Житомирський апеляційний суд
Справа №290/1674/23 Головуючий у 1-й інст. Ковальчук М. В.
Номер провадження №33/4805/1404/24
Категорія ст. 124 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Яремчука О.В., адвоката Сахнюка О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Яремчука Олега Васильовича, який звернувся в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Романівського районного суду Житомирської області від 23 вересня 2024 року, якою його притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Романівського районного суду Житомирської області від 23 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Яремчук О.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що районний суд порушив ст. 251 КУпАП, вдався до самостійного збирання доказів та вийшов за межі протоколу, самостійно визначивши підстави притягнення до відповідальності. На думку захисника, суд незаконно взяв до уваги докази, надані потерпілим. Адвокат не погоджується із висновками районного суду про наявність причинно-наслідкового зв`язку порушення правил дорожнього руху. Вказав, що суд поклав в основу припущення на основі пояснень працівника поліції щодо підстав визначення кваліфікації дій ОСОБА_1 у порушенні ПДР. Зазначив, що суд першої інстанції не вирішив клопотання сторони захисту про допит свідка, який був присутній під час ДТП водія машини супроводу. Також не надав оцінку показам іншого працівника поліції, який підтвердив правдивість та достовірність схеми ДТП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення учасників справи, які з`явилися у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.

Положеннями статті 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Суд першої інстанції вважав доведеною вину ОСОБА_1 у порушенні ним правил дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди з пошкодженням транспортних засобів, оскільки недотримання ним вимог пунктів 10.1, 13,3, 22.4, 22.5(а), 22.6, 22.7 ПДР знаходяться у прямому причинному зв`язку з подією даної пригоди та наслідками у вигляді механічних пошкоджень транспортного засобу, та в його діях вбачаються ознаки порушення вимог пункту 13.3 ПДР України, з огляду на те, що під час транспортування ОСОБА_1 сільськогосподарської техніки, остання супроводжувалася без належним чином обладнаного автомобіля прикриття або патрульного автомобіля Національної поліції, борона глибокого рихлення типу «Солоха» БГР - 42 не була обладнана габаритними вогнями по ширині габаритів сільськогосподарської техніки зліва та справа, рух сільськогосподарської техніки, ширина якої перевищує 2,6 м, здійснювався ОСОБА_1 у темну пору доби в умовах недостатньої видимості.

Проте, суд апеляційної інстанції не може погодитися з таким висновком суду, з огляду на наступне.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п. 13.3 ПДР України під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 270964 від 17.11.2023, ОСОБА_1 17 листопада 2023 року о 17-05 год на автодорозі «Баранівка-В.Піч-Житомир» (57км), керуючи транспортним засобом - трактором марки «JOHN DEERE», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом - автомобілем марки «BMW 316D», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався назустріч. При дорожньо-транспортній пригоді автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 13.3 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

До матеріалів справи судом першої інстанції долучені письмові пояснення ОСОБА_3 , згідно яких 17 листопада 2023 року о близько 17-00 год рухався за кермом автомобіля ВMW 316, ДНЗ НОМЕР_2 по автодорозі з м. Житомира у м. Шепетівка зі швидкістю 80 км/год на відстані біля 50 см від середньої переривчастої лінії дорожньої розмітки із увімкненим ближнім світлом фар. Майже порівнявшись із трактором, який рухався у зустрічному напрямку, помітив частину дискового культиватора, що заходив 60-70 см на його смугу. Після зіткнення оглянув місце ДТП, дрібні уламки знаходились на обох узбіччях. Проте працівники поліції відмовились фіксувати наявність останніх на правому узбіччі. Вважає, що ДТП сталося з вини ОСОБА_1 , а він не зміг уникнути зіткнення у зв`язку з відсутністю на тракторі розпізнавальних чи світло відбиваючих знаків, габаритних вогнів.

У постанові суддя районного суду зазначила про допит у судовому засідання поліцейського ОСОБА_4 , що складав протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, який пояснив, що учасниками дорожньо-транспортної пригоди під час складання схеми місця дорожньо-транспортної пригоди не зазначалося про наявність автомобіля супроводу при транспортуванні сільськогосподарської техніки, а тому останній відсутній у даній схемі, а щодо наявності уламків автомобіля на зустрічній смузі поліцейський пояснив це тим, що з моменту скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди вже пройшло декілька годин і дані уламки могли потрапити на зустрічну смугу за наявності погодних умов (вітру) або під впливом інших транспортних засобів, які рухалися на даному автошляху.

Також у матеріалах справи міститься копія схеми місця ДТП, копії фотознімків із місця пригоди, на яких зафіксовано розташування транспортних засобів та їх пошкодження, на яких зафіксовано розташування ТЗ на дорозі після зіткнення на узбіччях на значній відстані один від одного. При цьому, на долученій копії схеми не зафіксовано місця ДТП, а уламки автомобіля «BMW» знаходяться на зустрічній смузі руху позаду трактора «John Deerе» біля узбіччя, перед якими знаходиться колія причіпної дискової борони. При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що до протоколу про адміністративне правопорушення не додано будь-яких пояснень учасників ДТП, свідків, а наявні матеріали (5 аркушів, так в протоколі) є копіями, які ніким не засвідчені. Долучені ж до матеріалів справи диски та фотокартки з місця ДТП не спростовують схему. Інших доказів щодо знаходження уламків, на смузі водія «BMW» матеріали справи не містять.

Наявними у справі про адміністративне правопорушення доказами не можливо встановити достовірність обставин, які викладені кожним із учасників ДТП, зокрема й недотримання водієм трактора «John Deerе» бокового інтервалу.

Інших доказів сторонами не надано. Експерт на місце ДТП не викликався, експертиза по обставинам ДТП у судовому порядку не проводилася.

Вказані недоліки не дозволяють суду зробити однозначний висновок про порушення водієм ОСОБА_1 п. 13.3 ПДР України, яке могло перебувати у причинно-наслідковому зв`язку із ДТП та її наслідками пошкодженням ТЗ.

Враховуючи наведені обставини суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про доведеність порушення водієм трактора «JOHN DEERE» 8200 номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 вимог п. 13.3 ПДР України, наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду, які б вказували «поза розумним сумнівом» на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого с. 124 КУпАП, суду не надано.

Апеляційний суд звертає увагу, що серед іншого, протокол про адміністративне правопорушення не містить вказівки на потерпілу особу, свідків, схему, тощо.

За змістом вимог ст. 256, ч. 1 ст. 257 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та інкримінуємого йому правопорушення.

Також Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 р., та «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 р. неодноразово вказував, що «оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій».

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Отже, враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що у суду першої інстанції не було правових підстав для висновку про те, що водій ОСОБА_1 допустив порушення вимог п.п. 10.1, 13,3, 22.4, 22.5(а), 22.6, 22.7 ПДР України і як наслідок п. 13.3 ПДР України, що і знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з ДТП.

За вказаних обставин, суд апеляційної інстанції не може погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачяться на користь її невинуватості.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ у справі за конституційним поданням 59 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України(конституційності) ст. 368-2 КК від 26.02.2019 № 1-р/2019.

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Таким чином, особу може бути визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто, за наявності усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення - у сукупності.

З наведеного вбачається, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили факт порушення ОСОБА_1 ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, матеріали справи не містять, що виключає можливість притягнення її до адміністративної відповідальності.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про достатність доказів, які вказують на винуватість ОСОБА_1 є передчасним і необґрунтованим, а отже постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Яремчука Олега Васильовича, в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Романівського районного суду Житомирської області від 23 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суд є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й.Григорусь