Дата документу Справа № 317/6373/23
запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/338/24Головуючий у 1-й інстанції Ткаченко М.О.
Єдиний унікальний №317/6373/23Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.3 ст.172-20 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2024 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі захисника Александрова О.О., діючого в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 02 листопада 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який фактично проживає у АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 25.09.2023 року о 00 год. 30 хв. ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння під час виконання обов`язків військової служби в умовах воєнного стану.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.3 ст.172-20 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що постанова суду є незаконною та підлягає скасуванню.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся без участі ОСОБА_1 .

Апелянт вказує, що під час оформлення протоколу про військове адміністративне правопорушення він не перебував у стані алкогольного сп`яніння та у нього були відсутні всі ознаки такого стану. Вказані обставини унеможливлюють наявність у особи, яка склала вказаний протокол, підстав вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Наявний в матеріалах справи висновок щодо результатів проведеного огляду на стан сп`яніння не може бути доказом у справі. Вказаний документ оформлено з порушенням вимог закону, оскільки він не містить даних про ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .

Під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення було порушено право ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу. Наявна в матеріалах справи заява особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, отримана шляхом обману та є неналежним доказом.

ОСОБА_1 зазначає, що факт вчинення ним передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП адміністративного правопорушення не доведено.

До судового засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги його було повідомлено у відповідності до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 за №28, через додаток «Viber». Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка ОСОБА_1 не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за його відсутністю в судовому засіданні.

Заслухавши захисника Александрова О.О., діючого в інтересах ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні; перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП адміністративного правопорушення засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконано вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно розглянуто обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідно до абз.5 ст.1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено воєнний стан з 24.02.2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діяв на момент вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, правопорушення було вчинено ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, а саме під час воєнного стану.

Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується

- відомостями, які зазначені у протоколі про військове адміністративне правопорушення №ДНЗ-2/1194 від 25.09.2023 року, відповідно до якого 25.09.2023 року о 00 год. 30 хв. солдат ОСОБА_1 будучи військовою службовою особою, проходячи військову службу на посаді водія номера обслуги першого зенітного артилерійського відділення першого зенітного артилерійського взводу зенітної артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 , в умовах особливого періоду, всупереч вимогам ст.ст.11, 13, 120, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, перебував в стані алкогольного сп`яніння під час виконання обов`язків військової служби;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №8465 від 25.09.2023 року, згідно якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння;

- копією військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , виданого 14.05.2021 року ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

Всупереч протилежним аргументам апелянта, вищезазначені обставини у своїй сукупності є достатнім свідченням виконання військовослужбовцем ОСОБА_1 обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння, вчиненого особою в умовах особливого періоду.

Протокол про військове адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст.256 КУпАП та Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України №329від 23.10.2021 року.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень, допущених під час їх складання, не встановлено. Наявний в матеріалах справи протокол складено уповноваженою особою. В ньому зазначено дату та місце його складення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, та докладно викладена суть адміністративного правопорушення.

Даний процесуальний документ підписано особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. В частині роз`яснення змісту ст.63 Конституції України, прав та обов`язків згідно ст.268 КУпАП та у графі «другий примірник протоколу отримав» також наявні підписи ОСОБА_1 . Протокол не містить жодних зауважень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Натомість у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» ОСОБА_1 власноручно зазначено про власну згоду з вчиненим правопорушенням, щире каяття. ОСОБА_1 також зазначив, що зробив відповідні висновки та наполягає на розгляді справи без його участі.

Разом з тим, у наявній в матеріалах справи заяві ОСОБА_1 про визнання вини та розгляд справи без його участі містяться аналогічні твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Зміст заяви повністю узгоджується з наданими ОСОБА_1 рукописними поясненнями у протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, зміст вказаної заяви не свідчить про порушення права на професійну правничу допомоги ОСОБА_1 , який у свою чергу від неї відмовився.

Відтак, заперечення апелянта в цій частині, є безпідставними та спростовуються наявними матеріалами справи.

Апеляційний суд критично ставиться до доводів апеляційної скарги про порушення вимог закону під час оформлення висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння, оскільки він не містить даних про ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1

Наявний в матеріалах справи висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння складено у відповідності до встановленої форми згідно з додатком 4 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року. Дія даного підзаконного акта станом на дату вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення поширювалась і на процедуру огляду на стан сп`яніння у військовослужбовців.

Вимог щодо зазначення ознак сп`яніння особи у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння чинне законодавство не містить.

Відтак, доводи апелянта про те, що наявний в матеріалах справи висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння є недопустимим доказом, відхиляються апеляційним судом.

Як вбачається з наданих матеріалів ОСОБА_1 дійсно не був присутній в судовому засіданні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції.

Між тим, апеляційний суд звертає увагу на дотримання районним судом вимог ч.2 ст.277 КУпАП щодо строку розгляду справи, належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та врахування наявної в матеріалах справи заяви ОСОБА_1 , згідно якої він повністю згоден із вчиненим ним адміністративним правопорушенням та наполягає на розгляді справи без його участі, а тому доводи апеляційної скарги щодо порушення судом вимог ст.268 КУпАП є безпідставними.

В подальшому ОСОБА_1 було реалізовано його право на апеляційне оскарження судового рішення. Йому було поновлено строк на апеляційне оскарження постанови судді. Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови він не був обмежений у передбачених ст.268 КУпАП правах, в тому числі і в правах бути присутнім в апеляційному суді, заявляти клопотання та подавати докази.

Проте ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, зазначеними вище правами не скористався, жодних нових доказів, які були невідомі суду першої інстанції та могли б істотно вплинути на суть прийнятого рішення, інших заперечень, зауважень апеляційному суду не надано. Клопотань про дослідження нових доказів не заявлялось. Тому передбачені ст.268 КУпАП права особи, на переконання апеляційного суду, не порушено.

Крім того, чинним законодавством не передбачено необхідності обов`язкового скасування постанови суду першої інстанції у зв`язку з розглядом справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, у контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги про скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП адміністративного правопорушення.

Постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та прийнятою з урахуванням усіх фактичних обставин справи. Підстави для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, про що заявляються вимоги в апеляційній скарзі, відсутні.

Під час накладення адміністративного стягнення суд врахував та дотримався вимог ст.33 КУпАП, обставин, що обтяжують відповідальність особи суд не встановив, звернув увагу на щире каяття ОСОБА_1 , як на обставину, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, та наклав стягнення у мінімальному встановленому санкцією ч.3 ст.172-20 КУпАП розмірі.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть безумовне скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 02 листопада 2023 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар