ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/10129/24

Провадження № 33/4820/442/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А.

за участю секретаря судового засідання Жураківського В.В.

захисника Павлюка М.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Павлюка М.Ю. на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Відповідно до постанови судді, 06.04.2024 року о 23 год. 28 хв. ОСОБА_1 в м. Хмельницькому по вул. Панаса Мирного, 18 керував автомобілем Volkswagen Touareg д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 травня 2024 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись із рішенням суду, захисник адвокат Павлюк М.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.05.2024 року та закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 .

Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, суд першої інстанції не надав належної правової оцінки діям працівників поліції та отриманим доказам, а тому постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Звертає увагу, що в матеріалах справи немає доказів, що підтверджують факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , транспортний засіб, коли до нього підійшли працівники поліції, перебував у нерухомому стані.

Зауважує, що диск з відеофайлом з назвою «Бральчук факт руху» є неналежним та недопустимим доказом, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення від 07.04.2024 року серії ААД № 406657 немає відмітки про долучення до нього такого диска, а також відсутні вказівки щодо назви та номера технічного приладу на який здійснено цей відеозапис, останній здобутий з порушенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сферу забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026 та ст. 251 КУпАП. Крім того, зазначений вище відеофайл здійснений в результаті не безперервної відеозйомки, що позбавляє суд можливості оцінити всю ситуацію в цілому, встановити та/або спростувати факт керування безпосередньо ОСОБА_1 транспортним засобом. Додатками до протоколу є відеозаписи з бодікамер № 475 325, 476 106, 476 457. Однак, фактично суду надано відеозапис з бодікамери № 475 325.

Сторона захисту стверджує, що у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували законні підстави для зупинки транспортного засобу. Працівниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено факт порушення водієм транспортного засобу Правил дорожнього руху України. Крім того, відсутність постанови, винесеної за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо водія транспортного засобу, що стосується порушення Правил дорожнього руху, свідчить про відсутність факту керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом.

В матеріалах справи та оскаржуваній постанові відсутня інформація щодо моделі, номеру та інших ідентифікаційних даних Драгера, який використовувався працівниками поліції. Також немає документів, які б підтверджували його справність, включаючи сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку.

Зазначає, що з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на місці, законних підстав у працівників поліції вимагати проходження ОСОБА_1 медичного огляду не було, однак, після встановлення працівниками поліції (на їхнє суб`єктивне переконання) факту безпосередньої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки, останні не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі.

Вказує на те, що направлення ОСОБА_1 на медичний огляд було складено раніше, ніж встановлення працівниками поліції факту безпосередньої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки, що є порушенням процедурних вимог, крім того, в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду. Відтак, у працівників поліції не було повноважень та законних підстав складати направлення на проходження ОСОБА_1 медичного огляду.

На переконання сторони захисту, фабула адміністративного правопорушення, яке нібито вчинив ОСОБА_1 , не відповідає змісту ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того, протокол складено з процедурними порушеннями, оскільки у ньому не зазначено дії ОСОБА_1 щодо нібито ухилення від медичного огляду.

Окрім того, пояснення свідків були сформовані заздалегідь та повторюють одне одного, що свідчить про їх штучний характер, а також свідки підписали протокол, коли працівник поліції ще не заповнював його.

Таким чином, зазначені вище обставини свідчать про упередженість дій поліцейських та ставлять під сумнів їхню об`єктивність у встановленні фактів, які мають безпосереднє відношення до наявності або відсутності вини у діях ОСОБА_1 .

Крім того, факт упередженості дій працівників поліції підтверджується також відсутністю в матеріалах справи доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортом та невиконанням ст. 266 КУпАП, чим порушено порядок огляду водіїв на стан сп`яніння.

Позиції учасників судового провадження

У судове засідання особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, про поважні причини неявки не повідомив, за таких обставин його неявка не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, відповідно до вимог частини 6 статті 294 КУпАП.

У судовому засіданні захисник адвокат Павлюк М.Ю. підтримав доводи апеляційної скарги, просив задовольнити її у повному обсязі, провадження закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наведених в апеляційній скарзі підстав.

