ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/9831/23 Головуючий в 1 інст. Ковальова Ю.В.
Провадження №33/807/193/24 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Рогальського В.М., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього - адвоката Рогальського В.М. на постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 14 грудня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,

стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536,80 грн.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 23 жовтня 2023 року о 13 годині 37 хвилини у м.Запоріжжя по вул.Оріхівське шосе, 14а керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21099, держ.номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Рогальський В.М. просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою закрити провадження в справі на підставі п.1 або п.4 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення або вчинення дії в стані крайньої необхідності.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в протоколі не зазначено дії водія щодо ухилення від медичного огляду, відповідно до п.8 Порядку, затвердженого постановою КМУ №1103 від 17 грудня 2008 року.

Також, зауважує на тому, що в матеріалах справи відсутній відеозапис з бодікамери №474253.

Вказує, що поліцейський не повідомив водія про причину зупинки транспортного засобу, а тому через безпідставну зупинку всі зібрані в подальшому докази є недопустимими, що судом не було враховано.

Посилається на те, що рапорт, складений зацікавленою особою, а тому не може бути доказом.

Окрім цього, наголошує на тому, що час, зазначений в направленні, не збігається з часом, відображеним на відеозаписі. Також, перед пропозицією огляду, поліцейський направлення на такий огляд не виготовив та не надав ОСОБА_1 .

Зазначає, що поліцейський ввів в оману ОСОБА_1 , запропонувавши останньому огляд в неіснуючому закладі, також ввів в оману суд, зазначивши в направленні і протоколі, що доставив о 13:55 годині ОСОБА_2 до закладу охорони здоров`я, де він у цьому закладі у лікаря - нарколога начебто відмовився від огляду.

Вважає, що направлення є сфальсифіковане через внесення в нього неправдивої інформації.

Зауважує на тому, що в спосіб, визначений Інструкцією, поліцейський не направив ОСОБА_1 на медичний огляд, оскільки без отриманого направлення останній не міг його пройти.

Також, наголошує, що від огляду ОСОБА_1 не відмовлявся, а лише пояснював, що о 13:59 та 14:03 годині йому потрібно виконати бойове завдання з доставки деталей для ремонту САУ, що важливо як для захисту країни так і для збереження життя побратимів. Через терміновість виконання бойового завдання та тривалу втому, ОСОБА_1 нервував, що неправомірно прийнято інспектором і судом, за ознаки наркотичного сп`яніння.

Зазначає, що саме через військові обставини ОСОБА_1 23 жовтня 2023 року діяв в стані крайньої необхідності, бо виконував бойове завдання.

Крім того, посилається, що після складання протоколу о 14:45 годині, та виконання бойового завдання ОСОБА_1 23 жовтня 2023 року о 17:00 годині разом з працівником ВСП ОСОБА_3 в КНП«ОКЗ НПД`ЗОР пройшов медичний огляд, згідно з яким стану сп`яніння не виявлено.

Заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Рогальського В.М., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №621988 від 23 жовтня 2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , 23 жовтня 2023 року о 13 годині 37 хвилини у м.Запоріжжя по вул.Оріхівське шосе, 14а керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21099, держ.номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23 жовтня 2023 року;

- довідкою з бази даних підсистеми «Адмінпрактика» відповідно до якої гр. ОСОБА_1 повторності за ст.130 КУпАП немає. Посвідчення водія НОМЕР_2 від 06 жовтня 2023 року;

- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.

Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону №2 УПП в Запорізькій області ДПП сержанта поліції Федоренко Х., згідно з яким, остання доповідає, що під час несення служби з охорони громадського порядку та безпеки дорожнього руху на блокпосту БП-3-12, спільно з капітаном поліції ОСОБА_4 , капралом поліції ОСОБА_5 , сержантом поліції ОСОБА_6 , 23 жовтня 2023 року о 13 год. 37 хв. за адресою: м.Запоріжжя, Оріхівське шосе, 14А, було зупинено транспортний засіб ВАЗ 21099, держ.номер НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . При спілкуванні у водія були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога на що, водій ОСОБА_1 відповів відмовою. На водія ОСОБА_1 винесено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №621988 за ч.1 ст.130 КУпАП за порушення п.2.5 ПДР України. Вилучено ПВ: ВХН 070597. Видано ТД: ДТ263991. Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонений шляхом передавання транспортного засобу тверезому водієві. Про повторність попереджений. Подія фіксувалась на нагрудний реєстратор.

Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

Як зазначено в оскаржуваній постанові суду, при розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав, суду пояснив, що не вживав наркотичні засоби, просто не спав довго, тому був втомлений. Того ж дня з ВСП поїхав в наркологічний диспансер та ближче до вечора пройшов освідування (висновок на підтвердження цього не надав).

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції від 23 лютого 2024 року було заслухано пояснення ОСОБА_1 , який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та додатково зазначив, що у день та час, зазначений у протоколі, він виконував бойове розпорядження. Два дні не спав, був на бойових, був зморений. Запчастина, яку він доставляв, була крайнє необхідна. За запчастиною він їздив в Харків, повертався назад та його було зупинено працівниками поліції. На момент зупинки транспортного засобу працівниками поліції він виконував бойове завдання. Після оформлення протоколу він поїхав, віддав запчастини та поїхав разом з працівниками ВСП до медичного закладу для проходження огляду. З ним разом в автомобілі був старшина. На запитання суду, чому старшина не зміг доставити вказану запчастину до потрібного місця, відповів, що так склалось, вирішили на місці, що хай поліцейські складають протокол і вже потім він буде доставляти запчастину, оскільки тільки він має повноваження для доставки такої запчастини. На запитання суду, чому він не повідомляв під час розгляду справи в суді першої інстанції про те, що він діяв в стані крайньої необхідності, відповів, що все в суді пояснював, але ці пояснення не взято до уваги.

При апеляційному розгляді справи захисник ОСОБА_1 адвокат Рогальський В.М. навів доводи, що є аналогічними тим, які містяться в апеляційній скарзі.

При апеляційному розгляду справи за клопотанням сторони захисту в якості свідка було заслухано ОСОБА_7 , який пояснив, що ОСОБА_1 був його підлеглим на час події. Вони повертались з Запоріжжя до місця несення служби. Виконували бойове розпорядження. Проїжджаючи через блокпост, зупинили працівники ВСП, попрохали перевірити документи. Потім підійшли працівники поліції та звернулись до водія ОСОБА_1 з підозрою про те, що він керуючи транспортним засобом перебував в стані сп`яніння. Далі їм потрібно було їхати виконувати бойове завдання для доставки деталей для артилерійських установок, яке було надано командиром батареї. Вказана деталь повинна була бути доставлена до 16 години, оскільки в цей час техніка мала бути в бойовій готовності. У його присутності ОСОБА_1 не надходило пропозиції щодо проходження огляду на стан сп`яніння. Далі працівники поліції склали щодо ОСОБА_1 протокол за те, що він не поїхав на освідування. Він не чув, щоб ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду. В його присутності ОСОБА_1 казав про те, що він не може пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки має терміново їхати виконувати бойове розпорядження. На запитання суду, чи була змога у свідка ОСОБА_7 самостійно доставити деталь до місця дислокації військової частини, відповів, що ОСОБА_1 працює на посаді механіка-водія, він не лише повинен був доставити цю деталь, а й замінити. В той час, ОСОБА_1 був єдиним кваліфікованим спеціалістом. Інша б людина не змогла це зробити.

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі, та заявлені стороною захисту при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Стосовно доводів апеляційної скарги сторони захисту щодо безпідставності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Відповідно до положень п.п.1,3 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Підстави для зупинки транспортного засобу визначені у статті 35 Закону України «Про національну поліцію».

В матеріалах справи немає відомостей щодо причини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 .

Разом з цим, згідно з наявним в справі відеозаписом, ОСОБА_2 не оспорював на місці зупинки транспортного засобу законності такої зупинки, зауваження з цього приводу під час оформлення адміністративного матеріалу, в т.ч. протоколу про адміністративне правопорушення, він не подавав та жодних клопотань про перевірку вказаного питання, в т.ч. про виклик працівників поліції, які оформлювали адміністративний матеріал, тощо, від сторони захисту в т.ч. самого ОСОБА_2 до суду не надходило.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що відсутність в матеріалах справи вищевказаної інформації сама по собі не свідчить про незаконність дій працівників поліції, тим більше не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого йому правопорушення.

З приводу доводів апеляційної скарги сторони захисту про те, що рапорт працівника поліції не може бути належним доказом у справі, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Вина ОСОБА_1 підтверджується перш за все вищевказаними відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, направленням на огляд ОСОБА_1 та відеозаписом події.

В свою чергу, відомості з вищевказаного рапорту поліцейського повністю узгоджуються з іншими доказами.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги сторони захисту про те, що працівник поліції не направив ОСОБА_1 на медичний огляду у відповідності до вимог Інструкції, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (в подальшому Інструкція), згідно з якими, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до Розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 встановлено порядок проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів.

Пунктом 12 Розділу 2 вказаної вище Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, що і мало місце у цьому випадку.

З відеозапису події убачається, що у працівників поліції виникла підозра про перебування водія ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння. У зв`язку із цим, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога, на що останній спочатку погодився, мотивуючи свою згоду тим, що йому нічого боятися. Працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що потрібно буде почекати, оскільки буде складатись письмове направлення на огляд. В подальшому ОСОБА_1 почав пояснювати працівникам поліції про те, що йому потрібно грузити автомобілі та його чекає комбат, просив, щоб його відпустили. Працівниками поліції ОСОБА_1 були роз`яснені наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та ще раз запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. На неодноразові пропозиції працівників поліції щодо проходження огляду, ОСОБА_1 повідомив про те, що йому нема коли, він поїхав далі виконувати бойове розпорядження.

