Номер провадження: 33/813/2091/24
Головуючий у першій інстанції Русєва А.С.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В.,

за участю секретаря - Соболєвої Р.М.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника адвоката - Берлінської К.Ю.,

потерпілого - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань

апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 ,

на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 19 липня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює директором ТОВ «ТВ-Серрус», що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 139 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 19 липня 2024 року провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 139 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні належне та достатні докази, які б беззаперечно свідчили про те, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 813041 від 07.06.2024, складеному ст. інспектором ВБДР ЦПП в Одеській області ДПП капітаном поліції Синяновим Р.О. стосовно директора ТОВ «ТВ-Серрус» ОСОБА_1 20 квітня 2024 року о 23:00 год в м. Одеса, вул. Грецька, 5, за договором про надання послуг з управління побутовими відходами по найму було передано контейнер для збору ТБО (відходів) до ОСББ Клубний будинок «Гермес», який був з порушенням вимог ДСТУ 84876:2015 п. 5.ч. 12, а саме - відсутні гальма з педалями приводу, що призвело до його скачування на проїзну частину, в результаті чого транспортний засіб «Lexus», державні номерні знаки НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження капоту, бамперу, лівої фари, тощо, чим порушив вимоги 1.5. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 139 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 813041 від 07 червня 2024 року.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, потерпілий ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду та ухвалити нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 139 КУпАП, та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В обґрунтування доводів скарги зазначає, що підприємство ТОВ «ТВ-Серрус», (Екоград), керівником якого є ОСОБА_1 , встановило сміттєвий бак за відсутності належних гальмівних систем, всупереч вимог п. 5.4.12. ДСТУ 8476:2015, що стало причиною його скатування 20 квітня 2024 року на проїзну частину дороги в порушення п. 15.15. ПДР та створило перешкоду для дорожнього руху та пошкодження його автомобілю. Факт розташування зазначеного контейнеру підтверджується наявними у справі скріншотами з камери спостереження, відеозаписом з камери спостереження. Поясненнями ОСОБА_3 , схемою ДТП. Вказує, що ТОВ «ТВ-Серрус» в особі його директора недбало віднеслось до штормового попередження у період до 21 квітня 2024 року, розміщеного на офіційному сайті м. Одеси 19 квітня 2024 року, та не подбало про перевірку наявності гальмівних систем на зазначеному контейнері, не розмістило на ньому світловідбиваючі елементи. Зазначає, що вказані порушення та бездіяльність ОСОБА_1 призвели до вчинення ДТП за участю двох транспортних засобів.

Вказує, що судом не взято до уваги та не долучено до матеріалів справи відповідні фотознімки щодо відсутності гальмівних систем на контейнері.

Також суд не взяв до уваги пояснення ОСОБА_3 .

Судом оглянуто, проте не взято до уваги повідомлення з Приморської районної адміністрації від 25 квітня 2024 року щодо розміщення контейнерів.

Вказує, що ОСОБА_1 є суб`єктом зазначеного правопорушення.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, особа, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисник Берлінська К.Ю. просили відмовити у задоволені апеляційної скарги, постанову суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, осіб, що брали участь у розгляді справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 2 ст. 139 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажів чи іншого майна.

Відповідно до п. 1.5. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями) дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п. 5.4.12. ДСТУ 8476:2015 колеса чотириколісних контейнерів КМП оснащують гальмами на два колеса з педаллю ножного приводу.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить, в тому числі, забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; вирішення інших питань дорожнього руху згідно з чинним законодавством.

Відповідно до п. 17 Правил надання послуги з управління побутовими відходами та типових договорів про надання послуги з управління побутовими відходами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 серпня 2023 року № 835, розташування споживачами контейнерів для збирання великогабаритних і ремонтних відходів здійснюється відповідно до вимог санітарно-епідеміологічного законодавства на спеціальному майданчику з твердим покриттям у місцях, погоджених з виконавцем.

Схемою санітарного очищення м. Одеси, затвердженої Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 22 квітня 2021 року № 144, встановлено, що основними нормативними документами, що визначають принципи розміщення контейнерних майданчиків є: - Державні санітарні норми і правила утримання територій населених місць, затверджені наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 березня 2011 року № 145, - ДСТУ-Н Б Б.2.2-7:2013 «Настанова з улаштування контейнерних майданчиків», - ДБН Б.2.2-5:2011 «Планування та забудова міст, селищ і функціональних територій. Благоустрій територій».

Контейнерні майданчики, які будуть запроектовані, потребують облаштування, відповідно до вимог чинних нормативних документів. Територія контейнерного майданчика має примикати до проїздів, але не заважати руху автотранспорту. У разі відокремленого розміщення контейнерного майданчика необхідно передбачати можливість зручного проїзду спеціально обладнаних транспортних засобів та наявність майданчиків для розвороту (12м х 12м). Улаштування контейнерного майданчика вздовж наскрізного проїзду допускається, якщо ширина проїзду складає не менше ніж 3,5 м у разі одностороннього руху та не менше ніж 6 м у разі двостороннього руху. Якщо контейнерний майданчик розміщується на відстані.

Обов`язковий перелік елементів благоустрою на контейнерному майданчику має включати: тверде покриття, елементи сполучення поверхні майданчика з прилеглою територією, контейнери для збирання побутових відходів, освітлювальне обладнання, озеленення. Контейнерні майданчики повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше ніж 20 м.

Місця розміщення контейнерів для зберігання побутових відходів на присадибній ділянці та відстань від них до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства. Спірні питання щодо місць розміщення контейнерів для зберігання побутових відходів на території присадибної ділянки розглядаються у порядку вирішення земельних спорів згідно з законодавством.

У виняткових випадках в районах забудови, де відсутня можливість дотримання вказаних відстаней, місця розташування контейнерних майданчиків встановлюються комісією за участю посадових осіб спеціально уповноважених органів містобудування та архітектури і Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, а також представників балансоутримувача будинку та органу самоорганізації населення.

Згідно з п. 2.8., 2.9., 2.10. Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених Наказом МОЗ від 17 березня 2011 року № 145, місця розміщення контейнерів для зберігання побутових відходів на присадибній ділянці та відстань від них до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства.

Місця розташування контейнерних майданчиків на об`єктах благоустрою населених пунктів визначаються у складі проектів будівництва житлових і громадських будівель і споруд, а для території садибної забудови - у складі проектів детальних планів

цих територій.

У виняткових випадках в районах забудови, що склалася, де немає можливості дотримання відстаней, зазначених у пункті 2.8. Санітарних норм, місця розташування контейнерних майданчиків встановлюються комісією за участю посадових осіб спеціально уповноважених органів містобудування та архітектури і державної санітарно-епідеміологічної служби, а також представників балансоутримувача будинку та органу самоорганізації населення. Комісією складається акт довільної форми щодо місця розташування контейнерного майданчика, який підписується всіма членами комісії у чотирьох примірниках для кожної із сторін.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 139 КУпАП, до матеріалів справи долучено:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 813041 від 07.06.2024;

- копію схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.04.2024;

- копію пояснень потерпілого ОСОБА_2 від 20.04.2024;

- копію пояснень ОСОБА_3 від 20.04.2024 року;

- відповідь т.в.о. заступника начальника УПП в Одеській області Хілініченка А., згідно якої після проведення відповідної перевірки встановлено, що ТОВ «ТВ-Серрус» було передано в користування ОСББ «Клубний будинок Гермес» контейнер для збору ТБО згідно договору про надання послуг з управління побутовими відходами;

- заяву ОСОБА_2 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП;

- відеозаписи з камер спостереження, з яких вбачається, що контейнер для сміття викотився на проїзну частину.

Висновок суду про відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 139 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Так, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 139 КУпАП, є: - учасники дорожнього руху, які пошкодили автомобільні дороги, вулиці, дорожні споруди, залізничні переїзди, трамвайні колії, технічні засоби регулювання дорожнього руху, самовільно зняли, закрили чи встановили технічні засоби регулювання дорожнього руху, створили перешкоди для дорожнього руху, в тому числі забруднили дорожнє покриття, або не вжили необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла; - посадові особи, відповідальні за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадяни - суб`єкти господарської діяльності, які не вжили заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки та машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене.

ОСОБА_1 безпосередньо не був учасником дорожнього руху під час вищезазначених подій.

Відповідно до ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

З урахуванням вимог ст. 9 Закону України «Про дорожній рух», а також змісту протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 813041 від 07.06.2024 в даному випадку суб`єктом адміністративного правопорушення може бути посадова особа організації, які є балансоутримувачами доріг і на яку згідно чинного законодавства покладено обов`язок утримувати автомобільні дороги та вулиці, проте до посадових обов`язків ОСОБА_1 не відноситься саме утримання автомобільних доріг та вулиць.

Крім того, за матеріалами справи не встановлено, що ОСОБА_1 є особою, відповідальною за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів.

Як не є він і громадянином - суб`єктом господарської діяльності, які не вжили заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки та машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене.

За умовами ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1988 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, «Яллог проти Німеччини» від 11.07.2006 року, «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією.

При цьому, в силу положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 1 Конституції Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст.3 Конституції України).

У відповідності зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року (далі - ЄСПЛ ), не тільки Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), але й, практика ЄСПЛ застосовується судами України як джерело права, та має більшу юридичну силу чим норми КПК України, оскільки згідно ст.19 Закону, законодавчий орган держави (орган представництва) має здійснювати експертизу та перевірку чинних законів і підзаконних актів на відповідність Конвенції та практиці ЄСПЛ.