Заслухавши захисника, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви суду

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Павлюк М.Ю. оскаржує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 06.04.2024, законність зупинки транспортного засобу поліцейськими та дотримання поліцейськими процедури огляду на стан сп`яніння.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції встановив, що 06.04.2024 року о 23.28 год. ОСОБА_1 в м. Хмельницькому по вул. Панаса Мирного, керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, у ній в тому числі наведено докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначено мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник та висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновки суду обґрунтовуються дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 406657 від 07.04.2024 року, в якому зафіксовано факт вчинення правопорушення (а/с 1); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.04.2024 році, в якому зазначені виявлені поліцейським ознаки сп`яніння та відмова водія від огляду (а/с 3); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а/с 3-4), відеозаписом з місця події (а/с 6).

Вважаю, що надані суду докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення.

Склад правопорушення включає в себе наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відтак, у рамках провадження у справі про адміністративне правопорушення для кваліфікації діяння за частиною 1 статті 130 КУпАП, яке полягало у відмові водія від проходження огляду на стан сп`яніння, необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак сп`яніння, пропозиція/вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Положеннями пункту 8 та пункту 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, а також регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Необхідно наголосити, що відповідно до статті 31 Закону України № 580-VIII поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, серед яких фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння, які поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Наведені в апеляційній скарзі доводи апелянта про те, що долучені до протоколу відеозаписи події правопорушення є неналежними доказами, оскільки складаються із окремих фрагментів, не заслуговують на увагу.

Так, наданими суду відеозаписами зафіксовані реальні події, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити дійсні обставини справи, які чітко вказують на ОСОБА_1 , як на правопорушника, який керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я відмовився.

Слід зазначити, що надані відеозаписи сумнівів щодо достовірності та допустимості не викликають, оскільки не містять ознак фальсифікації, фабрикації, чи присутності на відео іншої особи, а не ОСОБА_1 та містять відеофайли, які є цілісними (кожний у свою чергу), безперервними (кожний у свою чергу) і повністю відтворюють обставини вчиненого водієм правопорушення. На відео зафіксована процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння, яка відображена достатньо повно для можливості констатувати її законність, а саме пропозиція поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я та відмова ОСОБА_1 від огляду.

Таким чином, долучені відеозаписи є належними та допустимими доказами, оскільки отримані у встановленому законом порядку, відеозапис містить обставини події правопорушення, на ньому зафіксовано весь хід спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, вказані відеозаписи дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Стосовно доводів, що матеріали справи не містять доказів факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , а транспортний засіб, коли до нього підійшли працівники поліції, перебував у нерухомому стані, що диск з відеофайлом з назвою «Бральчук факт руху» є неналежним та недопустимим доказом через відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення відмітки про долучення до нього такого диска, а також відсутні вказівки щодо назви та номера технічного приладу на який здійснено цей відеозапис, то вони не заслуговують на увагу.

Так, долучений до матеріалів справи диск, на якому міститься відеофайл з назвою «Бральчук факт руху», є показаннями технічного приладу, що має функції відеозапису, а саме показаннями відеореєстратора з поліцейського автомобіля; дата та час запису збігаються з датою та часом, що зафіксований на відеозаписі з бодікамери поліцейського; вимогами статті 256 КУпАП не передбачено зазначення у протоколі назви та номера технічного приладу на який здійснено цей відеозапис, тому відповідно до вимог статті 251 КУпАП цей диск є належним та допустимим доказом.

При цьому сторона захисту не пояснила, яке істотне значення для розгляду цієї справи має відсутність відомостей про технічні засоби відеофіксації в протоколі, чи яким чином це може впливати на вирішення питання щодо допустимості вказаного доказу, а також як це може спростувати факт відмови водія ОСОБА_1 від встановленого для нього обов`язку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції.

Доводи про наявність у доданому до справи диску тільки відеозаписів з бодікамери № 475325, тоді як в протоколі зазначено, що додані відеозаписи з трьох бодікамери- № 475325, 476106, 476457, не є підставою для спростування висновків суду про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР та скасування оскаржуваного рішення, оскільки долучений диск відеозапису з бодікамери № 475325 містить дані на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд звертає увагу, що з відеозапису чітко вбачається, що на вимогу поліцейського до водія пройти огляд на стан сп`яніння відкликається саме ОСОБА_1 , а також під час спілкування із працівниками поліції ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом саме ним.

Таким чином, вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 06.04.2024 року о 23.28 год. в м. Хмельницькому по вул. Панаса Мирного, що доведено належним та допустимим доказом - долученим до матеріалів справи диском з відеофайлом з назвою «Бральчук факт руху».

Також, вважаю безпідставними доводи про неправомірну зупинку поліцейськими транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України. Тоді як згідно пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Окрім того, у зв`язку з вторгненням російської федерації на територію нашої держави з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, згідно указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з наступними змінами.

Згідно з Порядком перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженим постановою КМУ від 29 грудня 2021 року №1456, уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби та вимагати пред`явлення документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, а також документів, що підтверджують відповідне право особи (посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ), якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення.

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції зупиняти транспортний засіб, перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів та вимагати пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції кореспондується із обов`язками водія, передбаченими вказаними Правилами дорожнього руху.

Окрім того, з доданого до протоколу відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції через порушення ПДР, а саме через, те, що він виїжджаючи з місця парковки на смугу руху не ввімкнув лівий покажчик повороту, про що останнього було повідомлено. Під час спілкування з працівниками поліції у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів та поліцейськими було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Таким чином, працівники поліції, зупинивши транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , діяли в межах своїх повноважень, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху незгода водія із причинами зупинки транспортного засобу або ненадання працівниками поліції доказів вчинення водієм іншого адміністративного правопорушення, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння та не спростовує результатів цього огляду.

Заперечення сторони захисту, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на місці зупинки чи в закладі охорони здоров`я, з урахуванням його фактичних дій та по суті ухилення від проходження такого огляду на вимогу поліцейського, а також невизнання вини, апеляційний суд вважає обраною тактикою захисту та намаганням уникнути відповідальності за скоєне правопорушення, оскільки ці доводи захисту спростовуються наданими суду відеозаписами.

Також вважаю неспроможними доводи про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на місці зупинки, законних підстав у працівників поліції вимагати проходження ОСОБА_1 медичного огляду не було, однак, після встановлення працівниками поліції (на їхнє суб`єктивне переконання) факту безпосередньої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки, останні не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі.

Інспектором поліції в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОН України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція №1452/735), виявивши ці ознаки поліцейський законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Так, відповідно до змісту статті 266 КУпАП та Інструкції 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, при цьому ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Наведені вимоги закону свідчать, що повноваження поліцейського уповноваженого підрозділу НПУ самостійно виявляти та оцінювати наявність ознак алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, є виключними, ніхто інший не має повноважень оцінювати наявність у водія тих чи інших ознак сп`яніння. У зв`язку з чим, якщо у поліцейського виникають підстави вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані сп`яніння, то поліцейський має законне право вимагати від водія пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, при цьому закон не вимагає, щоб ці ознаки сп`яніння були підтверджені свідками або зафіксовані на відео, а також окремої процедури огляду на наявність таких ознак сп`яніння.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За невиконання вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена адміністративна відповідальність за статтею 130 КУпАП.

З доданого до протоколу відеозапису вбачається, що під час спілкування поліцейськими у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів та поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим поліцейськими неодноразово було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, водій погодився, але в порушення процедури огляду та вказівок працівників поліції, щодо більш тривалого (понад 5 секунд) продування алкотестера «Драгер» вчиняв дії, щодо короткочасного продування алкотестера (не більше 1-ї секунди), що унеможливлювало проведення заміру приладом «Драгер» та видачі відповідного результату. На пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 своєї згоди не дав, сказав, що буде проходити огляд на місці зупинки та продовжував вчиняти дії, які унеможливлювали проведення такого огляду, тоді працівники поліції розцінили такі дії як ухилення від проходження відповідного медичного огляду на стан сп`яніння, з чим погоджується як суд першої так і апеляційної інстанції.

При цьому, працівниками поліції ОСОБА_1 було роз`яснено, що водій зобов`язаний на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, і якщо водій не пройде огляд та місці зупинки або не проїде із ними до медичного закладу, це буде розцінено як відмова від проходження огляду на стан такого сп`яніння та на ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п.2.5. ПДР.

