ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2835/23
Провадження №3/477/286/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року місто Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Глубоченко С.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого за місцем проживання в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

за частиною третьою статті 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААД №561658 від 10 жовтня 2023 року, ОСОБА_2 , будучи постановою державного виконавця Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами, 10 жовтня 2023 року о 14.35 годині на 159 км автодороги М14, в межах Миколаївського району Миколаївської області, керував транспортним засобом автомобілем марки «ЗАЗ DAEWOO LANOS», державний номерний знак НОМЕР_2 , чим порушив вимоги статті 15 Закону України «Про дорожній рух» та вчинив правопорушення, передбачене частиною третьою статті 126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою винуватість у інкримінованому йому правопорушенні не визнав та пояснив, що дійсно у нього утворилася заборгованість по аліментах у зв`язку зі зміною мінімального розміру аліментів, про наявність якої він не знав, так як державним виконавцем не був повідомлений про зміну прожиткового мінімуму для відповідної категорії осіб та збільшенням у зв`язку з цим розміру аліментів, що підлягають сплаті. При цьому вказував, що вчасно сплачує аліменти у розмірі, що був повідомлений йому державним виконавцем при відкритті виконавчого провадження.

Про те, що державний виконавець 19 серпня 2020 року виніс відносно нього постанову про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами він дізнався зі слів поліцейських лише 10 жовтня 2023 року, які зупинили його для перевірки документів та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення. Після таких подій він звернувся за роз`ясненнями до відділу ДВС та лише 17 жовтня 2023 року у приміщенні відділу ДВС наручно отримав від державного виконавця постанову про тимчасове обмеження датовану 19 серпня 2020 року. Цього ж дня здійснив погашення всієї заборгованості та державним виконавцем винесено постанову про скасування раніше встановленого обмеження.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності приходжу до наступного.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються:

протоколом про адміністративне правопорушення;

поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративним правопорушенням, в розумінні частини третьої статті 126 КУпАП, є керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Положеннями частини дев`ятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить, зокрема, вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідно до постанови державного виконавця Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лялюк С.В. від 19 серпня 2020 року, що винесена у виконавчому провадженні №59998526, у зв`язку з наявністю у ОСОБА_2 заборгованості зі сплати аліментів на користь ОСОБА_3 у розмірі 12481 гривень, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, йому встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (а.с.2-3).

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 10 жовтня 2023 року серії ААД №561658 вбачається, що 10 жовтня 2023 року о 14.35 годині на 159 км автодороги М14, в межах Миколаївського району Миколаївської області, ОСОБА_2 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами, керував транспортним засобом автомобілем марки «ЗАЗ DAEWOO LANOS», державний номерний знак НОМЕР_2 (а.с.1).

Факт керування транспортним засобом, ОСОБА_2 не заперечував і в ході судового розгляду справи.

За частиною десятою статті 15 Закону України «Про дорожній рух», особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами забороняється керування транспортними засобами.

Оцінюючи дії ОСОБА_2 на предмет наявності складу адміністративного правопорушення, суд виходить з того, що винесена 19 серпня 2020 року постанова державного виконавця Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лялюк С.В. мотивована тим, що після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження 10 вересня 2019 року, у боржника ОСОБА_2 утворилася заборгованість зі сплати аліментів сукупний розмір якої згідно розрахунку від 19 серпня 2020 року за період з 01 вересня 2019 року по 31 липня 2020 року становить 12481 грн, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

У постанові державний виконавець зазначив про її направлення сторонам виконавчого провадження, однією з яких є ОСОБА_2 та відповідно скерування цієї постанови до Головного сервісного центру МВС України після закінчення строку на її оскарження, якщо постанова не була оскаржена в порядку та строки, передбачені частиною п`ятою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», а у разі оскарження постанови після розгляду справи відповідним судом, якщо постанова не скасована.

