Провадження № 3/727/3487/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024 року м. Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Слободян Г.М., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та в його інтересах представника, адвоката Марковського І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернівці справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,- ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 №176654 від 18.11.2024 року, ОСОБА_1 , 18.11.2024 року близько 14 год. 20 хв. у м. Чернівці по вул. Щебранюка, 48А, керував транспортним засобом «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій пройшов у лікаря нарколога. Результат позитивний.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та в його інтересах адвокат Марковський І.М. заперечували щодо обставин викладених у протоколі. Представник ОСОБА_1 , адвокат Марковський І.М. посилався на те, що працівники поліції зупинили транспортний засіб у зв`язку з можливою причетністю до дорожньо-транспортної пригоди по вул. Головна у м. Чернівці, однак згодом ОСОБА_1 відвезли до ЧОНД для перевірки стану його сп`яніння. Представник ОСОБА_1 вважає, що працівники поліції зупиняючи транспортний засіб діяли неправомірно, оскільки ніякого дтп по вул. Головна, 169-171 не було, відтак у них не було жодних підстав зупиняти транспортний засіб ОСОБА_1 . А тому, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення необхідно відправити на доопрацювання в ДПП УПП в Чернівецькій області.

Стаття 7 КУпАП вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Вивчивши матеріали справи, суд, вважає що в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП зважаючи на наступне.

Стаття 23 КУпАП визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими матеріалами справи.

Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії Серії ЕПР1 №176654 від 18.11.2024 року (а.с.1-2), який складений уповноваженою на те особою, а його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у протоколі зазначено дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи, тобто всі необхідні відомості, які визначені законом; до того ж у протоколі міститься підпис особи, що притягається до адміністративної відповідальності, що свідчить про те, що він ознайомлений зі змістом протоколом про адміністративне правопорушення винесеного відносно нього.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України Про Національну поліцію, поліцейський має право зупиняти транспортний засіб у разі наявності інформації про причетність водія чи транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Тобто, одержання поліцейським інформації про ДТП, у тому числі і через повідомлення на спецлінію 102, є правомірною підставою для зупинки транспортного засобу. При цьому, поліцейський в обов`язковому порядку має пояснити водію причину зупинки.

З дослідженого відеозапису вбачається, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції орієнтовно о 14 год. 20 хв. Працівниками поліції зупинено транспортний засіб Renault Kangoo д.н.з. НОМЕР_2 , встановлено особу водія та повідомлено водію ОСОБА_1 про відео фіксацію, роз`яснено йому його права, а також повідомлено про причину зупинки транспортного засобу (а саме про те, що на спецлінію надійшов виклик про ДТП), зокрема повідомлено і про наявність характерних механічних пошкоджень, що ймовірно могли бути наслідком ДТП, про яке повідомив свідок (02:02 хв. відеозапису).

Представник ОСОБА_1 свої заперечення на складений протокол обґрунтовував тим, що дорожньо-транспортної пригоди не було, однак дані твердження нічим не підтверджені, а обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення у судовому засіданні не спростовані. Більше того, з вказаного вище відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається факт написання свідком письмових пояснень та прочитання їх вголос (09:50 хв. та 11:44 хв. відеозапису).

Статтею 272 КУпАП встановлено, що свідками можуть бути особи, які володіють інформацією про обставини справи.

Показання свідків мають бути об`єктивними, достовірними, відповідати реальним обставинам, та повинні бути задокументовані належним чином (наприклад, у протоколі або окремому письмовому поясненні).

У матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_3 , з яких вбачається, що 18.11.2024 року він був свідком дорожньо-транспортної пригоди по вул. Головна, 169-171, у м. Чернівці. Зазначив, що близько 13:42 год. водій ТЗ Renault Kangoo д.н.з. НОМЕР_2 завдав механічних пошкоджень ТЗ Audi A4 сірого кольору, номерний знак не пам`ятає, після чого поїхав на вул. Щербанюка (а.с.7).

В судовому засіданні при дачі пояснень ОСОБА_1 не заперечував що вживав спиртне, після чого керував транспортним засобом. Також, не заперечував і того. факту, що автомобіль поліцейський іхав за його транспортним засобом із увімкненими світловими знаками, і попереджали його про зупинку, однак він спочатку не реагував продовжуючи рух свого автомобіля, а згодом був таки зупинений працівниками поліції, на вимогу яких надав посвідчення водія, і якому були роз"яснені права.

Дані пояснення ОСОБА_1 підтверджуються і дослідженим відеозаписом в судовому засіданні з боді камер працівників патрульної поліції. (а.с.8).

Відповідно до п.3 Постанови Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (далі Порядок № 1103), огляд на стан сп`яніння проводиться на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного пристрою (алкотестера).

Так, відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху України, водіям забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції.

Поліцейський може провести огляд на стан сп`яніння, якщо наявні ознаки сп`яніння, серед яких: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, очервоніння обличчя або інші фізіологічні ознаки сп`яніння, поведінка, що не відповідає обстановці.

Разом з цим, у разі відмови особи пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, працівник поліції може запропонувати водію пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку в медичному закладі (п. 6-7 Порядку № 1103).

У ході спілкування щодо з`ясування обставин події (дорожньо-транспортної пригоди), працівниками поліції виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим працівник поліції задав останньому запитання про те, чи вживав він спиртні напої (09:15 хв. відеозапису) та повідомив йому ознаки алкогольного сп`яніння: нечітка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці та порушення координації рухів.

Суд звертає увагу на те, що наведені ознаки встановлені працівниками поліції правомірно, та вбачаються з відеозапису.

Після оголошення ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу Драгер, однак ОСОБА_1 відмовився (09:24 хв. відеозапису). При цьому, на пропозицію працівника поліції пройти огляд у медичному закладі ОСОБА_1 було надано згоду, що також вбачається з відеозапису (09:37 хв. відеозапису).

Під час з`ясування фактичних обставин події, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 дійсно вживав спиртні напої, що відповідно підтверджується і висновком ОКНП «ЧОНД» №956 від 18.11.2024 р., згідно якого останній перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Окрім цього, вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП також знаходить своє підтвердження у направленні на огляд водія з метою виявлення стану його сп`яніння від 18.11.2024 року, що спростовує доводи адвоката Марковського І.М. щодо неправомірності дій поліцейських (а.с.4).

Таким чином, у суду не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягає у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим за скоєне він повинен нести відповідальність.

У відповідності до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно положень ст. 23 КУПАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до п. 28 ч. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, згідно до якого позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП.

При визначені виду стягнення за адміністративне правопорушення, суддя керується правилами ст.33-35, 36 КпАП України і враховуючи дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та обставинами скоєння правопорушення, суд накладає на нього адміністративне стягнення передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Статтею 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 268, 279,

280, 283-285, 294, 307-308 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, зі сплатою в дохід держави у розмірі 17 000 гривень 00 коп., із позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів, строком на 1 (один) рік.

Стягнути в дохід держави з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядкуст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом, та у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути подвійний розмір штрафу.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення, а у разі оскарження постанови перебіг строку давності виконання постанови зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її оголошення.

Суддя Слободян Г.М.