П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/602/24

Провадження № 3/348/236/24

04 червня 2024 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Солодовніков Р.С., за участі захисника адвоката Зубченко І.І., розглянувши об`єднані матеріалами, які надійшли від Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.5ст.126, ч.1ст.130,ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

04.02.2024 р. о 21:55 год. в с.Пнів по вул.С.Стрільців, ОСОБА_1 керував транспортним засобом скутером марки «HONDA DIO» без д.н.з з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 586970 від 04.02.2024 року за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 586999 від 07.03.2024 року, ОСОБА_1 07.03.2024 р. приблизно о 12:06 год. в м.Надвірна по вул.Об`їздна, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, керував транспортним засобом марки «HONDA DIO» без д.н.з з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушено координація рухів, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Також, 07.03.2024 р. приблизно о 12:06 год. ОСОБА_1 в м.Надвірна по вул.Об`їздна, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, керував транспортним засобом марки «HONDA DIO» без д.н.з. не маючи посвідчення водія відповідної категорії, правопорушення вчинено повторно протягом року. 04.02.2024 року постановою серії БАД №880597 ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1А Правил дорожнього руху України.

За даним фактами відносно ОСОБА_1 складені протоколи про адміністративні правопорушення за ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Надвірнянського районного суду від 29.04.2024 року зазначені протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 об`єднані в одне провадження № 348/602 /24, номер провадження 3/348/333/24.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, за повідомленням захисника, ОСОБА_1 обізнаний про час і місце розгляду справи, доручив здійснювати його захист адвокату Зубченко І.І., яка надала документи на підтвердження своїх повноважень.

ОСОБА_1 повідомлявся про розгляд справи судовою повісткою, смс повідомленням, через захисника, однак до судового засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

За таких обставин, суддя дійшов висновку про розгляд справи за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подав, таким чином можливо здійснити розгляд справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за участю його захисника, що відповідає положенням статті 268 КУпАП.

З наданих в судовому засіданні пояснень, захисник ОСОБА_2 заперечувала щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за ч.1 ст. 130, ч.5 ст.126, ч.1 ст. 130 КУпАП.

Позиція захисту ґрунтується на тому, що провадження у справі про адміністративне правопорушення проведено із порушеннями закону.

Так, захисник Зубченко І.І. в судовому засіданні ствердила, що в матеріалах справи про адміністративні правопорушення відсутні будь-які належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.130, ч.5 ст. 126КУпАП, а тому просила провадження закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вважає, що працівниками поліції при заповнені протоколу відносно ОСОБА_1 було допущено грубе порушення Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 №1376 так і законів України.

Вважає, що в протоколі про адміністративне правопорушення ААД №586970 від 04.02.2024 року зазначено час його складення 22:06 год. Проте вказаний час не співпадає із часом на відеозаписі, доданому до матеріалів справи. Згідно відеозапису протокол почали складати не раніше 22:25 год. Зважаючи на вищевикладене, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №586970 від 04.02.2024 року не може бути належним доказом вини ОСОБА_1 .. Також доданий до матеріалів справи протокол серії ААД №586970 від 04.02.2024 року не містить інформацію про застосування відео фіксації., графа протоколу «до протоколу додаються:» містить запис «матеріали адміністративної справи» без позначення конкретного переліку документів, які додаються до протоколу. В протоколі відсутній запис про те, що здійснювався відеозапис, відсутня вказівка про те, яким технічним засобом проводилась відеофіксація і на якому носії вона долучена до матеріалів справи. На доданих до справи частинах відеозапису початок запису починається, коли поліцейські стоять біля ОСОБА_1 . Сам процес зупинки транспортного запису на відео не зафіксований.

Також до матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 додано протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №586999 від 07.03.2024 року нечитабельний, так як заповнений нерозбірливим почерком, зокрема, більшість слів в протоколі не можна прочитати, а можна лише припустити, яке слово написано. Зважає, що він не може бути належним доказом. Зі змісту протоколу неможливо встановити обставини адміністративного правопорушення, протокол повинен бути направлений правоохоронному органу для належного оформлення. Відеозапис не є безперервним. Так як згідно Інструкції включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). Долучені відеозаписи, надані на підтвердження винуватості ОСОБА_1 , підтверджують, що відеофіксація зазначених в протоколі обставин, не здійснювалась, як цього вимагає зазначена Інструкція. Так, зйомка не велася безперервно. Перший файл відеозапису закінчується годиною 12:11:33 год., а інший відеозапис починається з 12:28:35 год. Крім того, на початку другого відеозапису чути про включення запису відео словами самого відеореєстратора: «як запис розпочато». Вказане підтверджує, що відеозапис переривався, зйомка не проводилася безперервно.

Доданий до матеріалів справи протокол серії ААД №586999 від 07.03.2024 року не містить інформацію про застосування відео фіксації. Також графа протоколу «до протоколу додаються: містить запис «матеріали справи» без позначення конкретного переліку документів, які додаються до протоколу. В протоколі відсутній запис про те, що здійснювався відеозапис, відсутня вказівка про те, яким технічним засобом проводилась відеофіксація і на якому носії вона долучена до матеріалів справи. Тому вказані відеозаписи є недопустимим доказом і не можуть бути використані як доказ у даній справі.

Також ОСОБА_1 не роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.63

Конституції України, ст.268 КУпАП. У протоколі про адміністративне правопорушення відсутній його підпис. Також, як вбачається із долучених відеозаписів, водію ОСОБА_1 уповноваженою особою не було роз`яснено його права, передбачені ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України, ст.268 КУпАП, що є порушенням його права на захист. Сам процес складання протоколу про адміністративне правопорушення на відео не був зафіксований. Відповідно неможливо встановити чи роз`яснювалися працівниками поліції права та обов`язки ОСОБА_1 , передбачені законодавством України. Поясненнями ОСОБА_1 , підтверджено, що права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, йому не роз`яснювалися. Даними діями, а точніше бездіяльністю, працівників поліції було допущено грубе порушення прав людини. Також на відео не зафіксовано сам процес зупинки транспортного засобу. Більше того, поліцейськими не було повідомлено ОСОБА_1 причину зупинки.

Рапорт поліцейського, долучений до матеріалів справи, не може бути визнаний

достатнім доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, оскільки

поліцейський особисто пояснення в судовому засіданні не надає. Також вважає, що акт огляду та направлення водія на огляд ЦРЛ не можуть бути належними

доказами. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до матеріалів справи не додано.

Враховуючи вищевикладене, вважає, що в матеріалах справи про адміністративні правопорушення відсутні будь-які належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушення, передбачених ч.1 ст. 130, ч.1 ст.130, ч.5 ст. 126 КУпАП, у зв`язку із чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, які узгоджуються між собою, та оцінивши докази в їх сукупності, прихожу до наступних висновків.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п. 2.5 ПДР кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Таким чином, вищевказані вимоги закону стосуються тільки особи, яка безпосередньо керувала транспортним засобом, що свідчить про те, що факт керування транспортним засобом як і факт відмови від проходження згідно із встановленим порядком огляду на стан сп`яніння при розгляді справ про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП повинні бути доведені сукупністю доказів, які дозволяють прийняти відповідне процесуальне рішення.

Вивчивши всі обставини справи, вважаю, що наявність події і винність ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ( за протоколом ААД №586970 від 04.02.2024), підтверджується зібраною, дослідженою у суді сукупністю доказів, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №586970 від 04.02.2024 (а.с.1); рапортом поліцейського; акту огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.02.2024; письмовими поясненнями; довідкою начальника САП Надвірнянського РВП в Івано-Франківській області від 08.02.2024 року (а.с.6); копією протоколу про адміністративне правопорушеня на ОСОБА_1 за ч.2ст. 126,ч.6 ст.121 КУпАП, відеозаписом відеорегістратора і бодікамери, що містяться на компакт диску (а.с.8).

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №586970 від 04.02.2024, водій ОСОБА_1 04.02.2024 р. приблизно о 21:55 год. в м.Пнів по вул.С.Стрільців, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, керував транспортним засобом скутером марки «HONDA DIO» без д.н.з з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений на бланку відповідного зразка, уповноваженою на те особою ст.сержантом СРПП Надвірнянського РВП, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення адміністративного правопорушення.

Зміст адміністративного правопорушення, який зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, містить всі істотні ознаки складу правопорушення встановленого ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол містить посилання про відмову ОСОБА_1 , при ознаках сп`яніння, від проходження оглядів як на місці зупинки так і в медичному закладі, що є діями водія щодо ухилення від огляду на стан сп`яніння.

Даний протокол підписаний як працівником поліції, так і водієм ОСОБА_1 без зауважень.

Жодних пояснень щодо незгоди з діями працівника поліції з приводу незаконного притягнення до адміністративної відповідальності, під час складання протоколу ОСОБА_1 не викладено.

Із правами, встановленими ст.63 Конституції України, зокрема з правом на захист і ст.268 КУпАП ОСОБА_1 ознайомлений, що підтверджено його підписами у протоколі про адміністративне правопорушення від ААД № 586970 від 04.02.2024 (а.с.1), а також відеозаписом, долученим до матеріалу.

Посилання сторони захисту на відсутність переліку документів, що додаються до протоколу і інформації про застосування відеофіксації у протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, не заслуговують на увагу.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 р., до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Як випливає з матеріалів справи поліцейським долучені документи та матеріали, які досліджені під час судового розгляду. Відсутність переліку зазначених документів у протоколі не впливає на допустимість і достовірність даних, що містяться в цих доказах.

Разом із тим, стаття 256 КУпАП, яка визначає зміст протоколу, не передбачає необхідності зазначення у ньому інформації про застосування відео фіксації.

Сторона захисту не спростовує обставини щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом на момент його зупинки поліцейським.

Відповідно до Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким, при наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, не чітке висловлювання, почервоніння обличчя), огляд його не проводився, у зв`язку із відмовою останнього від проходження такого огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. (а.с.3).

У зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Drager», його було направлено для проходження медичного огляду на стан сп`яніння в приміщенні КНП «Надвірнянська ЦРЛ», однак він від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі також відмовився, про що свідчить відповідне Направлення в матеріалах справи про адміністративне правопорушення (а.с.4).

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Тому працівник поліції діяв відповідно до ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, запропонувавши ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, та в закладі охорони здоров`я, однак останній від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.

Судом досліджено відеозаписи, здійснені працівниками поліції, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи, на яких зображено, як працівником поліції зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Водієві запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Drager», однак він від проходження огляду на місці зупинки відмовився. Тоді йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в приміщенні медичного закладу, однак він від проходження огляду в медичному закладі також відмовився. ОСОБА_1 роз`яснені наслідки відмови, на що він визнав факт керування транспортним засобом в стані сп`яніння. Водію ОСОБА_1 роз`яснені права встановлені ст..63 Конституції України і ст.268 КУпАП.

Також ОСОБА_1 повідомив, що документів на скутер та страховки немає, він не зареєстрований, також повідомив що немає посвідчення водія.

Перевіряючи доводи захисника про порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння і оформлення його результатів прихожу до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Таким чином, під час проведення огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння, поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, і тільки в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 №1103 (далі Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом

лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2).

Пунктом 3 Порядку встановлено, що огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, або лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.п.6,8 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від

огляду.

Згідно із п.6 Розділу Х Інструкції з оформлення, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, під час оформлення відмови водія від огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, і тільки в разі неможливості застосування таких засобів залучаються свідки. Метою застосування таких засобів є фіксація події і підтвердження обставин вчинення правопорушення у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я.

Під час оформлення відмови водія ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським застосовані технічні засоби відеозапису, матеріали таких додано до протоколу про адміністративне правопорушення.

Системний аналіз зазначених нормативних актів вказує, що проведення огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу є факультативною стадією такого огляду, і відмова водія від нього не є адміністративним правопорушенням (п.п.5-6 Порядку). Тому, якщо особа, яка керує транспортним засобом вважає результати огляду на стан сп`яніння, який проводитиметься поліцейським, заздалегідь невірними або відмовилась від нього, вона має право бути одразу направленими до закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду.

Предметом доказування у випадку відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є наявність такої відмови, і при цьому огляд на стан сп`яніння не проводиться. В даному випадку це стосується відмови від проведення огляду в закладі охорони здоров`я (обов`язковий огляд) на це прямо вказує п.8 Порядку.

Таким чином, за наявності ознак сп`яніння відмова особи, яка керувала транспортним засобом від проходження у встановлений законом порядку медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, встановлений ст.130 КУпАП, при цьому водій відмовляється від огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу (факультативний огляд), так і від медичного огляду в закладі охорони здоров`я (обов`язковий огляд).

При цьому відмова водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я оформлюється поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків), про що вказує п.6 Розділу Х Інструкції з оформлення.

Слід зазначити, що відмова від участі в огляді на виявлення стану сп`яніння означає явне, відкрите, висловлене усно або письмово небажання особи виконати обов`язок із проходження огляду на стан сп`яніння.

Доводи захисника на порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинку транспортного засобу і оформлення його результатів спростовуються дослідженими при судовому розгляді доказами, зокрема актом огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписом відеорегістратора бодікамери.

За даними відеозаписів встановлено, що працівники поліції повідомили водія про причини зупинки ТЗ: керування без увімкненої фари у темно пору доби, незареєстрованим транспортним засобом без номерного знаку. Поліцейські повідомили про виявлені ознаки сп`яніння водія, неодноразово пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, однак ОСОБА_1 тричі відмовився проходити огляд як на місці зупинки ТЗ так і в медичному закладі.

Щодо доводів захисника про невідповідність часу вказаному на бодікамери 22-20 година проведення адміністративної процедури і часу складання протоколу 22-06, зазначаю, що відповідно до рапорту працівника поліції від 05.02.2024 в налаштуваннях бодікамери була некоректно налаштована година, тому виникли розбіжності на 36 хвилин, правильна година складання протоколу 22-06 год. Із дослідженого відеозапису відео регістратора патрульного автомобіля, ОСОБА_1 зупинений о 21-55 годині, після чого до нього підійшли працівники поліції. Подальша розмова працівників поліції із водієм міститься у відео з бодікамер, тому порушень складання протоколу не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ознаками правопорушення, яке передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (за протоколом ААД №586970 від 04.02.2024), як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, що відповідає положенням ч.2 ст.33 КУпАП.

Таким чином, вважаю за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу, межі якого передбачені санкцією ст.130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім цього, з ОСОБА_1 на користь держави відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП підлягає стягненню судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Щодо протоколу про адміністративні правопорушення ААД №586999 від 07.03.2024 за ч.1 ст. 130 КУпАП суд дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, та оцінивши їх в сукупності, дійшов наступних висновків.

Як зазначалось вище, вимоги ПДР щодо проходження огляду на стан сп`яніння стосуються тільки особи, яка безпосередньо керувала транспортним засобом, що свідчить про те, що факт керування транспортним засобом як і факт відмови від проходження згідно із встановленим порядком огляду на стан сп`яніння при розгляді справ про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП повинні бути доведені сукупністю доказів, які дозволяють прийняти відповідне процесуальне рішення.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 586999 від 07.03.2024 водій ОСОБА_1 07.03.2024 р. приблизно о 12:06 год. в м.Надвірна по вул.Об`їздна, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, керував транспортним засобом марки «HONDA DIO» без д.н.з з явними ознаками алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений на бланку відповідного зразка, уповноваженою на те особою інспектором СРПП Надвірнянського РВП, ст..лейт. поліції ОСОБА_4 .

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Статтею 268 КУпАП визначені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Так, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У наведених положеннях Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, як під час складання протоколу про адміністративне правопорушення так і на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до адміністративної відповідальності.

Під час розгляду справи встановлено, що посадовою особою органу поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП особі, яка притягується до адміністративної відповідальності не роз`яснені її права і обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, що є обов`язковою умовою складання протоколу (ст..256 КУпАП).

Таким чином, посадовою особою порушений порядок провадження у справі про адміністративне правопорушення, зокрема вимоги ст.256 КУпАП.

З відеозапису події встановлено, що працівники поліції під підпис ознайомили водія із розглядом справи в Надвірнянському суді, повідомили про те, що не вилучають документи і не виписують тимчасовий дозвіл. Права встановлені ст..268 КУпАП і ст..63 Конституції ОСОБА_1 не роз`яснені.

Провадження під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, без забезпечення прав і законних гарантій особи, що притягується до адміністративної відповідальності із суворим дотримання законності (ст.7 КУпАП) призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, право знайомитися з матеріалами справи, на підставі яких уповноважена особа приймає рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, заявляти клопотання, подавати докази по справі, тощо.

Оцінюючи в сукупності порушення порядку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, допущення посадовою особою помилок суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не можна вважати законним і таким, що проведене у спосіб, що визначений Конституцією та законами України.

