Справа № 331/706/24
Провадження № 3/331/414/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Кольц Д.М., розглянувши матеріали, що надійшли з сектору ювенальної превенції Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області за протоколом серії ВАВ №888398 від 12.01.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, офіційно не працевлаштованої, яка зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 12.01.2024 року серії ВАВ №888398 ОСОБА_1 в період з 01.09.2023 по 27.12.2023 порушуючи вимоги ч. 3 ст. 55 ЗУ «Про освіту», знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , не виконувала обов`язки щодо виховання свого сина: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у вказаний період часу не відвідував навчання у гімназії №76 без поважної причини.

Відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП визнала, однак вказала, що в неї немає можливості придбати комп`ютер для повноцінного навчання дитини, адже наразі навчання проводиться в лайн режимі, через що дитина не може підключитися до уроків із камерою та мікрофоном. Також пояснила, що вона є багатодітною матірю, і не має відповідного доходу, щоб забезпечити дитину технікою, у наданні комп`ютера за рахунок держави їй було відмовлено. Також на запитання суду пояснила, що не відпускає сина до школи для проведення індивідуальних занять, оскільки там немає укриття, і під час тривоги він знаходиться у їдальні, де великі вікна.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши протокол та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Стаття 150 ч. 3 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Вина ОСОБА_1 підтверджена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

-Протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №888398 від 12.01.2024 року в якому в повній мірі викладено суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП;

-Інформацією директора Запорізької гімназії №76 Запорізької міської ради Л.Клехи щодо ОСОБА_2 , де вказано, що ОСОБА_3 є учнем гімназії №76 першого класу. Починаючи з 01.09.2023 відвідує онлайн уроки нерегулярно, навчальні завдання виконує не систематично. З жовтня місяця перестав відвідувати уроки, не виконує домашні, класні та діагностичні роботи. Бесіди із матір`ю дитини належної реакції та результату не дали;

-Письмовими поясненням ОСОБА_1 , яка вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП визнає;

-Письмовими поясненнями ОСОБА_4 , яка є соціальним педагогом Запорізької гімназії №76, яка зазначила, що ОСОБА_2 має систематичні пропуски дистанційного навчання без поважної причини, класні та домашні роботи не виконує. Адміністрація гімназії неодноразово викликала мати учня з метою роз`яснення про посилення впливу на сина та повернення його до навчання, однак ситуація не поліпшилась;

-Поданням начальника відділу Служби (управління) у справах дітей по Олександрівському району, в якому зазначено про перебування на обліку в службі ОСОБА_2 , 2014 року народження. У зв`язку із систематичним пропуском уроків та невиконанням навчальної програми, начальник звернувся до старшого інспектора сектору ювенальної превенції відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Р. Шардакова задля вирішення питання щодо притягнення до відповідальності ОСОБА_1 у зв`язку із невиконанням батьківських обов`язків.

Частина перша ст.184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

За змістом ч.ч. 1, 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Згідно норми частини першої ст. 53 Конституції України, повна загальна середня освіта є обов`язковою.

Частинами другою та третьою статті 12 ЗУ «Про освіту» передбачено, що повна загальна середня освіта в Україні є обов`язковою і здобувається в інституційних або індивідуальних формах, визначених законодавством, як правило, в закладах освіти.

Повна загальна середня освіта має три рівні освіти: початкова освіта тривалістю чотири роки; базова середня освіта тривалістю п`ять років; профільна середня освіта тривалістю три роки.

Початкова, базова середня і профільна середня освіта можуть здобуватися в окремих закладах освіти або у структурних підрозділах однієї юридичної особи (закладу освіти).

Відповідно до положень ст. 35 ЗУ «Про повну загальну середню освіту» здобуття повної загальної середньої освіти на певному рівні забезпечують: початкова школа, що забезпечує здобуття початкової освіти ; гімназія, що забезпечує здобуття базової середньої освіти; ліцей, що забезпечує здобуття профільної середньої освіти.

Положеннями ст. 53 ЗУ «Про освіту» передбачено, що здобувачі освіти мають право на:індивідуальну освітню траєкторію, що реалізується, зокрема, через вільний вибір видів, форм і темпу здобуття освіти, закладів освіти і запропонованих ними освітніх програм, навчальних дисциплін та рівня їх складності, методів і засобів навчання;свободу творчої, спортивної, оздоровчої, культурної, просвітницької, наукової і науково-технічної діяльності тощо. Та окрім всього, засадами державної політики у сфері освіти та принципами освітньої діяльності є:свобода у виборі видів, форм і темпу здобуття освіти, освітньої програми, закладу освіти, інших суб`єктів освітньої діяльності.

Після завершення навчання за освітньою програмою відповідного рівня повної загальної середньої освіти незалежно від форми її здобуття та на підставі результатів річного оцінювання і державної підсумкової атестації учні отримують такі документи про освіту: свідоцтво про початкову освіту.

Чинним законодавством вставлено обов`язковість отримання повної середньої освіти, обов`язок забезпечення отримання дитиною освіти покладений саме на її батьків. Крім того, держава пропонує різні форми освіти вибір яких залежить від здібностей та бажань дитини та її батьків.

Матеріалами справи встановлено та підтверджено, що ОСОБА_1 не виконує обов`язку, передбаченого ст. 150 СК України, а саме забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. З огляду на викладене, у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Однак, суд не може ігнорувати обставини, які також впливають на ступінь винуватості особи у вчинення кримінального правопорушення. Так, матеріалами, доданими до протоколу не спростовано, що ОСОБА_1 не має технічної можливості забезпечити належну участь дитини у освітньому процесу, а також її пояснення про відсутність укриття у школі.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Врахувавши характер правопорушення, обставини, встановленні під час розгляду справи, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої санкцією ч.1 ст.184 КУпАП, та оголосити їй усне зауваження.

На підставі викладеного та керуючись ст.22, ст. 184, ст.ст.283,284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої санкцією ч.1 ст. 184 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Д.М. Кольц