Після чого, працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення в присутності двох свідків та ОСОБА_1 , який підписався власноручно про ознайомлення з протоколом та від дачі пояснень та зауважень відмовився.

В ході апеляційного розгляду захисник визнав, що ОСОБА_1 13-14 разів продував алкотестер, але захисник зазначив, що при цьому ОСОБА_1 поліцейські тільки тричі запропонували пройти огляд у медичному закладі та не запропонували після останнього невдалого продуття, що на думку захисту є порушенням порядку огляду.

Ці доводи є неспроможними, оскільки наявними в справі доказами доведено та судом встановлено, що дії ОСОБА_1 свідчать про відмову пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі.

Доводи апеляційної скарги, що в оскаржуваній постанові відсутня інформація щодо моделі, номеру та інших ідентифікаційних даних Драгера, який використовувався працівниками поліції, а також те, що немає документів, які б підтверджували його справність, включаючи сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку, не заслуговують на увагу, оскільки ці документи надаються водієві поліцейськими на його вимогу, в матеріалах провадження відсутні відомості про те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення або розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 або його захисником адвокатом Павлюком М.Ю. заявлялись такі клопотання, в суді апеляційної інстанції клопотання з приводу цього також не заявлялись.

Крім того, звертаю увагу, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за відмову пройти огляд, на місці зупинки він не ставив під сумнів справність приладу Драгер, при цьому відмовився пройти огляд на стан сп`яніння також і в медичному закладі.

Доводи апелянта про недопустимість, як доказів пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , через те, що пояснення свідків були сформовані заздалегідь а також свідки підписали протокол, коли працівник поліції ще не заповнював його, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки вказані пояснення були прочитані свідками та підписані власноручно, а також містять всі необхідні реквізити.

Також є безпідставними доводи апеляційної скарги, що пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є належними доказами, оскільки вони є ідентичними, оскільки норми чинного КУпАП не містять будь - яких вимог до складання пояснень свідків, ці пояснення були відібрані інспектором патрульної поліції, містять їх власні підписи, та відповідно до ст. 251 КУпАП, є належними доказами, та не суперечать іншим доказам у справі.

Окрім того, згідно положень статті 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків, тобто за наявності відеозапису участь свідків не є обов`язковою.

Доводи сторони захисту, що фабула адміністративного правопорушення, яке нібито вчинив ОСОБА_1 , не відповідає змісту ч.1 ст.130 КУпАП, протокол складено з процедурними порушеннями, у ньому не зазначено дії ОСОБА_1 щодо нібито ухилення від медичного огляду, не є слушними та не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства.

Дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення на предмет відповідності вимогам ст. 256 КУпАП, апеляційний суд вважає, що жодних недоліків вказаний процесуальний документ не містить. Водночас, у ньому зазначено всі необхідні відомості, як це передбачено вищевказаною статтею, а саме: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП; нормативний акт, який передбачає відповідальність за правопорушення; прізвища, адреси свідків та інші відомості, необхідні для вирішення справи. Окрім того, відповідно до приписів ст.256 КУпАП, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Доводи захисника ОСОБА_4 в апеляційній скарзі про те, що направлення ОСОБА_1 на медичний огляд було складено раніше, ніж встановлення працівниками поліції факту безпосередньої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки та те, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, є безпідставними і не впливають на доведеність винуватості останнього у порушенні ним п.2.5 ПДР України та притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Окрім того, діючі норми законодавства не зобов`язують поліцейським складати направлення на медичний огляд при відмові водія від такого огляду.

За таких обставин, твердження сторони захисту про те, що працівники поліції діяли стосовно особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 упереджено є безпідставними.

Таким чином, вважаю, що в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду. Сукупність зібраних та досліджених доказів за своїм змістом та якістю дозволяють суду констатувати наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Отже, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, визначив вид стягнення і його розмір у межах, установлених частиною 1 статті 130 КУпАП, відповідно до вимог статті 33 КУпАП, у межах передбаченого статтею 38 КУпАП строку.

З урахуванням наведеного, доходжу висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Павлюка М.Ю. на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 травня 2024 року, оскільки відсутні підстави для скасування постанови судді та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апеляційні доводи є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Павлюка М.Ю. залишити без задоволення.

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя