Справа №582/1260/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Яковенко Н.М.
Номер провадження 33/816/771/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 09 травня 2024 року, якою на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 03 роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 536 грн. 80 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 09 травня 2024 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 03 роки за те, що 16 листопада 2023 року близько 05 год. 30 хв. на автодорозі Т1930 між с. Перетічки та с. Сакуниха, керуючи автомобілем «Opel», номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки та технічний стан транспортного засобу при виборі безпечної швидкості руху, допустивши з`їзд у кювет. У результаті дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль отримав механічні ушкодження.

Після скоєння дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 вжив алкоголь, чим порушив вимоги п.п. 12.1, 2.10 є ПДР України.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, відповідно якої просить постанову судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 09 травня 2024 року скасувати та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративних правопорушень.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що з диспозиції ст. 124 КУпАП випливає, що внаслідок порушення правил дорожнього руху мають бути пошкоджені транспортні засоби інших учасників дорожньо-транспортної пригоди, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Проте, як вбачається із матеріалів справи, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пошкодження отримав лише автомобіль апелянта, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Долучений відеозапис не може бути визнаний допустимим доказом, оскільки на ньому не зафіксовано вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому адміністративних правопорушень. Окрім цього вказаний доказ не підтверджує про роз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 його права та обов`язки, таким чином протокол про адміністративне правопорушення містить не правдиву інформацію.

Сам факт визнання особою вини в порушенні правил дорожнього руху або відсутність заперечень щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, за відсутності інших належних доказів, і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Таким чином, допустимих та достовірних доказів вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130, ст. 124 КУпАП, працівниками поліції не було надано суду першої інстанції.

До початку апеляційного розгляду, від захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Ганненка О.С. надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі на період проходження ОСОБА_1 військової служби, на особливий період.

Так, ОСОБА_1 з 24 травня 2024 року проходить військову службу в Збройних Силах України та на даний час знаходиться на лікуванні після поранення в зоні бойових дій. Оскільки, ОСОБА_1 не має змоги з`явитися на судовий розгляд та бажає бути присутнім на апеляційному розгляді, адвокат Ганненко О.С. вважає, що наявні всі законні підстави для зупинення судового провадження.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисник адвокат Ганненко О.С. будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце апеляційного розгляду, до апеляційного суду не з`явились, клопотань про здійснення судового засідання в режимі відеоконференції не надавали, як і клопотань про відкладення.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З огляду на викладене, зважаючи на тривалий розгляд справи, оскільки справа перебуває на розгляді в апеляційні інстанції з травня 2024 року, та відсутності належного обґрунтування поважності відкладення судового засідання, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Ганненка О.С.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи клопотання про зупинення провадження у справі та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Європейський суд з прав людини у справах «Енгель та інші проти Нідерландів» («Engel and Others v. the. Netherlands», 08.06.1976 року, №№ 5100/71, 5101/71, 5102/71, 5354/72, 5370/72), «Озтюрк проти Німеччини» («Ozturk v. Germany», 21.02.1984 року, № 8544/79), «Лутц проти Німеччини» («Lutz v. Germany», 25.08.1987 року, № 9912/82) тлумачить поняття «кримінальний» автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо.

Разом з тим у КУпАП відсутня норма, яка б передбачала підстави для зупинення судового провадження, тому суд вважає, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію найбільш близької галузі права кримінального процесуального права та при вирішенні питання про зупинення провадження керуватися статтею 335 КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 335 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Зупинення провадження по справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї з передбачених у законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд (Ухвала Великої Палати Верховного Суду від 20.05.2021 р. у справі № 11- 398сап20).

При цьому серед завдань кримінального провадження, окреслених у статті 2 КПК України, законодавець визначив такі, як захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Водночас апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою (частина перша статті 405 КПК). Судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку (стаття 318КПК). Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для прийняття процесуальних рішень (частина перша статті 28КПК).

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що зупинення провадження у справі призведе до тривалого перебування ОСОБА_1 у стані невизначеності щодо своєї долі, що не відповідає завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Крім цього, провівши системний аналіз зазначених норм закону, апеляційний суд враховує, що ключовим при вирішенні питання зупинення судового провадження є не сама по собі відповідність фактичної ситуації одній з обставин, закріпленій у частині 1 статті 335 КПК України, а й те, що її існування призводить до об`єктивної неможливості обвинуваченого брати участь у судовому провадженні.

Неможливість брати участь у судовому засіданні під час судового провадження має бути пов`язана з незалежними від волі особи, яка притягується до відповідальності, обставинами.

Саме такого підходу стосовно підстав зупинення судового провадження дотримується й Велика Палата Верховного Суду у своїй ухвалу від 20 травня 2021 року у справі № 11-398сап20, де колегія суддів зазначила, що: (1) зупинення провадження по справі є тимчасовою перервою в провадженні, викликаною наявністю однієї з передбачених у законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд; (2) для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у ВЧ НОМЕР_2 з 24 травня 2024 року.

