ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8692/24
провадження № 3/753/3358/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2024 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Бондаренко М.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановила:

До Дарницького районного суду м. Києва 01 травня 2024 року надійшли протоколи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, що постановою судді від 03 червня 2024 року об`єднані в одне провадження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 23 квітня 2024 року серії ААД № 729604, водій ОСОБА_1 23 квітня 2024 року, о 04 год. 20 хв., у м. Києві, на вул. Харківське шосе, керуючи транспортним засобом «Honda NH50MR», без номерного знаку, не виконав вимогу про зупинку, що надавалась червоним та синім поблискуючими маячками та звуковими сигналами службового автомобіля «Mitsubishi». Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-1 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 23 квітня 2024 року серії ААД № 729603, водій ОСОБА_1 23 квітня 2024 року, о 04 год. 20 хв., у м. Києві, на вул. Харківське шосе, керував транспортним засобом «Honda NH50MR» з ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, порушення ходи. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 пройти відмовився, що зафіксовано на відеокамеру працівника поліції. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання, призначене на 03 червня 2024 року ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення був повідомлений належним чином, завчасно до початку судового розгляду за допомогою SMS-повідомлення.

29 травня 2024 року на адресу суду надійшли пояснення від ОСОБА_1 зі змісту яких вбачається наступне. Так, останній зазначає, що дійсно, 23 квітня 2024 року, о 04 год. 00 хв., він їхав на мотоциклі «Honda NH50MR», без номерного знаку, однак будучи не водієм, а в якості пасажира. Вказує, що за кермом перебував його знайомий ОСОБА_2 , який просто погодився його підвезти, водночас хто є власником цього транспортного засобу йому не відомо. Його знайомий ОСОБА_2 справді тривалий час на вимогу працівників поліції не зупинявся, проте одразу після зупинки відкинув мотоцикл та втік з місця події. Наголошує, що після затримання його працівниками поліції одразу їм наголошував, що не керував транспортним засобом, а за кермом була інша особа. Однак, працівники поліції не зважили на його доводи та склали протоколи про адміністративне правопорушення, які практично неможливо було прочитати. У зв`язку викладеним, вважає, що справа про адміністративні правопорушення стосовно нього підлягає закриттю.

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшла таких висновків.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 729604 від 23 квітня 2024 року, складений стосовно ОСОБА_1 , протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 729603 від 23 квітня 2024 року, складений стосовно ОСОБА_1 , протокол АЗ № 067917 про адміністративне затримання ОСОБА_1 , акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, копія водійського посвідчення ОСОБА_1 , відеозапис з бодікамер поліцейських № 470536.

Дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, суддя оцінила докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю.

Суд вважає, що складені працівниками поліції стосовно ОСОБА_1 протоколи відповідають вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містять виклад суті вчинених правопорушень та є джерелом доказової інформації про події правопорушень та особу, яка їх вчинила.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами у справі, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 23 квітня 2024 року серії ААД № 729604, з якого вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.4 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, під час керування транспортним засобом «Honda NH50MR»;

- протоколом про адміністративне правопорушення від 23 квітня 2024 року серії ААД № 729603, з якого вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, у протоколі в повній мірі викладено суть правопорушення, зокрема він складений за відмову від проходження водія огляду на стан сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- відеозаписом з бодікамери поліцейського № 470536, відповідно до якого транспортний засіб «Honda NH50MR», без номерного знаку, був зупинений працівниками поліції. Запис розпочинається вже коли ОСОБА_1 намагався втекти від працівників поліції, а далі останні з`ясовують причини ігнорування сигналів про зупинку. Відеозаписом зафіксовано, як в ході бесіди з ОСОБА_1 патрульними виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Після цього працівники поліції на місці події неодноразово пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в спеціальному медичному закладі. На що водій у категоричній формі відмовився, за що стосовно нього було складено протоколи про адміністративні правопорушення. З відеозапису також слідує, як ОСОБА_1 упродовж відеозапису уникав відповіді на запитання щодо керування та відмовився називати свої анкетні дані.

Суддя вважає, що долучені до матеріалів справи докази, зокрема відеозапис, що був зроблений з нагрудної відеокамери інспекторів патрульної поліції стосуються вчинених правопорушень, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Приймаючи до уваги, незначний проміжок часу від моменту зупинки мотоцикла «Honda NH50MR» до моменту, коли до нього підійшли працівники поліції, та враховуючи, що працівники поліції ствердно наполягали на керуванні транспортним засобом саме ОСОБА_1 , суддя вважає очевидним те, що саме він безпосередньо керував вказаним транспортним засобом.

Суддею не було встановлено підстав вважати, що працівники поліції під час несення останніми служби, перебуваючи при виконанні службових обов`язків, діяли упереджено стосовно ОСОБА_1 , переслідуючи інші цілі, аніж передбачені законодавством у випадку виявлення осів, які ймовірно вчинили правопорушення.

До того ж, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не ставив перед судом питання про тенденційність з боку уповноважених працівників патрульної поліції по відношенню до нього та не заявляв клопотань про їх допит у судовому засіданні.

Дослідивши вказані матеріали справи суд дійшов висновків, що ними підтверджується факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .

Щодо письмових пояснень ОСОБА_1 про відсутність доказів керування транспортним засобом ним, а тому відсутність обов`язкового елементу складу адміністративного правопорушення суб`єкту, що тягне за собою відсутність складу адміністративних правопорушень, то суд зазначає таке.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Відповідно до п. 2.9а ПДР водіям забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення, передбачені ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважаються закінченими з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Отже, обов`язковим елементом об`єктивної сторони є керування транспортним засобом.

Керування транспортним засобом ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом, який суд дослідив і які суд вважає беззаперечними та такими, що узгоджуються із матеріалами, доданими до протоколів.

При цьому саме фіксація працівниками поліції руху транспортного засобу водієм не є обов`язковою обставиною, яка має бути зафіксована за допомогою відеозапису. Жодним нормативно-правовим актом не передбачено, що працівник поліції до матеріалів про адміністративне правопорушення має долучити доказ керування водієм транспортним засобом та зафіксувати саме рух транспорту.

Долучені до матеріалів справи докази є такими, що доповнюють один одного, повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають у суду сумнівів.

З огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 ст. 36 КУпАП, яка регулює порядок накладення адміністративних стягнень при вчиненні кількох адміністративних правопорушень, передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Втім, частиною 2 цієї статті встановлено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З цих двох адміністративних правопорушень, що ставляться у провину ОСОБА_1 найбільш серйозним за санкцією статті є передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 130 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за вказані правопорушення та накладення на нього стягнення, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу із позбавленням права керувати транспортними засобами, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає вимогам ст. 23, 33 КУпАП і є домірним вчиненому.

Накладення такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. 122-2, ст. 130 ч. 1, статтями 23, 33, 40-1, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, ч. 4 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ухвалила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя М.С. Бондаренко