27.05.2024 Справа №469/82/24
3/469/161/24
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 травня 2024 року селище Березанка

Суддя Березанського районного суду Миколаївської області Тавлуй В.В., за участю секретаря судового засідання Рогозевич С.О., захисника Дорошенко А.В., розглянувши в судовому засіданні матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ,
за ч.1 ст.130 КУпАП,-
встановив:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №416956 від 05 січня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.2.9а Правил дорожнього руху України, а саме за те, що він 05 січня 2024 року о 20:38 год. Миколаївська область Миколаївський район с.Коблеве, вул.Одеська, 1, керував транспортним засобом ВАЗ 210990 державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, встановленому за допомогою технічного приладу Alcotest Drager ARLM-0329, показник якого згідно тесту склав 1,29 ‰, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 05.01.2024 він на належному йому автомобілі ВАЗ 210990 д.н.з. НОМЕР_2 разом зі своїми товаришами по службі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 поїхали з підрозділу військової частини, в якому проходять службу, на автозаправну станцію с.Коблеве Миколаївського району Миколаївської області. Заправивши автомобіль та рухаючись від автозаправки, на повороті з траси Миколаїв-Одеса в село Коблеве, поруч з автостанцією, в заднє ліве крило його автомобіля вдарив легковий автомобіль «Мазда» під керуванням військовослужбовця 36 бригади морської піхоти, який рухався позаду нього в попутному напрямку. Коли ОСОБА_1 разом з водієм автомобіля «Мазда» оглядали отримані автомобілями пошкодження в результаті ДТП, його товариш ОСОБА_3 побіг до магазину, в якому купив 3 банки енергетичного напою ємністю по 0.5 л. Випивши разом з ОСОБА_3 напій, ОСОБА_1 продовжував спілкування з водієм автомобіля «Мазда». В цей час до них підійшли співробітники патрульної поліції, які стали вияснювати обставини ДТП. Оскільки ні ОСОБА_1 , ні водій автомобіля «Мазда» претензій один до одного не мали, так як ніхто не постраждав і автомобілі отримали незначні пошкодження, документування ДТП патрульні поліцейські не проводили. При спілкуванні з ОСОБА_1 патрульні поліцейські заявили?що від нього відчувається запах спиртного, і запропонували йому відігнати його автомобіль з дороги з місця ДТП до дорожної станції патрульної поліції с.Коблеве (далі ДС ПП), де продути алкотестер.
Будучи впевненим, що він спиртних напоїв не вживав, ОСОБА_1 сів за кермо свого автомобіля і відігнав його до ДС ПП. Алкотестер він продував в приміщенні ДС ПП і на запитання поліцейських, що він вживав, він сказав, що енергетичний напій. Коли алкотестер показав наявність алкоголю 1.29 промілле, він розгубився і тому підписав всі документи, які йому надали працівники поліції.
Після ДТП він рознервувався і постійно палив сигарети, в тому числі і безпосередньо перед тим, як продувати адкотестер. Він взагалі палить багато, по 2-3 пачки сигарет в день,
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Дорошенко А.В. у судовому засіданні просила суд закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, надала письмові заперечення на протокол, у яких посилалася на те, що протокол стосовно ОСОБА_1 складено безпідставно з порушенням вимог законів України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішень Європейського суду з прав людини.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що разом ОСОБА_2 на автомобілі ОСОБА_1 , під керуванням останнього, о 20:20 год заправивши автомобіль на автозаправочній станції с.Коблеве, їхали в розташування підрозділу військової частини. На повороті в село Коблеве в заднє ліве крило їх автомобіля вдарив легковий автомобіль «Мазда» під керуванням військовослужбовця 36 бригади морської піхоти. Оскільки в результаті ДТП ніхто із осіб, які знаходилися в автомобілях, не постраждав, автомобілі отримали незначні пошкодження, водії ніяких претензій один до одного не мали. Коли хлопці ще розмовляли, він побіг до магазину купити енергетичного напою. Разом з ОСОБА_1 вони випили напій і після цього до них підійшли працівники патрульної поліції, які запитали, чи мають водії один до одного претензії, а після того як автомобілі були відкочені на узбіччя, співробітник ПП запросив ОСОБА_1 на блокпост ДАІ, посилаючись на те, що від нього відчувається запах спиртного. Продував алкотестер ОСОБА_1 в приміщенні блокпосту. Підтвердив, що транспортним засобом ОСОБА_1 керував у тверезому стані, енергетичний напій він випив вже після ДТП. Крім того пояснив, що ОСОБА_1 багато курить, а після ДТП, вони всі були знервовані і ОСОБА_1 весь час курив. Працівники поліції їх автомобіль не зупиняли, а підійшли до них через деякий час після ДТП, до ДТП автомобіль не мав ніяких несправностей.