Приймаючи рішення про доцільність зупинення провадження, апеляційний суд враховує те, що апеляційний розгляд справи про адміністративне правопорушення може бути проведено без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у разі, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, відповідно до вимог частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи про притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130КУпАП.

Водночас, суд апеляційної інстанції зауважує, що ОСОБА_1 в даній справі користується правовою допомогою захисника адвоката Ганненка О.С., з яким укладено договір про надання правової допомоги на надання безоплатної правової допомоги від 12 січня 2024 року, тим самим особа, яка притягується до адміністративної відповідальності скористалась послугами адвоката для захисту своїх інтересів в суді апеляційної інстанції.

З врахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотання адвоката Ганненка О.С. про зупинення провадження у справі.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пунктом 12.1 ПДР України встановлено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Постановляючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю підтверджується наявними у справі доказами, а саме: схемою місця ДТП з фото таблицею до неї, відеозаписом фіксації правопорушень, з якого вбачається, що ОСОБА_1 добровільно пояснив обставини її вчинення.

Разом з тим, аналіз зазначених доказів свідчить, що вони у своїй сукупності не дають можливості дійти до висновків, зазначених судом першої інстанції.

Так, а ні протокол про адміністративне правопорушення, а ні схема місця ДТП, що додана до протоколу, не містить жодної доказової інформації про порушення ОСОБА_1 п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

Пояснення самого ОСОБА_1 , на які послався місцевий суд, також не містять зазначених доказів.

Напроти, зі дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 під час надання пояснень, повідомив працівникам поліції, про те, що зранку 16 листопада 2023 року рухаючись по автомобільній дорозі Т1930 між с. Перетічки та с. Сакунихи, колесо автомобіля вирвало, через що транспортний засіб різко повернуло в ліво на зустрічну полосу руху, після чого скотився у кювет.

Оскільки автомобіль не можливо було достати з кювету, він залишив транспортний засіб та пішов за місцем роботи.

У судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_1 своєї вини не визнав, вказав, що шкоду жодному іншому автомобілю не завдавав, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Також, як вбачається із схеми місця ДТП, яка сталася 16 листопада 2023 року та фото таблиці, автомобіль «Opel Vectra» номерний знак НОМЕР_1 , знаходиться у кюветі із наявними пошкодженнями, а саме: праве переднє крило деформовано, передня права фара розбита, розбитий передній бампер, пошкоджена стійка переднього правого колеса, лобове скло має тріщину, задній бампер лівий сторони має пошкодження ЛКП.

Отже, враховуючи вище встановлене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджують викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини. При цьому, суд першої інстанції не звернув уваги, що відповідальність за ст. 124 КУпАП настає виключно у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило певні наслідки, а саме пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тощо.

Системний аналіз матеріалів справи дає підстави для висновку, що інших учасників пригоди, яка мала місце 16 листопада 2023 року немає. Механічні ушкодження було отримано лише транспортним засобом ОСОБА_1 , потерпілих, окрім самого останнього, в даній пригоді немає.

З`їзд автомобіля, належного ОСОБА_1 , в кювет, та пошкодження його, не створює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП в діях водія (як власника даного транспортного засобу)

Таким чином, оскільки діями ОСОБА_1 не було спричинено пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, то й відсутні правові підстави вважати, що в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Крім того, за змістом ч. 4 ст. 130 КУпАП України передбачає відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до вимог п. 2.10 «є» ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Також, однією з головних умов огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння є не лише наявність достатності підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння чи в нього маються ознаки такого стану, а й та обставина, що він у такому стані керував транспортним засобом.

У даному випадку, за відсутності самої дорожньо-транспортної пригоди, розуміючи, що транспортним засобом ОСОБА_1 більше керувати не буде через його поломку, обов`язку проходити медичний огляд на стан сп`яніння у нього немає, поліцію на місце зупинки ніхто не викликав, матеріальна шкода нікому не спричинена, ніхто не постраждав, останній обґрунтовано вважав, що заборона на вживання алкогольних напоїв, встановлена п. 2.10 «є» правил дорожнього руху на нього не розповсюджувалась, оскільки він не був причетний до дорожньо-транспортної пригоди, в розумінні п. 1.10 правил, по причині відсутності такої.

Таким чином, оскільки апеляційним судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, то й відсутні правові підстави для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю об`єктивної та суб`єктивної сторони складу вказаного правопорушення.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначенняпринципу «поза розумним сумнівом`у справі «Авшар проти Туреччини») доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

З огляду на викладене, враховуючи, що під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови було встановлено відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124 КУпАП та ч. 4 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд доходить висновку, що постанову судді Недригайлівського районного суду Сумської області 09 травня 2024 року неможливо визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, у зв`язку із недоведеністю наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП, а саме із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката Ганненка О.С. про зупинення провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 09 травня 2024 року про визнання винним і притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП України, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.