Дата документу 05.06.2024Справа № 554/4898/24
Провадження № 3/554/1363/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.06.2024 р. м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Горбунова Я. М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Головного управління ДПС у Полтавській області Державної податкової служби України відносно:

ОСОБА_1 , 06.05.1985, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , громадянин України, керуючий магазином ТОВ «Сільпо Фуд», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу №4303 від 01.05.2024 р. ОСОБА_1 , як керуючий магазином, що належить ТОВ «Сільпо-Фуд» 26.04.2024 р. о 11 год. 41 хв. за адресою м. Полтава, вул. І.Мазепи, 45/4 в магазині «Сільпо» не забезпечив проведення розрахункових операцій з використанням РРО із зазначенням повних реквізитів фіскального чеку у період з 29.04.2022 р. до 26.12.2022 р.

Таким чином, дії ОСОБА_1 ініціатор складення протоколу кваліфікував за ч. 1 ст. 155-1 КупАП, а саме, порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заперечення на протокол, у яких просить закрити справу у зав`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що не є посадовою особою суб`єкта господарювання і так само не є зареєстрованою як ФОП, не є особою, на яку функціональними обов`язками покладено обов`язок здійснювати розрахункові операції.

Суд, дослідивши матеріали справи, пояснення до протоколу, встановив наступне.

Відповідальність за ч.1 ст. 155-1 КУпАП настає за порушення порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Як встановлено з протоколу підставою для складання протоколу було нібито не забезпечення проведення розрахункових операцій з використанням РРО із зазначенням повних реквізитів фіскального чеку.

Таким чином, на думку ініціатора складення протоколу ОСОБА_1 порушив вимоги п. 1 ,2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Відповідно до п.п. 1 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб?єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов?язані: 1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій; 3) застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з додержанням встановленого порядку їх застосування.

Отже, вищевказаними нормами чинного законодавства України встановлено, що відповідальними за проведення розрахункових операцій через РРО/ПРРО є саме суб?єкти господарювання.

Таким чином, суб?єктом правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 , є безпосередньо суб`єкт господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб?єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

За приписами п. 2 ч. 2 ст. 55 ГК України, суб?єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до ГК України, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Отже, суб?єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.155- КУпАП, може бути тільки суб`єкт господарської діяльності.

Як встановлено з протоколу ОСОБА_1 є керуючим магазину ТОВ «Сільпо-Фуд», а отже є найманим працівником і не здійснює самостійну господарську діяльність в магазині, а отже не є суб?єктом господарювання - суб?єктом правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 155- КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей та документів та іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім?я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, ЯКИЙ передбачає відповідальність правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони с; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз?яснюються його права і обов?язки, передбачені ст.268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

З протоколу складеного відносно ОСОБА_1 вбачається, що дата вчинення правопорушення 26.04.2024 р., однак протокол про адміністративне правопорушення було складено 01.05.2024 р, що є порушенням ст. 254 КУпАП, а саме, протокол складається не пізніше двадцяти чотирьох годин.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної

Так, жодний із наданих до суду доказів, не підтверджує без усіляких сумнівів, що саме ОСОБА_1 порушив встановлений законом порядок проведення розрахункових у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у зв`язку з чим в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

За таких підстав вина у скоєнні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не доведена належними та допустимими доказами, а тому, не може слугувати доказом вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.155-1 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 283 та 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Я.М.Горбунова