Постанова головного державного виконавця Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лялюк С.В. від 19 серпня 2020 року, що винесена у виконавчому провадженні №59998526 про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_2 у праві керування транспортними засобами, яка долучена до протоколу про адміністративне правопорушення, не містить відомостей про дату набрання нею чинності та виготовлена інспектором поліції з автоматизованої системи інформаційний портал НП України без зазначення дати її надсилання до органів Національної Поліції державним виконавцем (а.с. 2-3).

У свою чергу, як вказує ОСОБА_2 оригінал цієї постанови він не отримував та про встановлене обмеження дізнався від патрульних поліцейських про таке обмеження та після складання на нього протоколу за частиною третьою статті 126 КУпАП.

При зверненні до відповідного державного виконавця за місцем виконання рішення суду ОСОБА_2 був повідомлений про підставу виникнення заборгованості зі сплати аліментів, та про наявне обмеження, а також і про ту обставину, шо винесена постанова головного державного виконавця від 19 серпня 2020 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами була направлена простою поштовою кореспонденцією за адресою його реєстрації з огляду на те, що останній був обізнаний про можливе обмеження.

У свою чергу, як зазначено судом вище, за змістом статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У статті 7 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено порядок стягнення аліментів, тобто дії виконавця щодо примусового стягнення аліментів з боржника.

Згідно вимог пункту 2 частини дев`ятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови, зокрема про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

За положеннями цієї норми Закону, постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною п`ятою статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

У разі оскарження рішення, дії виконавця, постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, якщо їх не скасовано, підлягають виконанню відповідними органами після розгляду справи відповідним судом.

Відповідно до приписів абзаців 1, 3 частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Проаналізовані вище докази в їх сукупності, а також пояснення ОСОБА_2 дають підстави для висновку, що останній будучи боржником по аліментам у розмірі, який перевищує сукупний розмір за шість місяців, не був повідомлений державним виконавцем у порядку, передбаченому Законом про вжиті примусові заходи впливу на боржника, а саме: про винесення постанови від 19 серпня 2020 року про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами до повного погашення заборгованості по аліментам.

Недотримання державним виконавцем положень статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» щодо порядку вручення (надсилання) відповідної постанови не дає підстав вважати, що ОСОБА_2 10 жовтня 2023 року о 14.35 годині на 159 км автодороги М14, в межах Миколаївського району Миколаївської області керував транспортним засобом автомобілем марки «ЗАЗ DAEWOO LANOS», державний номерний знак НОМЕР_2 будучи обізнаним у тимчасовому обмежені у праві керування транспортними засобами на підставі постанови державного виконавця від 19 серпня 2020 року та при цьому свідомо порушив вимоги передбачені частиною десятою статті 15 Закону України «Про дорожній рух».

Крім того, судом враховуються і пояснення ОСОБА_2 , щодо обставин виникнення заборгованості по сплаті аліментів, які викликані у першу чергу законодавчими змінами мінімального розміру аліментів, присудження яких здійснено ОСОБА_2 у частці від його доходу(заробітку), яка становить від усіх видів доходів. При цьому продовжуючи здійснювати сплату аліментів у визначеному раніше державним виконавцем розмірі, ОСОБА_2 не був повідомлений і про зміну такого розміру.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною третьою статті 126 КупАП, передбачає умисну форму вини, а саме особа повинна усвідомлювати, що будучи тимчасово обмеженою у праві керування транспортними засобами, умисно продовжує керувати транспортним засобом.

Відповідно ж до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У рішення Європейського Суду з прав людини від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» вказується, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпції факту. Тобто таких, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в України та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно зі статтею 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Складений відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення за своїм змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП, зокрема, складений уповноваженою на те особою, в ньому зазначене місце, час і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Однак у цій справі відсутні докази щодо обізнаності ОСОБА_2 про встановлення державним виконавцем відносно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, оскільки не надані, передбачені законом докази надіслання йому в порядку статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» відповідної постанови від 19 серпня 2020 року, що не дає можливості стверджувати про умисний характер його дій, спрямованих на порушення встановленого обмеження.

Таким чином приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною третьою статті 126 КУпАП України.

Внаслідок зазначеного, на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 247, 283, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, через відсутність події і складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СУДДЯ С.М.ГЛУБОЧЕНКО