Провадження №: 3/336/3003/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду Савеленко Олександра Анатоліївна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

15.04.2024 о 00 годині 40 хвилин в м. Запоріжжя, вул. Іванова, буд. 81а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW520, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіри обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Никоненко О.О. проти протоколу заперечили. Зазначили, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП складений з порушенням норм чинного законодавства, оскільки під час його складання працівником поліції було порушено право на захист ОСОБА_1 , а саме не залучено захисника. Крім того, у судовому засіданні 15.05.2024 зауважили, що події зафіксовані за допомогою особистого мобільного телефону працівника поліції, тому відеозапис не є належним доказом.

15.05.2024 захисником ОСОБА_1 адвокатом Никоненко О.О. було заявлено клопотання про допит свідка ОСОБА_2 ..

Зазначене клопотання судом було задоволено, однак свідок двічі в судове засідання не з`явився. У зв`язку з неявкою свідка захисник ОСОБА_3 клопотання про допит свідка просив залишити без розгляду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Никоненка О.О., дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі наступного.

КУпАП визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 15.04.2024 серії ААД № 645384, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у протоколі зазначено дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; тобто всі необхідні відомості, які визначені законом, зокрема він складений відносно ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 15.04.2024;

- рапортом поліцейського;

- довідкою УПП в Запорізькій області, згідно з якою ОСОБА_1 не має повторності за ст.130 КУпАП, посвідчення водія не отримував;

- відеозаписом правопорушення, на якому ОСОБА_1 , після зупинення транспортного засобу, яким він керував у комендантську годину, працівником поліції повідомлено про виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропоновано пройти огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного засобу або в медичному закладі у лікаря-нарколога. У свою чергу ОСОБА_1 , використовуючи підказки, надані у телефонному режимі не встановленою особою, заявив поліцейським вимогу про залучення захисника. Працівником поліції було роз`яснено ОСОБА_1 , що він має право самостійно залучити захисника, оскільки залучення захисника в порядку безоплатної правової допомоги у даному випадку не передбачено. ОСОБА_1 , ігноруючи роз`яснення поліцейського наполягав, що буде проходити огляд на стан сп`яніння тільки в присутності захисника, якого ніби то зобов`язані залучити працівники поліції.

З наданого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 всупереч наданим працівником поліції роз`ясненням, наполягав на залученні саме поліцейськими захисника. Надані роз`яснення поліцейським щодо можливості реалізації права на захист, шляхом самостійного залучення захисника проігнорував, дії щодо проходження огляду з метою стану сп`яніння у встановленому законом порядку на вимогу поліцейського не вчинив.

Доводи ОСОБА_1 та захисника Никоненка О.О., що відеозапис не є належним доказом у справі, оскільки зафіксований на мобільний телефон, не є переконливими. Оскільки даний відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки фіксує обставини, які відносяться до зазначеної у протоколі події та не містить ознак фальсифікації.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Запорізького апеляційного суду у справі 317/2863/22 (провадження №33/807/116/23) від 20.04.2023; у справі № 334/2909/22 (провадження №33/807/39/23) від 01.03.2023.

Порушення процедури, за зафіксованих у справі обставин, суд не вбачає.

Що стосується доводів ОСОБА_1 та його захисника Никоненка О.О. про порушення його права на захист, оскільки йому не було надано можливості скористатися послугами адвоката з безкоштовної правової допомоги, то суд вважає ці доводи безпідставними та такими, що не узгоджуються з вимогами закону, у зв`язку з тим, що у зазначеній ситуації ОСОБА_1 не відноситься до жодної з категорій фізичних осіб, які мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу згідно з Законом України «Про безоплатну правову допомогу» (ст.14 вказаного Закону). Також ОСОБА_1 не є особою, до якої було застосовано адміністративне затримання.

Порушення права ОСОБА_1 на захист з боку працівників поліції під час оформлення адміністративного матеріалу з матеріалів справи не убачається.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно положень ст. 23 КУПАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, врахувавши тяжкість та обставини вчинення правопорушення, особу правопорушника, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає за доцільне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді мінімального штрафу, передбаченого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст. ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 268, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. (Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0008001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення адміністративні штрафи з метою забезпечення безпеки дорожнього руху) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 605(шістсот п`ять) грн. 60 коп. в дохід держави (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення - судовий збір).

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги та бути оскаржена протягом десяти днів з дня прийняття постанови до Запорізького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Роз`яснити правопорушнику, що відповідно до ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, згідно ч.2 ст.308 КУпАП з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя О.А. Савеленко

Строк пред`явлення виконавчого документа ________________ 20___рік

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік