Номер провадження 3/523/5399/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2024 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Дяченко В.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління Державної податкової служби в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , голови правління (керівника) АТ «Одесагаз», що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 43/15-32-07-08-26 від 05 серпня 2024 року, при проведенні документальної планової виїзної перевірки АТ «Одесагаз» (код ЄДРПОУ: 3351208), що розташоване за адресою: вул. Одарія, 1, м. Одеса, головою правління (керівником) якого є ОСОБА_1 , встановлено порушення порядку ведення податкового обліку, а саме : п. 44.1, п. 44.2, п.44.3, п. 44.6, ст. 44, пп. 134.1 п.134.1 ст. 134, п. 198.2, п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями) на підставі акту перевірки від 05.08.2024 року № 32552/15-32-07-08-19, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП не визнав з підстав викладених у письмових поясненнях, а саме :

-Протокол про адміністративне правопорушення складено на підставі акту перевірки від 05.08.2024 року № 32552/15-32-07-08-19 за період з 01.04.2017 року по 31.03.2024 року, який було оскаржено до суду; рішення суду, яке набрало законної сили відсутнє;

-Порушено порядок складання адміністративного протоколу: протокол складено у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; ОСОБА_1 не отримував запрошення для складання протоколу у його присутності; протокол складався за місцем роботи податківців.

Просив закрити справу у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 повідомили, що 05 серпня 2024 року на території АТ «Одесагаз», що розташоване за адресою: вул. Одарія, 1, м. Одеса, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не складався.

Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та надані докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, виходячи із наступного.

Частина 1 статті 163-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері оподаткування.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає в порушенні керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі його відсутність на підприємстві, установі, організації, а також в неподанні або несвоєчасному поданні аудиторських висновків.

Суб`єкт адміністративного правопорушення спеціальний (керівники та інші посадові особи підприємств, установ, організацій, зокрема головні бухгалтери).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу,так й у формі необережності.

З диспозиції зазначеної частини статті КУпАП випливає, що вона носить бланкетний характер і передбачає відповідальність за вчинення порушення порядку ведення податкового обліку, надання аудиторських висновків, тобто ряду окремих незаконних діянь, які передбачені законодавством України.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають бути у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Судом встановлено, що за результатом документальної позапланової невиїзної перевірки АТ «Одесагаз» ГУ ДПС в Одеській області було складено Акт від 05.08.2024 за 32552/15-32-07-08-19, в якому встановлено порушення порядку ведення податкового обліку, а саме : п. 44.1, п. 44.2, п.44.3, п. 44.6, ст. 44, пп. 134.1 п.134.1 ст. 134, п. 198.2, п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями). Вказаний Акт перевірки став підставою для оформлення протоколу № 43/15-32-07-08-26 від 05.08.2024 року про адміністративне правопорушення.

Згідно копії ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року відкрито провадження по справі за позовом Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ» (65003, м. Одеса, вул. Одарія, буд.1, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, код ЄДРПОУ ВП 44069166) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, які винесені за результатами перевірки.

Пунктом 56.18 ст.56 Податкового кодексу України визначено, що при зверненні платника податків до суду з позовом, щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

За таких обставин, вищевказаний акт перевірки в частині його оскарження є таким, що не набрав чинності.

Крім того, Верховним Судом України у постанові від 19.04.2018 у справі N 815/1071/16 вказано, що висновки, викладені в акті перевірки податкового органу щодо встановлення порушень платником податків, не є безумовно достовірними, оскільки є лише відображенням фактичних дій податкових інспекторів-ревізорів та їх особистої думки. В силу норм Податкового кодексу України, акт лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню, у зв`язку з чим, він не є доказом, який підтверджує винуватість особи.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, долучена до матеріалів справи копія акту про результати документальної планової виїзної перевірки АТ «Одесагаз» за своїм змістом є документом, складеним заінтересованими у розгляді справи працівниками, які не підтверджуються будь-якими доказами. Відтак вказаний акт не береться судом як достовірний, допустимий та достатній доказ провини ОСОБА_1 . При цьому у матеріалах справи відсутні будь-які інші докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 КПАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Склад адміністративного правопорушення це сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він містить: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону. Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника. Тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Суддею враховується правова позиція, викладена в рішеннях Європейського суду з прав людини від 30.05.2013, заява № 36673/04, заява № 926/08, рішення від 20.09.2016, що суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

З огляду на наведене суддя дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010р.№ 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, у тому числі і закріпленої у статті 62 Конституції України презумпції невинності. Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом. Згідно правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 р. У справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи що посадовою особою головного управління Держаної Податкової служби в Одеській області не дотримано доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя приходить до висновку про закриття провадження у справі за відсутності у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 163-1, п.1.ч.1 ст.247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя