Справа 688/2423/24
№ 3/688/860/24
Постанова

Іменем України

04 червня 2024 року м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Козачук С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника з превентивної діяльності Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шепетівка Хмельницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 06 травня 1998 року Шепетівським МРВ УМВС України в Хмельницькій області),

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

21 травня 2024 року близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_1 , повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного та фізичного характеру, а саме ображав її нецензурною лайкою, штовхав, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, своїм процесуальним правом не скористався, заяв про відкладення розгляду справи, чи про розгляд справи у його відсутності не надав, своєї позиції щодо обставин вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не висловив.

Водночас, ч. 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 3 ст. 268 КУпАП передбачений вичерпний перелік статтей, при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ про притягнення осіб до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП до даного переліку не входить, а тому присутність такої особи не є обов`язковою.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

За таких обставин, визнаю можливим справу розглянути без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки перешкод для такого розгляду, визначених ч. 3 ст. 268 КУпАП, не має.

Дослідивши матеріали справи, дійшла наступних висновків.

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №238728 від 21.05.2024 року та відеозапису, долученого до нього, рапорту чергового Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області від 21.05.2024 року, якими зафіксовано подію;

- повідомлення т.в.о. заступника начальника Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області СВ ГУНП в Хмельницькій області Д. Чернишена про відсутність складу кримінального правопорушення, неможливість внесення у зв`язку із цим відповідної інформації до ЄРДР по заяві, зареєстрованій в ЄО за №4053 від 21.05.2024 року та необхідність розгляду такої згідно Закону України "Про звернення громадян";

- заяви та письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 від 21.05.2024 року, згідно яких потерпіла просила притягнути до адміністративної відповідальності її сина ОСОБА_1 , який за місцем їхнього проживання вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, що полягало у образах нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, штовханні;

- письмових пояснень правопорушника ОСОБА_1 від 21.05.2024 року, відповідно до яких останній підтвердив обставини викладені в протоколі;

- форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 21.05.2024 року та копії термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_1 від 21.05.2024 року, яким останньому заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 строком на 3 доби з 18 год 00 хв 21.05.2024 року по 18 год 00 хв 24.05.2024 року;

- копії постанови Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.02.2024 року, яка набрала законної сили 12.02.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адмістративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП об`єктивна сторона цього правопорушення проявляється в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Частина друга статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першої цієї статті.

Під психологічним насильством у сім`ї згідно із п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, а згідно п. 17 ч.1 ст. 1 Закону фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно вимог п. 5 ч. 2 ст. 3 вказаного Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на осіб, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхніх батьків та дітей.

Свобода від насильства це одне із основних прав людини.

Насильство стосовно жінок тлумачиться як порушення прав людини і форма дискримінації щодо жінок та означає всі акти насильства щодо жінок за гендерною ознакою, результатом яких є або може бути фізична, сексуальна, психологічна або економічна шкода чи страждання, зокрема погрози таких дій, примус або свавільне позбавлення волі незалежно від того, відбувається це в публічному чи приватному житті.

А тому, аналізуючи наведені докази в їх сукупності, кваліфікую дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, як домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного та фізичного характеру, що полягали у образах нецензурною лайкою та штовханні потерпілої, внаслідок чого могло бути завдано шкоди її психічному та фізичному здоров`ю, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першої статті 173-2 КУпАП і вважаю вину правопорушника у його вчиненні доведеною.

Визначаючи вид адміністративного стягнення, враховую характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують його відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових порушень - у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 33-35, 173-2 ч. 2, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Постанову суду звернути до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, а також потерпілими до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Світлана КОЗАЧУК