Справа № 487/1043/24
Провадження № 3/487/673/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2024 суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Лагода А.А., при секретарі Мамчур К.Е., захисників Веріковської Т.А., Хвілицької О.В., особи що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника потерпілої ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_3 розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює водієм в АВ Металгруп, РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративну відповідальність від 01.01.2024 серії ААД № 559776, 01.01.2024 о 15 30 год. в м. Миколаєві по вул. Бутоми (Курортна), 17, водій ОСОБА_1 керуючи т/з Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_2 , перед початком руху не переконався, що це буде безпечно та скоїв зіткнення з т/з Toyota RAV4 д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , яка рухалась у попутному напрямку, в результаті чого т/з отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Вказаним ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2.3б, 10.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративну відповідальність від 01.01.2024 серії ААД № 559777, 01.01.2024 о 15 30 год. в м. Миколаєві по вул. Курортна (Бутоми), 17, водій ОСОБА_1 керував т/з Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, хитка хода. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі водій відмовився. Вказаним, особа порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою від 08.02.2024 справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єднано в одне провадження.

В судовому засіданні представник потерпілої та потерпіла просили визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, посилаючись на те що його вина доведена та додали, що ДТП сталося саме з вини особи що притягається до адміністративної відповідальності.

Захисники Коїдзе В.Т. в судовому засіданні просили провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, при цьому додали що ДТП сталося не з вини особи що притягається до адміністративної відповідальності, оскільки останній автомобілем не керував та авто було зупинене і не рухалось. Підстав для проходження ОСОБА_1 освідування на стан алкогольного сп`яніння також не було оскільки відсутній сам факт керування транспортним засобом.

Вислухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілу, свідків, співробітника УПП в Миколаївській області, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно пунктів 2.3б, 10.1 ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Стаття 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під дією лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі за текстом ПДР), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 вину в порушенні ПДР України не визнав, пояснивши під присягу, що під час події ДТП, що сталася 01.01.2024 в м. Миколаєві по вул. Курортній за кермом не перебував, а під час ДТП знаходився на задньому лівому сидінні т/з Mercedes-Benz, що належить його матері. При цьому додав, що в той день він був у своїх знайомих де вживав алкоголь, потім вони вирішили поїхати до нього додому, при цьому за кермом перебувала його знайома ОСОБА_4 , він перебував на задньому сидінні автомобіля. Під час руху знайома здійснила зупинку по вул. Курортній м. Миколаєва перед світлофором, включила аварійну сигналізацію та пішла по своїм справам. При цьому транспортний засіб стояв на місці та за деякий час відчув удар у передню ліву частину т/з Mercedes-Benz, після чого він одразу вийшов з автомобіля та побачив т/з Toyota RAV4 який зупинився по переду. Через деякий час не одразу з т/з Toyota RAV4 вийшла жінка, якою виявилась ОСОБА_3 та вони намагались вирішити питання на місці, та у зв`язку із тим що не дійшли згоди ОСОБА_3 викликала поліцію. По приїзду поліції ОСОБА_1 заперечував факт його керування транспортним засобом та зазначав, що він не скоював ДТП та не заперечував проти того що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння у зв`язку із тим, що не керував т/з Mercedes-Benz. Також зазначив, що згодом повернулась знайома ОСОБА_4 та зазначала, що саме вона керувала транспортним засобом, однак її покази, чи інших свідків ДТП співробітники поліції не брали до уваги при складанні матеріалів протоколів.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні показала, що 01.01.2023 під час події ДТП керувала т/з Toyota RAV4, рухаючись по вул. Курортній м. Миколаєва з боку «Намиву» в бік вул. Крилова м. Миколаєва, праворуч біля бордюру перед пішохідних переходом де є світлофор стояв т/з Mercedes-Benz з увімкненою аварійною сигналізацією, вона увімкнула лівий поворот та почала об`їжджати перешкоду і вже майже об`їхавши почула сильний удар в правий бік задньої двері. Після чого вона зупинила автомобіль. З т/з Mercedes-Benz з переднього водійського сидіння вийшов водій, який тримався за ногу та був з ознаками алкогольного сп`яніння, яким виявився ОСОБА_1 . Водій та його супутники, яких було троє та які також були в стані алкогольного сп`яніння, деякий час намагались вирішити питання з нею без виклику поліції. Однак через те, що не дійшли згоди вона була вимушена викликати поліцію. До приїзду поліції супутники ОСОБА_1 зникли. Додала, що співробітники поліції під час складання матеріалів пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній відмовився. Зазначила, що одразу після ДТП вона трохи проїхала на своєму транспортному засобі, а т/з Mercedes-Benz залишився на місці до приїзду поліції. Схема ДТП складалась з її слів. Наполягає, що ДТП сталося з вини ОСОБА_1 .

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_4 показала суду, що 01.01.2023 до них з чоловіком додому до обіду приїхав ОСОБА_1 . Вони вживали алкоголь та ОСОБА_1 запросив їх до нього додому та враховуючи те, що він вживав алкоголь свідок мала їх відвести на що вона погодилась та при цьому додала, що має право керування транспортними засобами з 2008. Вони втрьох сіли в т/з Mercedes-Benz, який належить матері ОСОБА_1 , та поїхали. По дорозі вона вирішила вийти з автомобіля по своїм справа (подивитись ремонт у квартирі) в зв`язку із чим здійснила зупинку перед пішохідним переходом де є світлофор по вул. Курортній м. Миколаєва біля бордюру та залишила автомобіль з увімкненою аварійною сигналізацією. По поверненні десь через 20 хв. вона побачила поліцію, інший транспортний засіб та зупинений біля бордюру нею автомобіль біля якого стояв її чоловік, ОСОБА_1 , жінка, якою виявилась ОСОБА_3 та поліція. Під час складання матеріалів вона декілька разів намагалась поспілкуватись з працівниками поліції, щодо її керування т/з Mercedes-Benz, однак на неї ніхто не реагував та пояснень не відбирав. Після складання протоколів вона відігнала автомобіль. Також зазначила, що коли вона відійшла від автомобіля ОСОБА_1 залишався на задньому сидінні транспортного засобу та автомобіль залишався із увімкнутим двигуном.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_5 показав суду, що 01.01.2023 до них з жінкою додому приїхав ОСОБА_1 . Вони разом з ОСОБА_1 вживали алкоголь та останній запросив їх з дружиною до нього додому та враховуючи те, що вони з ОСОБА_1 вживав алкоголь дружина мала їх відвести. Вони втрьох сіли в т/з Mercedes-Benz та поїхали. По дорозі його дружина зупинила автомобіль перед пішохідним переходом де по вул. Курортній м. Миколаєва біля бордюру та вийшла з нього по своїм справа. Автомобіль був з увімкненою аварійною сигналізацією. Під час перебуванні у автомобілі відбувся удар через зіткнення з іншим транспортним засобом, який зупинився попереду. Одразу після зіткнення ОСОБА_1 вийшов із заднього лівого сидіння автомобіля, після нього одразу вийшов свідок. ОСОБА_3 в цей час перебувала у автомобілі і не виходила. Після ДТП одразу ніхто поліцію не викликав та намагались вирішити питання без неї. Однак згодом прибула поліція. Зазначив, що під час ДТП ОСОБА_1 за кермом не перебував та т/з Mercedes-Benz не рухався. Під час складання матеріалів він намагався надати пояснення працівникам поліції, щодо обставин ДТП, однак на нього ніхто не реагував та пояснень не відбирав. Його дружина ОСОБА_4 повернулась згодом та неї також з поліції ніхто не реагував.

