Справа № 541/4138/23
Номер провадження3/541/47/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Дністрян О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14 листопада 2023 року серія ВАВ № 054815, 14 листопада 2023 року о 14 год. 49 хв. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила фізичне та психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 , що полягало у образах в її бік та штовханні. Правопорушення вчинено повторно протягом року (протокол ВАБ № 969469 від 04.11.2023 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, але на даний час не розглянутий). Чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

19 грудня 2023 року особа яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала до суду заперечення, відповідно до яких вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення вона не визнає. Зазначає, що дійсно, періодично між нею та матір`ю виникають конфлікти, які вона сама і провокує, у зв`язку з тим, що остання не хоче, щоб ОСОБА_1 проживала за адресою: АДРЕСА_1 , а тому вона систематично викликає працівників поліції під приводом того, що ОСОБА_1 начебто вчиняє домашнє насильство. Зазначає, що з аналізу норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди. Пояснення ОСОБА_2 , які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки вона є зацікавленою та упередженою особою. При цьому, ні протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14.11.2023 року, ні письмові пояснення ОСОБА_2 не містять жодних відомостей про завдання їй фізичної чи психологічної шкоди. Самі по собі нецензурні висловлювання, не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі дії спрямовані на обмеження волевиявлення особи, або якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Зазначає, що водночас, жодним із здобутих доказів у справі не підтверджено вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, яке могло спричинити чи спричинило шкоду фізичному чи психічному здоров`ю потерпілої особи. Окрім цього, з протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається, що вчинені нею дії заподіяли чи могли

заподіяти шкоду фізичному або психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 з настанням яких передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. У матеріалах провадження відсутні пояснення сусідів, які могли б підтвердити чи спростувати пояснення ОСОБА_2 про обставини, що мали місце 14.11.2023 року. Оскільки у відповідності до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, тому ОСОБА_1 вважає, що справу про адміністративне правопорушення стосовно неї необхідно закрити з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та просить закрити справу щодо неї за ознаками ч. 1 ст. 173-2 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу в моїх діях цього правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, пояснила, що матір не штовхала і не била. Матір сказала, що вона їй не потрібна і виганяє її з дитиною з будинку. Зазначила, що з весни по осінь жила на квартирі, а потім вирішила жити у селі.

В судовому засіданні захисник - адвокат Руль М.І. просила закрити провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 постійно її б`є та ображає через те, що вона начебто винна в тому, що в неї забрали меншу дитину. Свідків того, що вона її ображає та б`є немає. Чи було таке саме в той день, що зазначено у протоколі (14 листопада 2023 року) вона підтвердити не може.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно із ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За нормою ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України». Так, у відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

З письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 , наданих 14.11.2023 року, слідує, що донька ОСОБА_1 близько 14 години 14.11.2023 року застосовувала відносно потерпілої фізичну силу, а саме, вдарила рукою в праве плече та ображала її нецензурною лайкою, на зауваження не реагувала.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 173-2 КУпАП особа підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

За визначенням Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру

Самі по собі фізичне насильство не формує собою домашнє насильство та утворює склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли діяння фізичного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Самі по собі нецензурні висловлювання не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі дії спрямовані на обмеження волевиявлення особи, або якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, вищенаведене дає підстави вважати, що пояснення ОСОБА_2 не можуть бути беззаперечним доказом на підтвердження вини ОСОБА_1 , оскільки вона є зацікавленою особою у справі, а свідків подій і обставин, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, встановлено не було. Більш того, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 не підтвердила, що саме в той день 14 листопада 2023 року донька ОСОБА_1 її ображала та штовхала.

Не може бути визнаний належним доказом по справі в розумінні ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 054815 від 14 листопада 2023 року, так як сам протокол за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та не викликають сумніви у суду, а такі докази суду не надано. Разом з тим, наявні у справі докази не підтверджують, що внаслідок дій ОСОБА_1 могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 .. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням викладеного, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 33, 247, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. М. Дністрян