П О С Т А Н О В А

Іменем України

21.05.2024 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Величко О.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1

за ст.173 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

21.02.2024 року близько 12 год. 35 хв. у м. Львові по вул. Сахарова, 7 ОСОБА_1 , перебуваючи в офісі КВК ПП «Фенікс», вчинила дрібне хуліганство, а саме: голосно виражалася нецензурними словами, а також рукою розбила статуетки, за що відповідальність передбачена ст. 173 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, належно повідомлялася про час та місце розгляду справи.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Окрім цього, у відповідності дост.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до Глави 21 КУпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, її поведінку суд вважає свідомим затягуванням розгляду справи з метою закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП, та уникнення адміністративної відповідальності.

Крім цього, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Дослідивши матеріали справи, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 373168 від 15.03.2024 року; рапорт старшого інспектора-чергового ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області В. Василенького від 21.02.2024 року, відповідно до якого 21.02.2024 року о 12.58 год. зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що у м. Львові по вул. Сахарова, 7 в приміщенні фірми "Фенікс" зайшла жінка 50-ти років та пошкодила майно, вживала нецензурну лайку, вказана особа була клієнтом фірми та являється ОСОБА_1 ; заяву президента КВК ПП "Фенікс" ОСОБА_2 про вчинення злочину від 22.02.2024 року, в якій заявник просив внести в ЄРДР відомості про вчинення хуліганських дій ОСОБА_1 , яка в присутності працівниці ОСОБА_3 нецензурно висловлювалась, поводилась агресивно, пошкодила майно; письмові пояснення ОСОБА_2 від 22.02.2024 року, в яких потерпілий підтвердив факти, наведені ним у заяві про скоєння злочину; письмові пояснення свідка ОСОБА_3 від 22.02.2024 року, відповідно до яких 21.02.2024 року до офісу ПП "Фенікс" прийшла ОСОБА_1 в супроводі чоловіка на ім`я ОСОБА_4 , яка бігала по офісу, нецензурно лаялася, при виході скинула рукою з полиці статуетки; письмові пояснення свідка ОСОБА_5 від 05.03.2024 року, відповідно до яких 21.02.2024 року о 12.30 год. свідок, який працює у КВК ПП "Фенікс", почув звук предметів, які падають і розбиваються, тому вийшов зі свого приміщення та при спілкуванні із ОСОБА_3 з`ясував, що в офіс приходила клієнтка ОСОБА_2 , яка вчинила хуліганські дії, побила статуетки; письмові пояснення ОСОБА_1 від 15.03.2024 року, в яких остання визнала, що дійсно перебувала 21.02.2024 року в офісі фірми "Фенікс", оскільки прагнула зустрічі із ОСОБА_2 , котрий був її адвокатом і до роботи якого вона має претензії; долучені до протоколу фотознімки пошкодженоо майна, - суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції ст. 173 КУпАП адміністративним правопорушенням є дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Оцінюючи вищевказані документи і пояснення, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості, та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. В своїй сукупності дані докази є достатніми.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує: особу правопорушника, характер вчиненого нею правопорушення, ступінь її вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ст.173 КУпАП, яка доведена повністю. Саме тому стосовно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції ст. 173 КУпАП у виді штрафу. Застосування судом до ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова.

Суддя Величко О.В.