З наведених норм слідує, що у випадку порушення порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення такий протокол не може вважатись належним та допустимим доказом у справі, оскільки при його складанні не були дотриманні вимоги ст.256 КУпАП та порушенні законні права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності та виступає як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Окрім національного законодавства, право бути негайно і детально поінформованим про весь склад і суть обвинувачення, та мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту закріплюють підпункти «a», «b» пункту 3 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод». Пункт 1 статті 6 Конвенції встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, відповідно до закону.

При цьому у своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував не необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної). Аналогічні за суттю порушення прав людини при розгляді адміністративних справ були встановлені зокрема у п.25 Рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України (N2)» (Заява N38789/04), Страсбург, 08 квітня 2010 року, п.п.60-63, 67 Рішення ЄСПЛ у справі «Лучанінова проти України» (Заява N 16347/02), Страсбург 09 червня 2011 року, та інших.

За вказаних обставин протокол про адміністративне правопорушення (ААД № 586999 від 07.03.2024 ) є неналежним доказом у справі та не може свідчити про доведеність вини ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення заповнений нерозбірливим почерком, тобто не доступним для звичайного читання, опрацювання, і повного відображення інформацію та відомостей, внесених до відповідного документу, що є порушенням п.6 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06.11.2025 №1376..

Судом досліджено відеозаписи, здійснені працівниками поліції, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи на підтвердження факту керування транспортним засобом

Згідно із першим файлом на відео зображено, як водій нібито керує скутером, однак при наближенні до нього, водій веде транспортний засіб вздовж дороги, після чого його зупиняють працівники поліції. На запитання працівника поліції що сталося відповідає « поломався, везу ремонтувати». Також ОСОБА_1 заперечує що він керував транспортним засобом.

Відеозапис події має суперечності щодо факту керування водієм транспортним засобом.

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд зауважує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за ч.1ст.130 КУпАП, за відсутності інших доказів не може безперечно підтверджувати винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у вину, оскільки у протоколі викладаються фактичні обставини вчинення правопорушення, що повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували винуватість особи і не викликали сумнівів у суду.

Надані докази не підтверджують факту керування транспортним засобом поза розумним сумнівом.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена допустимим та достовірними доказами. При цьому, вина є основною ознакою суб`єктивної сторони правопорушення та відсутність вини свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В той же час, у справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1995 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У справах «Нечипорук і Ионкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Відповідно до ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Таким чином, відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки під час розгляду справи в суді встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у справі відсутні, тому суд приходить до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП ( за протоколом від 07.03.2024 року ААД № 586999) підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо протоколу про адміністративні правопорушення ААД №586453 від 07.03.2024 за ч.5 ст. 126 КУпАП суд дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, та оцінивши їх в сукупності, дійшов наступних висновків.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 07.03.2024 р. приблизно о 12:06 год. ОСОБА_1 в м.Надвірна по вул.Об`їздна, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, керував транспортним засобом марки «HONDA DIO» без д.н.з. не маючи посвідчення водія відповідної категорії, правопорушення вчинено повторно протягом року. 04.02.2024 року постановою серії БАД №880597 ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1А Правил дорожнього руху України.

За даними фактами відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП.

Відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП передбачена за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч.2 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч.3 ст.126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст.126 КУпАП).

Оскільки факт керування транспортним засобом не доведений, суд доходить висновку про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, тому провадження по справі відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 36, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП ( за протоколами про адміністративне правопорушення ААД №586999 від 07.03.2024, ААД №586453 від 07.03.2024) - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч ) гривень на користь держави (отримувач: IВАНО-ФРАНКIВСЬКА ОБЛАСТЬ/М.IВАНО-ФРАНКIВСЬК, Отримувач ГУК в Iв.-Франк.об/Iв.-Фран.о/21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37951998, Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.), Номер рахунку (стандарт IBAN) UA0009001, Код класифікації доходів бюджету 21081300, протокол про адміністративне правопорушення ААД №586970 від 04.02.2024) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст.307 КУпАП штраф ним має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача (ГУДКСУ) Казначейство України (ЕАП), Номер рахункуUA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106.Найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Вступна та резолютивна частини постанови постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 04. 06.2024 року.

Повний текст постанови проголошений 06.06.2024 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення в Івано-Франківський апеляційний суд через Надвірнянський районний суд.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня набрання законної сили.

Суддя Солодовніков Р.С.