Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/20/24
Провадження № 3/506/80/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.01.2024 року суддя Красноокнянського районного суду Одеської області Чеботаренко О. Л., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу поліцейської діяльності №2 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Маяки Красноокнянського району Одеської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, механізатора ТОВ «Маяк», протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ст.173-2 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №817756 від 05.01.2024 року, 02.01.2024 року близько 02.00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи в АДРЕСА_2 , влаштував сварку зі своєю тещею ОСОБА_2 , в ході якої ображав її грубою нецензурною лайкою, своїми діями міг завдати шкоду її психологічному здоров`ю, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, тобто правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що дійсно 02.01.2024 року о 02.00 год. між ним та його тещею ОСОБА_2 виникла суперечка через дрова, які він приніс останній. Відносини з ОСОБА_2 після смерті дружини він не підтримує.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251 , 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст.1 КУпАП, завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством .

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №817756 від 05.01.2024 року зазначено, що 02.01.2024 року близько 02.00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи в АДРЕСА_2 , влаштував сварку зі своєю тещею ОСОБА_2 , в ході якої ображав її грубою нецензурною лайкою, своїми діями міг завдати шкоду її психологічному здоров`ю, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, тобто правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП /а.с.1/.

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 02.01.2024 року, 02 січня 2024 року близько 02.30 год. вона спала в своєму будинку за місцем мешкання та почула, що в вікна її будинку хтось стукав. Коли вона вийшла на вулицю, то побачила ОСОБА_1 , її колишнього зятя, який перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, влаштував з нею сварку та висловлювався в її адресу грубою нецензурною лайкою, перевернув чистилку для взуття та буду пса, а коли вона викликала поліцію, він пішов у невідомому їй напрямку /а.с.2/.

Диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання між колишнім чи теперішнім подружжям або особами, які спільно проживають чи проживали однією сім`єю, але не перебувають або не перебували в шлюбі, незалежно від того, чи проживає або проживала особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що і особа, яка постраждала від домашнього насильства.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.3 вказаного Закону, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, в тому числі, на мати (батька) або дітей одного з подружжя (колишнього подружжя) та іншого з подружжя (колишнього подружжя).

Згідно п.14 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

В судовому засіданні встановлено, що фактично між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник побутовий конфлікт, в ході якого ОСОБА_1 вчиняв дії, які містять ознаки дрібного хуліганства.

Будь-яких дій, спрямованих на обмеження волевиявлення ОСОБА_2 чи контролю, які б викликали у останньої побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 , яка у протоколі зазначена потерпілою, тобто дій, які мали б ознаки саме домашнього насильства, ОСОБА_1 не вчиняв.

З урахуванням зазначеного, приходжу до висновку, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП відсутня, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад зазначеного правопорушення.

За вимогами п.1 ст.247 КУпАП, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Тому провадження по справі слід закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП.

Керуючись ст. 247 п.1, ст.283, п.3 ст.284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду особою, відносно якої відкрито адміністративне провадження, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, а прокурором - в межах повноважень, визначених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Чеботаренко О. Л.