На підставі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Проте покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 року по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 року по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

Окрім цього, згідно з рішенням Конституційного суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо, є неналежними доказами.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, і з яким погоджується апеляційний суд, що у матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які б беззаперечно свідчили про те, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 139 КУпАП та може бути притягнутий до відповідальності.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

Суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 139 КУпАП.

Апеляційним переглядом встановлено, що судом першої інстанції відповідно до ст. 252 КУпАП оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доводи наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Вказаного не спростовують намагання особи, яка має статус потерпілого у теперішньому провадженні про адміністративне правопорушення - ОСОБА_2 , довести за допомогою відповіді на його запит до ОСББ «Клубний будинок Гермес» щодо осіб, відповідальних за розміщення сміттєвих баків 20.04.2024 поблизу будинків № 5 та 7 у м. Одесі по вул. Грецька, щодо балансоутримувача зазначених сміттєвих баків, дозвільних документів на встановлювання таких баків, документів, на підставі яких здійснювалася передача ТОВ «ТВ-Серрус» (ЕКОГРАД) сміттєвих баків ОСББ «Клубний будинок Гермес», а також щодо перевірки співробітниками ОСББ «Клубний будинок Гермес» при отриманні від ТОВ «ТВ-Серрус» (ЕКОГРАД) згаданих сміттєвих баків їх технічний стан, зокрема, обладнання їх коліс гальмівними механізмами, відповідальної особи за їх технічний стан та обслуговування, у тому числі за перевірку наявності/належного функціонування гальмівних механізмів на колесах сміттєвих баків, та останньої перевірки такого стану і складених за наслідками таких перевірок актів, з`ясування питання щодо відповідальної особи щодо забезпечення знерухомлення сміттєвого баку (відповідного блокування його коліс, у разі відсутності на них гальмівних механізмів) після вивантаження із баку сміття в спеціалізований автомобіль, а також можливого фіксування співробітниками ОСББ «Клубний будинок Гермес» протягом квітня 2024 року будь-які спроби осіб пошкодити чи розкомплектувати сміттєві баки, розміщені поблизу будинків № 5 та № 7 у м. Одесі по вул. Грецька, у тому числі після пошкодження одного з баків під час ДТП 20.04.2024.

Наведене може мати місце у разі, якщо докази є такими, що відносяться до розглядуваної справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, які отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як у цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Натомість, за умови, коли судом вірно встановлено, що ОСОБА_1 є керівником ТОВ «ТВ-Серрус», а судом апеляційної інстанції також встановлено, що згідно Договору про надання послуг з поводження з побутовими відходами № 993-О від 20.09.2022, укладеного між ТОВ «ТВ-СЕРРІС» та ОСББ «Клубний будинок «Гермес» з Додатками № 1, 2, 3, і згідно Додатку № 1 до вказаного Договору контейнер у кількості 1 був розміщений за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 5 ОСББ «Клубний будинок «Гермес», і контейнер для збору ТПВ за інвентарним номером 14/1-28 у м. Одесі по вул. Грецька, 5, знищений у результаті ДТП 20.04.2024, через що списаний як основний засіб згідно Акту від 30.04.2024, то таке не може впливати на наявність складу адміністративного правопорушення, оскільки вказані докази жодним чином не підтверджують наявність спеціального суб`єкту такого виду правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 139 КУпАП.

Для правильного вирішення справи не має також правового значення намагання потерпілого ОСОБА_2 довести відсутність гальм на контейнері для твердих побутових відходів, за що є відповідальним ОСОБА_1 , через що такий контейнер виїхав на проїзну частину дороги та пошкодив транспортний засіб, а також неврахування відповідальними особами за розміщення контейнеру погодних умов (штормове попередження),оскільки таке не узгоджується із недоведеністю того, що ОСОБА_1 є суб`єктом даного виду правопорушення.

Як помилковим є і посилання скаржника на неврахування судом положень п. 15.15. Правил дорожнього руху, відповідно до яких на проїзній частині забороняється встановлення предметів, що перешкоджають проїзду чи паркуванню транспортних засобів, і обов`язку особи, яка створила такі умови, негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган з огляду на місце розміщення контейнеру для ТПВ.

Вказане порушення не інкримінувалося ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення , і суд в силу своїх повноважень не може брати на себе функцію обвинувачення та виходити за межі висунутого звинувачення, яким по справі є передача підприємством, керівником якого є ОСОБА_1 , за договором про надання послуг з управління побутовими відходами по найму контейнеру для збору ТБО (відходів) до ОСББ Клубний будинок «Гермес», який був з порушенням вимог ДСТУ 84876:2015 п. 5. ч. 12 (відсутність гальм з педалями приводу), що призвело до його скачування на проїзну частину, через що ТЗ засіб потерпілого отримав пошкодження, чим порушив вимоги 1.5. ПДР України.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 19 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.В. Назарова