П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2024 року м. Ужгород

Cуддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Крегул М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла із Закарпатської спеціалізваної прокуратури у сфері оборони західного регіону, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Скоморошки , Оратівського району, Вінницької області, фактично проживаючого АДРЕСА_1 , місце роботи : молодший інспектор прикордонної служби 3 категорії 1 групи інспекторів прикордонної служби відділення прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ідділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " ( тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загон ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , старший солдат за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії №69 від 03.10.2024року про вчинення адміністративного правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 будучи військовою службовою особою у порушення вимог ст.ст.11,12,16,28,29,31 32 33 128 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних сил України" та ст.ст.1,2,3, 4 Закону України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України , безпідставно допустив недбале ставлення до військової служби , без поважних причин та дозволу командування, у період з 13.15 год 01.10.2024року по 16.00 год 02.10.2024 року у комендантському відділенні НОМЕР_1 прикордонного загону, за адресою : АДРЕСА_2 , свої службові обовязки за посадою не виконвав, розпорядок дня а також обовязки помічника командира віддфілення взагалі не виконував , чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП , тобо, недбале ставлення військової службової особи до військової служби , вчинене в умовах особливого періоду.

У судове зсідання ОСОБА_1 , не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Так, судові повістки про його виклик в судове засідання було надіслано у електронному вигляді у формі sms повідомлень на його мобільний номер телефону. Окрім того, інформація про дату та час про розгляд справи розміщено на веб-порталі Судової влади України, на офіційному сайті Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_2 про розгляд справи у його відсутності

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом , згідно протоколу про адміністративне правопорушення №69 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП від 03.10.2024року, відповідно до витягу з Наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 30.09.2024року №1024-ОС з 30.09.2024року ОСОБА_1 проходить військову службу на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 3 категорії 1 групи інпекторів прикордонної служби відділення прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України .

Згідно до вимог ст.ст. 29,31,32,33 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України , начальники , яким військовослужбовці підпорядкован за службою у тому числі і тимчасово є прямими начальниками для цих військовослужбовців .

За своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Старші за військовим званням військовослужбовці мають право вимагати від молодших за військовим званням військовослужбовців додержання військової дисципліни, громадського порядку і форми одягу, а також правил поведінки і військового вітання. Молодші за званням військовослужбовці повинні беззастережно виконувати зазначені вимоги старших за військовим званням військовослужбовців.

Відповідно до ст. 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України старший солдат є помічником командира відділення та зобов`язаний допомагати командирові відділення в навчанні солдатів, заміщувати його у разі відсутності.

Відповідно до примітки ст. 17213 КУпАП під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІУ (Далі - Статут), зафіксовано, що необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема:свято і непорушно , додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої

обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Так, Ст. 16 вказаного Статуту передбачено, що кожний військовослужбовець

зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання

завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами

Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками,

положеннями, інструкціями.

Згідно з ст. 17 вказаного Статуту на військовослужбовців під час

перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а

також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці

обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних

Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються

на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Статтею 28 Статуту визначено, що єдиноначальність є одним із принципів

будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої

влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності

перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини,

Згідно письмої заяви ОСОБА_1 від 03.10.2024 року та письмових пояснень до протоколу , останній визнає вину у вчиненні правопорушення в повному обсязі та просить застосувати покарання у виді штрафу

Згідно ч.1 ст. 172-15 КУпАП, передбачено відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби .

Частиною 2 вказаної норми, передбачено відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду ..

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, підтверджується: також письмовими поясненнями фельдшера медичного пункту НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_3 від 03.10.2024р. , письмовими поясненнями начальника служби охорони здоровя майора медичної служби ОСОБА_4 від 03.10.2024р. , письмоими поясненнями ОСОБА_1 від 03.10.2024р. та матеріалами службового розслідування про встановлення факту та вини ОСОБА_1 від 10.2024 року .

Дії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.2 ст. 172-15 КУпАП, кваліфіковано вірно.

Враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення, ступінь вини у скоєному, те, що ОСОБА_1 , враховуючи характеристику за місцем служби, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, на підтвердження іншого суду доказів не надано, беручи до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу, тобто в межах санкції відповідної статті КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за скоєне правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці.

Керуючись ст.ст. 33, 172-15, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 307 та ч.2 ст. 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул