Провадження № 3/204/73/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Білик І.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харків, працюючого: КБ «ПриватБанк» - головний спеціаліст, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , 11.10.2023 року о 13 год. 11 хв. за адресою: АДРЕСА_3 вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: дав ляпасу в ході словесного конфлікту. Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 провину не визнав. Суду пояснив, що 11.10.2023 року він привіз дітей до місця їх проживання, де вони проживають з матір`ю. Коли вони стали роздягатися він замітив, що у доньки порізані руки. Він почав задавати з цього приводу запитання дочці, проте вона нічого не відповівши побігла до своєї кімнати. Його колишня дружина теж не стала надавати пояснення, і випроводила його з квартири.

Допитана в якості свідка ОСОБА_2 надала суду пояснення про те, що вона з ОСОБА_2 перебувала у шлюбі, від якого мають двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З 01.06.2023 року вони проживають окремо. 22.11.2023 року між ними шлюб розірвано. Діти проживають разом з нею і вона не чине перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні з дітьми. Зі слів доньки ОСОБА_2 почав висловлювати образи на її адресу та між ними виникла сварка В наслідок чого він кулаком вдарив доньку у нижню частину щелепи, а потім тією ж рукою вдарив її долонею по правій щоці.

11.01.2024 року на електронну адресу суду надійшло клопотання захисника потерпілої адвоката Ужви К.В., яке обґрунтовано тим, що донька за день до вчинення адміністративного правопорушення зайшла до ОСОБА_2 , де на той час перебував її молодший брат і попросила батька ОСОБА_2 відвезти її разом з братом додому на його автомобілі. Під час даної поїздки між нею та батьком сталася сварка та ОСОБА_2 став вимагати пробачень за її слова, які йому не подобалися. Донька спочатку відмовилась, а потім, коли батько почав на неї кричати, вона злякалася і почала просити пробачення. ОСОБА_2 зупинив автомобіль у дворі дому, і не випускаючи дітей з автомобіля продовжував кричати на потерпілу і вимагати пробачень саме тими словами які він хотів чути. Під час сварки ОСОБА_2 схватив доньку за праву руку, в якій вона тримала телефон та сказав, що перестане вважати її своєю донькою і відбере у неї усі подарунки, які їй дарував до тих піл поки вона не вибачиться перед ним. Донька відмовилась і він насильно забрав у неї телефон і відпустив дітей з автомобіля. Наступного дня у вечорі, донька знов прийшла до нього, розраховуючи, що після її вибачень все буде нормально в батько відвозячи до матері її молодшого брата, відвезе і її із подружкою додому. ОСОБА_2 погодився їх відвести. Разом із дітьми він піднявся до помешкання матері та дітей, завів їх у квартиру та направився до виходу. Потерпіла пішла за ним, до того щоб закрити за ним двері. У тамбурі між квартирою та під`їздом ОСОБА_2 згадав про минулий інцидент та почав висловлювати образи по відношенню до потерпілої та її матері і між потерпілою та правопорушником зав`язалася словесна суперечка. Після однієї з реплік потерпілої правопорушник зігнув ліву кисть у кулак та вдарив її у нижню частину щелепи між фаланговими (проксимальними) суглобами кисті, а потім тією рукою вдарив її долонею по правій щоці. Потім він силою захлопнув двері тамбура, яка від прикладеного правопорушником зусилля хлопнула, але одразу відкрилась. Після цього не викликаючи ліфт він швидка направився вниз сходами до виходу із під`їзду. Потерпіла відчула гострий біль, страх та образу, розплакалася та не розуміючи що їй робити кинулася до матері. Після того, як матері вдалося її заспокоїти, потерпіла розповіла, що сталося, та на наступний день мати потерпілої звернулася до органів поліції для притягнення до відповідальності ОСОБА_2 .

Вислухавши пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

З урахуванням положень ст. 251 КУпАП, винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, підтверджується зібраними матеріалами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 341851 від 06.11.2023 року; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 12.10.2023 року; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 26.10.2023 року та ОСОБА_3 від 03.11.2023 року.

Приймаючи до уваги вищевикладене, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статті, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочатим, а розпочате піддягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення, було вчинене ОСОБА_2 11.10.2023 року, проте на день розгляду справи минув строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, справу відносно ОСОБА_2 належить закрити, у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 38, 173-2, 280, 283, 284, 294, ч. 1 ст. 303 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя І.А.Білик