Допитаний в судовому засіданні інспектор 61 взводу 2 роти 4 батальйону УПП в Миколаївській області ОСОБА_6 показав суду, що 01.01.2023 за викликом прибув у складі патрулю до місця ДТП за участю Mercedes-Benz, а також т/з Toyota RAV4 та складав матеріали протоколів про адміністративне правопорушення за фактом ДТП та відмови від проходження особи на стан освідування щодо сп`яніння. Зазначив, що саме він складав схему ДТП. При складанні матеріалів працівники поліції посилались на пояснення лише потерпілої, оскільки інший учасник був у стані алкогольного сп`яніння. Також додав, що у інших осіб пояснення не відбирались.

Згідно письмових пояснень до протоколів, наданих 01.01.2024 потерпілою ОСОБА_3 у ДТП винен ОСОБА_1 який під час її маневру, а саме об`їзду припаркованого на аварійці т/з Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_2 , почав рух та здійснив зіткнення з її автомобілем.

Згідно письмових пояснень до протоколів, наданих 01.01.2024 ОСОБА_1 у ДТП він не винен та т/з Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_2 не керував.

Згідно схеми ДТП до протоколу від 01.01.2024 передня частина т/з Toyota RAV4 д.н.з. НОМЕР_3 знаходиться на відстані 1,1 м. від бордюру по вул. Курортна, 17 біля регулюваного пішохідного переходу, а задня частина на відстані 1,0 м. від бордюру; передня частина Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_2 знаходиться на відстані 0 м. від бордюру по вул. Курортна, 17 біля регулюваного пішохідного переходу, а задня частина на відстані 0,6 м. від бордюру.

Надані до протоколу матеріали відеофіксації містять фіксування розташування транспортних засобів яке відповідає схемі ДТП. Також містять фіксацію спілкування посадових осіб правоохоронних органів із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на яких зафіксовано заперечення ОСОБА_1 щодо керування /з Mercedes-Benz та його вини у ДТП та твердження ОСОБА_3 про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ДТП. Працівник поліції зазначає, що для складання матеріалів йому достатньо показів ОСОБА_3 . Також, ОСОБА_1 визнає, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, однак відмовляється від освідування на стан сп`яніння, оскільки не керував транспортним засобом. Крім того, на відео зафіксовані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у яких пояснення працівниками поліції не відбираються.

Пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої, свідків та розташування транспортних засобів одразу після ДТП, згідно схеми ДТП та відео фіксації не дають суду підстав вважати поза розумним сумнівом, що ДТП сталося саме з вини водія т/з Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_2 , та не підтверджують факту, що т/з Mercedes-Benz здійснював рух під час ДТП.

Крім того суд зазначає наступне.

За положеннями статті 9 КУпАП адміністративним порушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зокрема диспозиції ст.124 та ч.1 ст. 130 КУпАП регламентується відповідальність особи за вчинення правопорушення за умов керування особою транспортним засобом.

Тому для правильної кваліфікації вищенаведених дій особи суду слід встановити факт керування цією особою транспортним засобом.

При тому основні положення щодо допуску до керування транспортними засобами, на які повинен звертати увагу суд, визначено у ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», де, крім правових (законних) підстав, наведені ще фактичні підстави, коли керування транспортним засобом здійснюється особою не залежно від наявності в неї права на керування.

Тлумачення терміну «керування транспортним засобом» наведено і в пункті 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом кваліфікується, як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Тобто керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Отже, факт керування у справі про адміністративне правопорушення повинен бути підтверджений будь-яким доказом, яким його зафіксовано за допомогою відеозапису, фотофіксації, письмових пояснень правопорушника або свідків тощо.

Разом з тим такі докази у справі відсутні. Єдиним доказом який покладений в основу протоколів серії ААД № 559776 та серії ААД № 559777 від 01.01.2024, щодо винуватості ОСОБА_1 є пояснення потерпілої ОСОБА_3 .

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.cт.283, 284КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Враховуючи наведене та без підтвердження факту керування особою транспортним засобом, суд вважає наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст. 130 КУпАП не доведеним, оскільки вони не ґрунтується на об`єктивних даних, що є у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 та ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36, 221, 247, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.А. Лагода