ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 599/795/24Головуючий у 1-й інстанції Снігурський В.В.
Провадження № 33/817/425/24 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 09 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, в дохід держави, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Згідно із постановою суду, 31 березня 2024 року о 05 год. 00 хв. на 27 км +300м автодороги М-09 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «HYUNDAI SANTA FE», р.н. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, був неуважним, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого здійснив наїзд на дорожню огорожу. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні ушкодження та пошкоджена дорожня огорожа. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3. «б», п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

Крім цього, 31 березня 2024 року о 05 год.00 хв. на 27 км +300м автодороги М-09 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «HYUNDAI SANTA FE», р.н. НОМЕР_1 , перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку водій відмовився і такими діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Мотивує апеляційну скаргу тим, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт керування ним автомобілем. Тому вважає що оскільки він не був водієм транспортного засобу «HYUNDAI SANTA FE», р.н. НОМЕР_1 , на нього не бути адміністративне стягнення ст. 124 КУпАП та ст.130 КУпАП.

Також зазначає, що працівниками поліції не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ним ПДР України.

Вказує, що рапорт працівників поліції не може слугувати доказом його винуватості у вчиненні ним адміністративних правопорушень за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що працівники поліції безпідставно предявили йому вимогу про проходження огляду, оскільки згідно відеозапису з нагрудної камери поліцейського його зовнішній вигляд та поведінка під час спілкування з працівниками поліції не містила ознак перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 124 КУпАП відповідальність за даною нормою настає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 710867 від 31 березня 2024 року, відповідно до якого 31 березня 2024 року о 05 год. 00 хв. на 27 км +300м автодороги М-09 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «HYUNDAI SANTA FE», р.н. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, був неуважним, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого здійснив наїзд на дорожню огорожу. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні ушкодження та пошкоджена дорожня огорожа. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3. «б», п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

Крім цього, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №630640, відповідно до якого 31 березня 2024 року о 05 год. 00 хв. на 27 км +300м автодороги М-09 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «HYUNDAI SANTA FE», р.н. НОМЕР_1 , перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини; порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку водій відмовився і такими діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції, крім вищезгаданих протоколів, обґрунтував даними, які містяться у: схемі місця ДТП, яка сталася 31 березня 2024 року о 05 год. 00 хв. на автодорозі М-09 27 км+300м м. Тернопіль, направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31 березня 2024 року ; свідоцтві про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №П 51 QM 2293 083 23 чинне до 12 грудня 2024 року; рапорті командира взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП О. Гулевського від 31 березня 2024 року ; витязі з ІПНП України, відповідно до якого 31 березня о 05 год. 58 хв. надійшло повідомлення екіпажа Юпітер-201 про те, що водій автомобіля «HYUNDAI SANTA FE», р.н. НОМЕР_1 , невпоравшись із керуванням, злетів з проїжджої частини у кювет; відеозаписах з нагрудних камер поліцейських .

Однак, будь яких доказів, які підтведжують факт керування ОСОБА_1 автомобілем матеріали справи не містять.

Так, з вищенаведених доказів слідує, що він не був зупинений під час керування транспортним засобом працівниками поліції, а вони прибули на місце події у зв`язку з повідомленням про ДТП, свідки керування ним автомобілем чи порушення вимог ПДР України відсутні. Як вбачається з відеозаписів з нагрудних камер поліцейських ОСОБА_1 одразу заявив поліцейским що автомобілем не керував.

За змістом статей 130 та 266 КУпАП огляду на стан алкогольного сп`яніння та притягненню до адміністративної відповідальності за відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного спяніння порядку підлягають особи, які керують транспортними засобами.

Під керуванням транспортним засобом розуміється виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водів, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом або за допомогою буксирування.

Касаційний адміністративний суд в складі Верховного Суду в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспорного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок переміщення траснпортного засобу в просторі. Експлуатація траснпортного засобу передбачає його використання за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення водія унеможливлює правозастосування вказаного визначення ст.130 КУпАП оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезовому стані.

Отже, оскільки на долученому до матеріалів справи відеозаписі не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 автомобілем та зупинки його поліцейськими, будь-яких доказів , які б підтверджували вказані обставини до матеріалів справи не долучено, протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, перебачених ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП в частині виконання ОСОБА_1 функцій водія та вчинення ДТП складено поліцейськими, які безпосередньо не бачили даних фактів, а тому застосовуючи закріплений в ст.62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь, приходжу до висновку про те, що факт керування ним транспортним засобом не доведено , а тому постанову місцевого суду щодо ОСОБА_1 за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП слід скасувати, а провадження в справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу вказаних адміністративних правопорушень, а подану ним апеляційну скаргу- задовольнити .

На підставі наведеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 09 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження в справі щодо нього закрити у звязку з відсутністю в його діях складу вказаних адміністративних правопорушень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя