Справа № 308/3181/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 червня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі судді Фазикош Г. В. розглянувши клопотання ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Кислий Андрій Матвійович, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду від 22 лютого 2024 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 22 лютого 2024 року гр. України ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Відповідно до постанови, - гр. України ОСОБА_1 о 19 год. 05 хв. 13 лютого 2024 року був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Група Реагування» на околиці м. Ужгорода, на напрямку 306-307 прикордонного знаку, на відстані 150 метрів до державного кордону України, за спробу незаконного перетину державного кордону в пішому порядку з України в Словацьку Республіку поза пунктом пропуску в складі групи осіб. Своїми діями гр. України ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону «Про державний кордон» від 04.11.1991 року та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Апелянт вказує на незаконність винесеної постанови, просить її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Одночасно апелянт порушує питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Клопотання про поновлення строку мотивує тим, що він не був присутній у судовому засіданні під час розгляду даної справи, про винесення постанови дізнався тільки 27 травня 2024 року після відкриття виконавчого провадження та арешту коштів.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання про поновлення строку слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту, виходячи з таких підстав.

Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений через поважні причини. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права, а також свідчить про те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.

Апеляційний суд виходить із того, що про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Як вбачається з матеріалів справи, - постанова судді винесена 22 лютого 2024 року, а отже останнім днем строку на її апеляційне оскарження є 04 березня 2024 року.

Апеляційну скаргу подано 29 травня 2024 року, тобто із пропуском встановленого законом 10-ти денного строку (по спливу трьох місяців).

Судом не встановлено поважних причин, через які ОСОБА_1 не подав апеляційну скаргу у встановлений законом строк.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 було відомо, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення. У справі також є довідка про доставку СМС на телефон, який особисто вказав апелянт у заявці до суду першої інстанції (а.с.7, 17).

Отже, учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися своїми процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

ОСОБА_1 не виявив бажання брати участь у розгляді справи і без поважних причин не оскаржив в установлений законом строк постанову суду про притягнення його до адміністративної відповідальності.

У справі також є заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді, подана захисником ОСОБА_1 адвокатом Штець І. І. Ця заява подана по спливу 13 днів після винесення судового рішення у даній справі. Усе це свідчить про обізнаність апелянта ОСОБА_1 та його захисника (адвоката) Штець І. І. із матеріалами справи та винесеним у ній судовим рішенням.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29.10.2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що наведені апелянтом обставини не перешкоджали реалізації права на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції у передбачений ст. 294 КУпАП строк.

Поряд із тим, апеляційний суд враховує і те, що суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, повинна миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Існування інших обставин, які би свідчили про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, апеляційним судом не встановлено, на такі сторона захисту не посилається у клопотанні про поновлення пропущеного строку.

На будь-які інші обставини (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо) на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не вказується.

Отже, апеляційна скарга, подана після закінчення строку, передбаченого ст. 294 КУпАП повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні строку відмовлено.

Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Кислий Андрій Матвійович, про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Кислий Андрій Матвійович, на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 22 лютого 2024 року повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя: Фазикош Г. В.