Справа № 740/1099/24
Провадження № 3/740/653/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 травня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Ісаєнко А. М.,

за участю захисника Федака М. Л.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установив:

13.02.2024 о 18 год. 35 хв. у м. Ніжині по вул. Шевченка, 11 А, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Kia Sephia, р. н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови; від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці чи в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, таким чином, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Указана обставина підтверджується поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, розпискою, сд-диском з відеозаписом, доданими до протоколу.

У судовому засіданні захисник Федак М. Л. зауважив, що ОСОБА_1 не погоджується з обставинами, викладеними у протоколі, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки останній не керував транспортним засобом, про що він неодноразово повідомляв працівникам поліції, які упереджено поставилися до виконання своїх завдань. Зазначив, що вина ОСОБА_1 не доведена належними та допустимими доказами.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно зі ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 23 КУпАП установлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За правилами п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, в тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 251, 252 КУпАП суд вважає, що наявні у справі докази, які безпосередньо досліджені судом, є належними, допустимими, достовірними і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та визнання її винуватості.

Оцінивши наявні в справі докази в сукупності, суддя дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом учинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується оглянутим у судовому засіданні відеозаписом з місця події.

Так, на відеозаписі зафіксовано, що працівники поліції приїхали на місце дорожньо-транспортної пригоди. Присутні на місці події особи вказали на ОСОБА_1 як на особу, яка керувала автомобілем та з вини якого сталася ДТП, і що саме він був за кермом автомобіля перед тим, як автомобіль заднім ходом вдарився об автомобіль потерпілої. ОСОБА_1 в розмові з працівниками поліції (04 хв. 30 с. відеозапису) повідомив, що просто включив живлення в машині, але далі заперечував факт керування транспортним засобом. Крім того, на відеозаписі ОСОБА_1 повідомив поліцейським, що вживав алкогольні напої, однак відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, посилаючись виключно на те, що не керував автомобілем.

Непослідовні пояснення ОСОБА_1 свідчать про намагання уникнути відповідальності за правопорушення.

Визначальним для надання особі статусу водія транспортного засобу, який керував ним, є встановлення факту виконання особою функцій водія за допомогою ключа запалювання та керма або іншого пристрою, якій би дозволив привести транспортний засіб в рух шляхом енергії двигуна або за допомогою буксирування та змінити його напрямок руху та швидкості.

На підставі лише відповідних ознак, які виявляють поліцейські, останні можуть направити особу для проходження відповідного огляду на стан сп`яніння, і водій зобов`язаний його пройти, щоб підтвердити чи спростувати виявлені поліцейськими ознаками. Порядок і обсяг виявлення ознак сп`яніння поліцейськими самі по собі не впливають на кваліфікацію дій водія за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з рішенням у справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Також з ОСОБА_1 на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись ст. 1, 7, 9, 23, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 245, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач ГУК у Черніг.обл/Чернігів.обл/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37972475, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку (IBAN) UA0025001, код класифікації доходів бюджету 21081300.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Строк звернення постанови до виконання три місяці.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового виконання постанови відповідно до ст. 308 КУпАП, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її прийняття.

Суддя І. М. Шевченко