Зміст наявного в матеріалах справи відеозапису свідчить про те, що поведінка водія ОСОБА_8 свідчила про ухилення від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у зв`язку із чим, працівниками поліції на водія ОСОБА_1 було складено протокол за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано вимог законодавства про адміністративні правопорушення та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння №1452/735 та після виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння направлено останнього на огляд до відповідного медичного закладу.

Проте, огляд ОСОБА_1 в медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння не проводився у зв`язку з відмовою останнього, що підтверджується доказами, долученими до матеріалів справи.

Те, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, підтверджується не тільки відомостями з протоколу, а й направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та відеозаписом події.

Отже, у працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував з явними ознаками наркотичного сп`яніння.

Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В цьому випадку ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

До версії ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Рогальського Є.М. про те, що 23 жовтня 2023 року ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, оскільки виконував бойове завдання, суд апеляційної інстанції ставиться критично, оскільки така версія спростовується наявними доказами, вказаними вище.

Відповідно до вимог ст.18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному, або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо завдана шкода є меншою, ніж відвернена шкода.

Таких обставин в цій справі не встановлено.

Доказів на спростування висновків суду першої інстанції стороною захисту не надано.

Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а доводи сторони захисту про протилежне є безпідставними та суперечать матеріалам справи.

Те, що в подальшому ОСОБА_1 23 жовтня 2023 року о 17:00 годині самостійно пройшов огляд на стан сп`яніння та такого стану у нього не виявлено (згідно з висновком лікаря від 23 жовтня 2023 року №9613, який складений у цей день о 17:10 год.), жодним чином не впливає на законність постанови суду першої інстанції та не спростовує порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення суду.

Так, відповідно до вимог ч.4 ст.266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Викладених вимог щодо порядку проходження огляду ОСОБА_1 не дотримано.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Більш того, стосовно ОСОБА_1 складено протокол не за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, не погоджується суд апеляційної інстанції з доводами апеляційної скарги сторони захисту щодо фальсифікації направлення на огляд, з огляду на таке.

Так, в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія ОСОБА_1 від 23 жовтня 2023 року (арк.6).

В вищевказаному направленні зазначено, що працівниками поліції у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд за допомогою спеціального технічного приладу не проводився у зв`язку з виявленими ознаками наркотичного сп`яніння. Як зазначалось вище, згідно з відеозаписом події, поведінка ОСОБА_1 свідчила про ухилення від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, за що працівниками поліції на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, що відповідає фактичним обставинам справи.

Відомості з вищевказаного направлення повністю узгоджується з іншими матеріалами справи та істотних суперечностей з цими матеріалами не мають.

Жодних сумнівів не виникає в тому, що це направлення стосується саме цієї справи. Окрім того, вказане направлення оформлене на бланку встановленого зразка.

Те, що ОСОБА_1 не вручалось вказане направлення, жодним чином не спростовує висновків суду першої інстанції та не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 факту вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення.

Будь-яких клопотань щодо виклику працівників поліції або витребування будь-якої інформації на підтвердження доводів апеляційної скарги стороною захисту не заявлено.

В свою чергу, суд не вправі за власною ініціативою збирати докази.

З приводу посилання сторони захисту щодо відсутності в матеріалах справи відеозапису з бодікамери №474253, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Право поліцейського на фото та відео фіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію» (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.

З наявного в справі відеозапису є очевидним, що цей запис здійснювався працівниками поліції, які оформлювали адміністративний матеріал.

З матеріалів справи убачається, що в описі документів, що направлялися до суду разом з протоколом про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 зазначено і відеозапис, який міститься на аркуші 9 цієї справи, та який досліджений судом та оцінений у сукупності з іншими доказами.

Ніким не заперечується того факту, що події за участю ОСОБА_1 , що зафіксовані вищевказаним відеозаписом, мали місце, та відносяться саме до цієї справи.

Більш того, вказаний відеозапис не є єдиним доказом у справі, цей запис узгоджується з іншими доказами, на які послався суд в своїй постанові.

Те, що в матеріалах справи відсутній відеозапис з бодікамери №474253, не свідчить про недопустимість як доказу долученого до протоколу відеозапису.

Те, що час, вказаний в направленні, не збігається з часом, відображеним на відеозаписі (на що звертає увагу сторона захисту), може пояснюватися суто технічними причинами, проте клопотань щодо перевірки вказаного питання від сторони захисту не надходило.

Відомостей про те, що відеофіксація здійснювалась за допомогою недозволеного технічного засобу чи з порушенням вимог закону, в матеріалах справи немає.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

Даних про те, що останній оспорював відомості, зазначені у протоколі, в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає.

Те, що в складеному протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме дії призвели до ухилення від огляду, жодним чином не спростовує висновків суду та не тягне за собою визнання протоколу, як доказу недопустимим.

Всі докази, наявні в справі, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.

Достовірність цих доказів стороною захисту у встановленому законом порядку не спростовано.

Вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.

З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не звертався.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Рогальського В.М. залишити без задоволення.

Постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 14 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 333/9831/23