КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №756/599/24 Головуючий у І інстанції - Шевчук А.В.
апеляційне провадження №33/824/1304/2024 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гуль В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - Асадчева Юрія Ігоровича на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 23 січня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 23 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Судом установлено, що водій ОСОБА_1 18 грудня 2023 року о 15 год. 20 хв. на пр. С. Бандери 12а, у м. Києві, керував транспортним засобом «Мітсубіші», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння або під дією лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в КНП «КМНКЛ «Соціотерапія». Рузультат огляду позитивний. ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 - Асадчев Ю.І. 01 лютого 2024 року, тобто у межах строку на апеляційне оскарження, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нову про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У мотивування скарги зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги клопотання ОСОБА_1 від 23 січня 2024 року про ознайомлення з матеріалами справи та перенесення судового засідання на іншу дату для надання можливості ознайомитись з матеріалами справи, а саме для підготовки необхідних клопотань та для консультації з адвокатом.

Зауважує, що у протоколі про адміністративне правопорушення та у постанові суду вказані різні пункти ПДР України, які порушив ОСОБА_1 , а судом розглядалась фабула правопорушення не в повному обсязі, без зазначення відмови водія від огляду.

Вказує, що в адміністративному протоколі вказані дві взаємовиключні фабули подій, які підпадають під різні пункти порушення ПДР України, тому не розкрито суть та ознаки складу вчиненого адміністративного правопорушення.

Уважає, що поліцейські фактично ухилилися від проведення безперервної зйомки та зняли чи умисно долучили до протоколу той проміжок часу, який їм був вигідний.

Посилається на те, що при проведення огляду на стан сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 від огляду не відмовлявся, проте не зміг здати зразок біологічного середовища - сечу на аналіз.

У порушення вимог пунктів 12-13 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції йому не було запропоновано здати аналіз крові й зроблено висновок, що ОСОБА_1 перебуває в стані сп`яніння внаслідок вживання невстановленої речовини без проведення аналізів.

Окрім того, зазначає, що у матеріалах справи відсутній Акт медичного огляду від 18 грудня 2023 року, на підставі якого видано Висновок №006484 від 18 грудня 2023 року.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За змістом статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, суд послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №523427 від 18 грудня 2023 року; Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18 грудня 2023 року; постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕНА №1119721; відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Суд виходив з того, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП повністю підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: змістом протоколу про адміністративне правопорушення, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, довідкою «Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» з позитивним результатом обстеження.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №523427 від 18 грудня 2023 року вбачається, що водій ОСОБА_1 18 грудня 2023 року о 15 год. 20 хв. на пр. С. Бандери 12а, у м. Києві керував транспортним засобом «Мітсубіші», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння або під дією лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції. Від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у лікаря-нарколога в закладі КНП КМНКЛ «Соціотерапія» за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 20, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.

Статтею 254 КУпАП встановлено, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги до змісту якого встановлені статтею 256 цього Кодексу.

Відповідно до вимог вказаної статті у протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені, зокрема: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Вимоги щодо оформлення протоколів про адміністративні правопорушення органами поліції встановлено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року №1376 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за №1496/27941 (далі - Інструкція №1376).

Зокрема, розділом ІІ вказаної Інструкції №1376 визначено, що протокол про адміністративне правопорушення, форму якого затверджено відповідним додатком, складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом із проставленням серії та номера, в якому не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Тобто, вищевказані положення КУпАП та Інструкції №1376 визначають правила допустимості і відповідності доказів, що є гарантом їх достовірності та істинності.

Відповідно до пункту 2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частини першої статті 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому відповідно до положень статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я i оформлення його результатів визначено «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно з частиною п`ятою статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Розділом Ш Інструкції передбачений порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів. Згідно із зазначеним розділом огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Лікар (фельдшер) повинен ознайомитися з документами особи, яку оглядає (паспорт, особисте посвідчення, посвідчення водія тощо) (за наявності). Відсутність документів не може бути причиною для відмови у проведенні огляду на стан сп`яніння. У цьому разі в акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зазначаються дані щодо зовнішнього вигляду особи, яку оглядають, а також те, що дані про цю особу записані з її слів. У разі надходження документів дані про оглянуту особу долучаються до акта медичного огляду. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Таким чином, відповідно до зазначеного розділу саме уповноважена особа - лікар повинен провести зовнішній огляд особи та здійснити її огляд на стан сп`яніння у визначеному законом порядку.

З відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху. Під час спілкування працівниками поліції з ОСОБА_1 ними було виявлено у останнього ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_1 одразу погодився. Залишивши транспортний засіб на місці зупинки він проїхав з працівниками поліції до найближчого закладу охорони здоров`я. В кабінеті лікаря-нарколога лікарем запропоновано ОСОБА_1 здати аналіз сечі з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 , зазначаючи, що не може здати сечу, пропонував провести такий огляд за допомогою забору у нього крові. Проте, лікар повідомив, що в даному медичному закладі не проводиться забір та аналіз крові.

Отже, зі змісту відео встановлено, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, проте, пославшись на неможливість здати на аналіз сечу, просив взяти зразок крові, на що останньому лікарем було фактично відмовлено з поясненням того, що в даному медичному закладі аналіз крові не проводять.

Апеляційний суд звертає увагу, що згідно пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами та доповненнями), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Проте, з огляду на встановлені у справі обставини, працівниками поліції не зазначено про дії водія ОСОБА_1 щодо ухилення від огляду на стан сп`яніння.

Натомість, поліцейськими складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому встановлено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння або під дією лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, при цьому зазначено, що водій відмовився від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога в закладі КНП КМНКЛ «Соціотерапія», чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху.

Таким чином, працівники поліції, встановивши, що водій ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння або під дією лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, склали протокол про адміністративне правопорушення за порушення останнім пункту 2.5 Правил дорожнього руху, тобто за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Як зазначено вище, відповідно до пункту 2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, при порушенні пункту 2.9 а ПДР України мається на увазі, що факт керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння вже встановлений, тому тільки дана фабула повинна міститься у протоколі.

При цьому, при порушенні пункту 2.5 ПДР України встановлюється факт відмови водія від проходження на вимогу поліцейського установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та мається на увазі що факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не встановлено, а має місце лише відмова, тому у протоколі повинна міститься тільки дана фабула правопорушення.

Таким чином, у даному протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №523427 від 18 грудня 2023 року вказані дві взаємовиключні фабули подій, які підпадають під різні пункти порушення ПДР України, у зв`язку з чим не розкрито суть та ознаки складу вчиненого водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

За змістом статей 251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до статті 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Протокол про адміністративне правопорушення є актом обвинувачення і повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП, при цьому суд не має права брати на себе функцію обвинувачення та у будь-який спосіб конкретизувати зміст обвинувачення, вказаного у протоколі, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, що слідує з загальних засад судочинства, закріплених у статті 129 Конституції України.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Отже, у порушення вимог закону у протоколі про адміністративне правопорушення працівниками поліції зазначено дві взаємовиключні підстави для притягнення водія транспортного засобу ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, а саме: за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння або під дією лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, та за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, зважаючи на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №523427 від 18 грудня 2023 року складено з порушенням вимог статей 256, 278 КУпАП, оскільки у протоколі не розкрито суть та ознаки складу вчиненого водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відсутні підстави для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, беззаперечних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинено правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП щодо відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, яке інкримінується останньому, матеріали справи не містять.

Отже, доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу суду, оскільки не мають правового значення за викладених вище обставин.

Виходячи з вищевикладеного, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції не дотримався вимог статей 245, 252, 280 КУпАП, не встановив всі фактичні обставини справи та всі обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність підстав для встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП за пунктом 2.9а, вийшовши за межі протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на зазначене, належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили той факт, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Положеннями частини другої статті 284 КУпАП передбачено, що постанова про закриття виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова Оболонського районного суду міста Києва від 23 січня 2024 року - скасуванню з прийняттям нової постанови про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 284, 289, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - Асадчева Юрія Ігоровича - задовольнити.

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 23 січня 2024 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАПу зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Гуль