Справа №333/1869/24
Провадження №3/333/1167/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Михайлова А.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, за ст. 121 ч. 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №620330 від 17.02.2024року, водій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 керував ТЗ ЗАЗ 110558-44 днз НОМЕР_1 вантажопідйомністю до 3,5 тонн, який не пройшов обов`язковий технічний контроль. У протоколі вказано, що правопорушення вчинено повторно протягом року, оскільки водій попередньо притягувався до відповідальності за ч.3 ст. 121 КУпАП постановою серії БАБ №707606 від 15.03.2023р.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Від захисника ОСОБА_1 до суду надійшли клопотання про повернення матеріалів справи про адміністративне правопорушення на доопрацювання, а також клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Останнє мотивоване тим, що у протоколі не наведено норм спеціального законодавства, яке було порушено особою, щодо якої складено протокол, а також матеріали справи не містять доказів, що транспортний засіб підлягає проходженню технічного контролю із вказівкою будь-яких мотивів у цій частині.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши доводи адвоката Багмута Г.В. присутнього у судовому засіданні, вважаю, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Зі змісту статті 9 КУпАП вбачається, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на не припустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

Положеннями ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.

Нормами п. 31.3 б Правил дорожнього руху заборонено експлуатацію транспортних засобів, якщо вони не пройшли технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Поняття обов`язковості технічного контролю транспортних засобів розкрито положеннями статті 35 Закону України "Про дорожній рух". Зокрема, обов`язковому технічному контролю підлягають транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

В той же час, обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України " Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначено постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 р. № 137, якою затверджено Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів (далі - Порядок).

Виходячи зі змісту статті 35 ЗУ "Про дорожній рух", а також Порядку, тип транспортного засобу та вид діяльності, в якій застосовується такий транспортний засіб мають суттєве значення для правильного вирішення справи, оскільки саме від цих критеріїв встановлюється періодичність та календарний період проходження технічного контролю.

Зокрема, пункт 3 Порядку визначає періодичність проходження обов`язкового технічного контролю, яка становить:

для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;

для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;

для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку;

для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення повинен містити в даному випадку відомості про тип транспортного засобу та посилання на конкретну норму закону, підзаконного акту, що передбачає обов`язковість та періодичність проведення технічного контролю саме для такого транспортного засобу, оскільки ч. 4 ст. 121 КУпАП містить лише поняття повторності керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов. Розкриття складу правопорушення в такому випадку слід визначати виходячи із інших норм права, що встановлюють обов`язковість технічного контролю та своєчасність його проходження для конкретного типу транспортного засобу.

В судове засідання 07.05.2024 для дачі показань в якості свідків були запрошені співробітники поліції: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які знаходилися на блок-пості під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що 17.02.2024 бачив автомобіль ЗАЗ 110558-44, однак з ОСОБА_1 не спілкувався, документи йому не пред`являлися, і він не був безпосереднім очевидцем спілкування колеги ОСОБА_3 із ОСОБА_1 .

Будучи допитаним у судовому засіданні, співробітник поліції ОСОБА_3 підтвердив, що ним було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Вказав, що станом на момент складення ним протоколу про адміністративне правопорушення він не одержував документів із реєстру транспортних засобів щодо автомобіля ОСОБА_1 , і йому не відомо про дату останнього проходження технічного контролю транспортним засобом.

У частині необхідності проходження автомобілем технічного контролю, свідок ОСОБА_3 пояснив, що автомобіль ЗАЗ 110558-44 дійсно є легковим, але, його переобладнано під перевезення вантажів. Однак, матеріали справи не підтверджують відповідну тезу, тим більш, що свідок вказав, що не встановлював під час складення протоколу обставин перевезення вантажу.

Зміст протоколу та додані до нього матеріали не містять достатніх даних про ознаки типу транспортного засобу та посилання на порушення норми права, що встановлює періодичність, строки та обов`язковість проходження технічного контролю саме для цього транспортного засобу, власника автомобіля. Так, у матеріалах справи відсутнє свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, витяги/довідки з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, для визначення типу/виду, характеристик транспортного засобу ЗАЗ 110558-44 днз НОМЕР_1 , даних про дату останнього проходження технічного контролю. Також у справі відсутні відомості про використання ОСОБА_1 транспортного засобу для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, наявності у особи статусу суб`єкта господарювання.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як вбачається з матеріалів справи належні і допустимі докази як факту непроходження технічного контролю відсутні (зокрема письмова інформація суб`єктів проведення технічного контролю, витяги з інформаційних баз даних МВС), що є обов`язковими елементами складу вищевказаного адміністративного правопорушення.

Судом досліджено відеозапис, визначений у протоколі як «диск з відео». За наслідком аналізу відеозапису було встановлено, що на ньому не зафіксовано знаходження транспортного засобу ЗАЗ 110558-44 днз НОМЕР_1 у русі, що вказує на недоведеність такої ключової ознаки правопорушення, як керування водієм транспортного засобу (приведення в рух автомобіля за допомогою двигуна під управлінням особи).

Перевіряючи посилання відображене у протоколі на постанову серії БАБ №707606 у частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 121 КУпАП як ознаку повторності, судом встановлено, що згідно названої постанови, водія притягнено до відповідальності виключно за ч.1 ст. 126 КУпАП, тобто повторність вчинення адміністративного правопорушення за ч.4 ст.121 КУпАП в даному випадку відсутня.

Відсутність таких даних свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 62 Конституції України закріплює положення, що відображають сутність презумпції невинуватості: "Особа вважається не винуватою у вчиненні злочину й не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях".

Згідно з частиною першою статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Процес притягнення до адміністративної відповідальності передбачає дотримання прав особи, яку притягують до такої відповідальності.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 283, п. 3 ч. 1 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м.Запоріжжя.

Суддя А.В.Михайлова