КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Оніщука М.І. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Різника Ігоря Анатолійовича, подану від імені та в інтересах ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 26 вересня 2024 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Чорнухинським РВ УМВС України в Полтавській області 27.07.2012, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 26.09.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погодившись з указаною постановою суду захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова суду є незаконною і необґрунтованою. Так, обставини і підстави притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, які суд визнав встановленими, не відповідають дійсності, фактичним обставинам та доказам у справі. Судом першої інстанції не було взято до уваги, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, однак просив надати можливість відігнати транспортний засіб, який йому не належить на праві власності, неподалік від місця зупинки, однак працівники поліції йому відмовили. Працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що є підтвердженням відсутності ознак наркотичного сп`яніння. Також, звертає увагу на упереджене ставлення поліцейських до ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 та його захисник Різник І.А. в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Положеннями статті 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається та вірно встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 25.07.2024 року о 14 год. 56 хв. керував транспортним засобом «HONDA CIVIK», д.н.з. НОМЕР_2 , та рухався по вул. Жмеринській, 18 у місті Києві з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: дуже звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук і неприродна блідість шкіряного покрову обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі в лікаря нарколога у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частини першої статті 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, згідно положень статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103.

Також, згідно з частиною 5 статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, суд прийняв до уваги дані протоколу про адміністративне правопорушення, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та відеозапису з нагрудної камери працівників поліції.

Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів встановлено «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/736.

Відповідно до п. 12 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Стосовно тверджень, що результати аналізів ОСОБА_1 на наркотики у сечі, які він здавав наступного дня, спростовують наявність підстав для притягнення останнього до відповідальності за ст. 130 КУпАП, то такі твердження не узгоджуються з наявними у справі доказами, серед яких відсутні результати досліджень у належному медичному закладі. При цьому, слід наголосити, що протокол складено за відмову від проходження медичного освідування, що є самостійною підставою для відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на упереджене ставлення працівників поліції до ОСОБА_1 , не підтверджується наявними у справі доказами.

З відеозапису долученого до матеріалів справи працівниками поліції вбачається, що ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу, йому було роз`яснено працівниками поліції причину зупинки, а саме через ушкодження транспортного засобу. Окрім того, йому повідомлено, що він має ознаки наркотичного сп`яніння і тому ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд у лікаря-нарколога на стан наркотичного сп`яніння. Також на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився їхати з працівниками поліції до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим було складено протокол.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів відсторонення від керування транспортним засобом самі по собі не дають підстав для висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки протокол складено саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а отже не дають підстав для висновку про порушення судом вимог закону при розгляді справи.

Підстав для закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП не вбачається.

Отже, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови - без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Різника Ігоря Анатолійовича, подану від імені та в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 26 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.І. Оніщук