ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2024Справа №607/8778/24

04 червня 2024 року м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1

за ст. 173, ч. 3 ст. 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Громадянин ОСОБА_1 05 квітня 2024 року близько 20 год 45 хв., перебуваючи в громадському місці, а саме біля під`їзду будинку, що по вул. Слівенська, 5 у м. Тернопіль, нецензурно лаявся та образливо чіплявся до пересічних громадян, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Крім того, 05 квітня 2024 року близько 20 год 45 хв., громадянин ОСОБА_1 перебував у громадському місці, а саме біля під`їзду будинку, що по АДРЕСА_2 у п`яному вигляді, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, чим ображав людську гідність та громадську мораль. Вказане правопорушення вчинене ОСОБА_1 , який двічі протягом року піддавався стягненню за ст. 178 КУпАП.

В судовому засіданні 19 квітня 2024 року ОСОБА_1 заявив клопотання про виклик та допит як свідка ОСОБА_2 , у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 08 травня 2024 року.

В судове засідання 08 травня 2024 року ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується його письмовою розпискою, яка знаходиться в матеріалах справи. Про причини неявки суду не повідомив.

У зв`язку з неявкою ОСОБА_1 розгляд справи було відкладено на 20 травня 2024 року.

До ОСОБА_1 у вказане судове засідання застосовано привід.

У судове засідання 20 травня 2024 року ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, зокрема шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за місцем його проживання та телефонограмою. Про причини неявки суду не повідомив та працівниками поліції останній доставлений не був.

Згідно рапорту командира роти ТОР УПП в Тернопільській області ДПП капітана поліції Гладчука Ю. від 20 травня 2024 року, в ході виконання постанови про привід ОСОБА_1 , здійснювалось відвідування за місцем проживання останнього, що по АДРЕСА_1 . Однак, за вказаною адресою дверей будинку ніхто не відчинив, із сусідами поспілкуватись не вдалось. Місце перебування ОСОБА_1 та контактні дані останнього встановити не вдалось. З цих підстав виконати привід не вдалося.

У зв`язку з неявкою ОСОБА_1 розгляд справи було відкладено на 04 червня 2024 року.

До ОСОБА_1 у вказане судове засідання застосовано привід.

У судове засідання 04 червня 2024 року ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується телефонограмою, складеною секретарем судового засідання. Крім того, ОСОБА_1 повідомлявся шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за місцем його проживання та розміщення оголошення про виклик до суду на сайті судової влади. Про причини неявки суду не повідомив та працівниками поліції останній доставлений не був.

Клопотання про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 не подавав.

Враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП, строки розгляду справи, та відсутність заяви про відкладення розгляду справи, той факт, що ОСОБА_1 було достовірно відомо про наявність в суді справи щодо притягнення його адміністративної відповідальності, вважаю, що розгляд справи можна провести у відсутності ОСОБА_1 .

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши в сукупності докази, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

В силу вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Положеннями ст. 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно з диспозицією статті 173 КУпАП, об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі альтернативні діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії.

Суб`єктивна сторона правопорушення дрібне хуліганство, характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Положеннями ч. 3 ст. 178 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, вчинене особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або появу в громадських місцях у п`яному вигляді.

Судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

-протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАД №567508 від 05 квітня 2024 року та серії ВАД №325017 від 05 квітня 2024 року;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 05 квітня 2024 року, згідно з якими остання повідомила, що 05 квітня 2024 року близько 21 год громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи в п`яному вигляді, викурював сигарети біля під`їзду за АДРЕСА_3 . При цьому, ОСОБА_1 порушував громадський порядок, а саме кричав, виражався нецензурною лексикою в її сторону, погрожував їй та дітям фізичною розправою, на зауваження не реагував. Надалі вона викликала працівників поліції, які відвезли ОСОБА_1 у відділ поліції;

-поясненнями свідка ОСОБА_2 наданими в судовому засіданні 08 травня 2024 року, згідно з якими остання пояснила, що ОСОБА_1 05 квітня 2024 року близько 20 год перебував в п`яному вигляді під вікнами її будинку, що по АДРЕСА_2 . Згодом вона зробила ОСОБА_1 зауваження, на що останній почав поводити себе агресивно, висловлювався в її сторону нецензурною лексикою, погрожував фізичною розправою їй, дітям та пересічним громадянам, сильно стукав у двері під`їзду та на зауваження не реагував. З цих підстав вона викликала працівників поліції;

-постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ №852207 від 28 червня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 178 КУпАП;

-постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173, ч. 3 ст. 178 КУпАП. вказана постанова суду набрала законної сили;

-відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції. З оглянутих судом відеозаписів встановлено, що 05 квітня 2024 року ОСОБА_1 перебував у дворі будинку у стані алкогольного сп`яніння, нецензурно лаявся, викрикував в сторону працівників поліції, на зауваження припинити протиправні дії не реагував.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян та ч. 3 ст. 178 КУпАП поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, вчинене особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за аналогічні правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у відповідності до ст. 36 КУпАП в межах санкції статті, за більш серйозне правопорушення.

При обранні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність, у зв`язку з цим, вважає за доцільне обрати ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в межах санкції ч. 3 ст. 178 КУпАП.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення.

Таким чином, у відповідності до положень п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 173, 178, 265, 280, 283, 284, 287, 294, 304 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ч. 3 ст. 178 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 170 (сто сімдесят) гривень у дохід держави.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя І.М. Черніцька