Аналогічні пояснення щодо обставин події надав свідок ОСОБА_2 , який підтвердив, що ОСОБА_1 автомобілем керував у тверезому стані, працівники поліції їх автомобіль не зупиняли, а підійшли до автомобіля після ДТП, після того, як Ганевський випив напою, запропонувавши йому відігнати автомобіль до ДС ПП.
Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що проходить службу у в/ч НОМЕР_1 разом з ОСОБА_1 і характеризує його з позитивної сторони, як добросовісного, відповідального, врівноваженого військовослужбовця, який користується повагою серед військовослужбовців. За час проходження служби випадків вживання алкоголю не було.
Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, захисника та свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з п.2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП полягає в тому, що порушник має перебувати в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та обов`язкого має керувати транспортним засобом.
Відсутність будь якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, провадження у справах про адміністративне правопорушення, вважається кримінальним у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини від 30.10.2014 року у справі «Швидка проти України»,«Справа Лутца» від 25.08.1987 року, а тому рішення Суду щодо підбурювання до вчинення злочину є актуальними і для справ щодо адміністративних правопорушень.
Постановляючи зазначене рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» (п. 38), Суд дійшов висновку, що працівники поліції не обмежилися «пасивним розслідуванням протиправної діяльності п. Тейксейра де Кастро, а вплинули на нього, підбуривши до вчинення злочину». Він установив, що їхні дії вийшли за межі функцій негласних агентів, оскільки вони спровокували злочин і не було підстав вважати, що його було б вчинено без їхнього втручання (п. 39) (п.56).
В пункті 60 вказаного рішення Суд також зазначив, що у випадку, коли підсудний заявляє про підбурювання його до вчинення злочину, національний суд повинен ретельно перевірити матеріали кримінальної справи, оскільки з метою забезпечення права на справедливий судовий розгляд справи в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції всі докази, отримані внаслідок підбурювання з боку поліції, мають визнаватися недопустимими. ( рішення у справі «Худобін проти Росії», пункти 133135).
Усвідомлюючи важливість розслідування злочинів та які з цим виникають труднощі, Суд визнав, що A.Z. та V.S. підбурили заявника до вчинення злочину, за який його було засуджено, і що немає підстав уважати, що він вчинив би його без їхнього втручання. З огляду на таке втручання та використання його результатів у кримінальному процесі судовий розгляд справи щодо заявника не мав ознак справедливості, які він повинен мати за змістом ст. 6 Конвенції. Отже, в цій справі мало місце порушення п. 1 ст. 6 Конвенції ( пункти 73-74).
На думку Європейського суду, викладену у справі «Сепіл проти Туреччини» від 12.11.2013 року, провокація злочину по суті має місце, коли співробітники правоохоронних органів не обмежуються переважно пасивним встановленням обставин можливого вчинення особою злочину з метою збору відповідних доказів і, за наявності на те підстав, притягнення її до відповідальності, а підбурюють цю особу до вчинення злочину. При визначенні того, чи обмежилися співробітники правоохоронних органів переважно пасивним встановленням обставин можливого вчинення злочину, ЄСПЛ розглядає два фактори: наявність підстав для проведення відповідних заходів та роль співробітників правоохоронних органів у скоєнні злочину. Належними підставами здійснення названих вище заходів ЄСПЛ визнає конкретні і достатні фактичні дані, що вказують на можливе вчинення особою злочину. Що стосується ролі співробітників правоохоронних органів у скоєнні злочину, то ЄСПЛ розглядає момент початку здійснення ними відповідного заходу, щоб визначити, чи «приєдналися» вони до злочину, який особа вже почала здійснювати без будь-якої участі з їхнього боку. У разі відсутності у сторони звинувачення явних доказів того, що провокація по суті не мала місця, обов`язок розглянути заяву особи про здійснену відносно неї провокацію, встановити відповідні фактичні обставини справи і з`ясувати, чи вбачаються її ознаки, лягає на національний суд. Таким чином, провокація злочину в сенсі, в якому вона заборонена пунктом 1 статті 6 Європейської Конвенції, має місце, коли відсутні підстави для проведення відповідних заходів, співробітники правоохоронних органів не обмежуються пасивним розслідуванням або національні суди нехтують зазначеними вище позитивними зобов`язаннями.
До протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №416956 від 05 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 суду надано акт огляду на стан алкогольного сп"яніння з використанням спеціальних технічних засобів та матеріали відеозапису, виконаного боді-камерою поліцейського за №№ 474674, 4713451.
Згідно обставин справи, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, працівники патрульної поліції зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , оскільки в автомобілі не працювала підсвітка заднього державного номерного знаку. Фактично ж патрульні поліцейські підійшли до автомобіля після ДТП, коли водії вже між собою порозумілися. Помітивши, що ОСОБА_1 вживав напій та виявивши, як зазначено в протоколі, ознаки алкогольного сп`яніння , співробітники поліції запропонували йому відігнати автомобіль з дороги з місця ДТП до ДС ПП, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_3 . Необхідно зазначити, що в протоколі вказано про пропозицію водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. Разом з тим, як вбачається з наданого патрульною поліцією запису з відеокамери, продував алкотестер ОСОБА_1 в приміщенні ДС ПП.
У відповідності до п.9 ч.1 ст.31, ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03 лютого 2016 року №100, під час документування обставин правопорушення працівниками поліції здійснювалася відеофіксація за допомогою боді-камер 474674, 471351.
З матеріалів відеозйомки, які у відповідності до ст.251 КУпАП є одним із доказів, вбачається відсутність відеофіксації зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . Відеофіксація за допомогою боді-камер 474674, 471351 проводилася лише в приміщенні ДС ПП, в тому числі і огляд на стан сп`яніння та складання адмінпротоколу, а фіксування під`їзду автомобіля ОСОБА_1 до ДС ПП здійснено невідомим пристроєм.
Під час перегляду відеозапису поліцейської відеокамери встановлено, що ним 05 січня 2024 року зафіксовано, що ОСОБА_1 продуває алкотестер, показник алкотестера на відеозаписі не відображено.
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підтвердили, що транспортним засобом ОСОБА_1 керував в тверезому стані, енергетичний напій він випив вже після ДТП. Крім того пояснив, що ОСОБА_1 багато курить, а після ДТП, вони всі були знервовані і ОСОБА_1 весь час курив. Працівники поліції їх автомобіль не зупиняли, а підійшли до них через деякий час після ДТП, до ДТП автомобіль не мав ніяких несправностей.
Отже, виходячи із пояснень ОСОБА_1 , та свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , вбачається, що працівники патрульної поліції автомобіль під керуванням ОСОБА_1 не зупиняли, та за кермо автомобіля ОСОБА_1 сів після ДТП за вказівкою поліцейських відігнати його з дороги до ДС ПП, що суперечить обставинам, викладеним у протоколі.
Таким чином, обставини справи, зафіксовані в протоколі, не відповідають фактичним обставинам справи, у даній справі мали місце провокація та підбурювання зі сторони працівників поліції до вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому протокол слід вважати неналежним доказом вчинення правопорушення.
Крім того, безпосередньо перед тим як працівники поліції зобов`язали ОСОБА_1 дути в газоаналізатор, останній тільки закінчив курити цигарку, тоді як, обов`язковою умовою проходження тесту на Драгер «ALKOTEST 7510», який було застосовано у даному випадку, є те, що при його виконанні слід дотримуватися ряду правил серед яких, зокрема, досліджувана проба повітря не повинна містити частинок тютюнового диму, тому перед проведенням тесту повинно пройти не менше 15 хвилин після куріння (абзац «а» пп. 2.3.1.1 п. 2.3 Інструкції по експлуатації до «Аналізатора парів етанолу в повітрі, що видихається, «ALKOTEST 7510»), а також некоректні показання залишків алкоголю можуть бути після вживання ароматичних напоїв (наприклад фруктових соків), аерозолів для освітлення рота на спиртній основі, ліків і крапель, а також після відрижки та блювоти.
Не інформування працівниками поліції ОСОБА_1 про порядок застосування аналізатора Драгер «ALKOTEST 7510», свідчить про те, що він про порядок його застосування для цілей тестування обізнаний не був та, як наслідок, був позбавлений можливості обґрунтовано заперечити результати тестування, отриманні з порушенням порядку застосування самого приладу, що впливає на достовірність його показників.
Враховуючи викладене, оскільки огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено з порушенням вимог законодавства без відображення результатів огляду на стан сп`яніння у матеріалах відеозапису, у зв`язку з чим результати такого огляду відповідно до положень ч.5 ст.266 КУпАП, на думку суду, слід вважати недійсними, тому факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за викладених у протоколі обставин є не доведеним.
Згідно з ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
За такого провадження у справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 252, 280, 283, п.3 ч.1 ст.284, п.1 ст.247 КУпАП, суддя-
п о с т а н о в и в:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу зазначеного адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Березанський районний суд Миколаївської області особою, щодо якої її винесено, її захисником або законним представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Повний текст постанови складено 27 травня 2024 року.
Суддя: