Справа № 946/3291/24
Провадження № 3/946/1362/24
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 травня 2024 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бальжик О.І., за участю секретаря Богдан А.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Петрова А.М., потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли з Ізмаїльського РВП ГУ НП в Одеській області, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно наданих матеріалів, 22.04.2024 року приблизно о 17:30 годині ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якої кричав на неї, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснивши, що, дійсно, між ним та його донькою сталася сварка на побутовому ґрунті щодо користування гаражу, який належить йому. При цьому, нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_3 він не виражався. Дочка та її чоловік, які проживають разом з ним в одному будинку, хотіли забрати з його гаражу свої інструменти. Він не хотів добровільно віддавати їм речі, у зв`язку з чим, не відчиняв двері гаражу. Він пояснив дочці та зятеві, що віддасть їм речі тільки у присутності працівників поліції. У побудованому ним гаражі зберігаються його автомобіль, запчастини від нього та інші особисті речі, а тому він не хоче, щоб сторонні особи користувалися ним. Ключ від гаражу свого часу він надав дочці, коли стелили плитку. Не спростовує ту обставину, що у спірному будинку він не проживав після смерті дружини протягом 13 років та повернувся додому лише у минулому році. Сварки з дочкою на побутовому ґрунті відбуваються регулярно.

Потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що батько постійно вчиняє сварки та ображає її нецензурними словами. Батько не проживав у спірному будинку протягом 13 років, він повернувся додому хворий лише у минулому році. Вона неодноразово лікувала його та врятовувала життя. Після того, як батькові стало краще, він почав постійно влаштовувати сварки на побутовому ґрунті. Протягом останніх років вона проживає у батьківському будинку спільно з чоловіком та маленькою дочкою. Чоловік працює на двох роботах та перебуває вдома не більше 4 годин на добу. У зазначений день вона фарбувала альтанку, її чоловік приїхав з роботи та хотів покосити траву. Оскільки інструменти були у зачиненому гаражі, вони попросили батька відчинити замок. Батько відмовився відчиняти гараж та вчинив сварку, в ході якої виражався на її адресу нецензурною лайкою. Звернула увагу, що батько весь час чіпляється до неї та ображає нецензурною лайкою.

ОСОБА_4 , будучи допитаним в якості свідка пояснив, що живе у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з 2018 року. Конфлікт з тестем ОСОБА_1 у нього відбувся вперше. Проте, ОСОБА_5 постійно вчиняє сварки зі своєю дочкою на побутовому ґрунті. У зазначений день він хотів забрати з гаражу свої інструменти, оскільки пообіцяв знайомому скосити траву. Проте, тесть категорично відмовився відчиняти гараж та вчинив скандал, в ході якого виражався нецензурною лайкою. Звернув увагу, що у спірному гаражі знаходилися його інструменти (шуруповерт, бензокоса, бензопила та інші). Протягом тривалого часу вони з дружиною безперешкодно користувалися гаражем, але в один день без попередження тесть зачинив його. Конфлікт було вичерпано лише після приїзду працівників поліції.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її адвоката, потерпілу та свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшла такого висновку.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне в об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення тягне за собою юридичну відповідальність.

Норма статті 173-2 КУпАП є бланкетною. Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» за № 2229-VIII.

Пункт 3 ч.1 ст.1 Закону № 2229-VIII визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 Закону №2229-VIII).

Таким чином, під домашнім насильством, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Таким чином, аналіз чинного законодавства та обставин справи дає підстави для висновку про те, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП, підтверджена дослідженими матеріалами справи про адміністративне правопорушення та доказана в повному обсязі зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №301968 від 22.04.2024 року (а.с.1); протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 22.04.2024 року (а.с.2); письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 22.04.2024 року (а.с.3); письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 від 22.04.2024 року (а.с.3), а також показаннями допитаних у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4 .

Відповідно до статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу притягуваного (протягом року адміністративному стягненню не піддавався, є пенсіонером), ступінь його вини, а також майновий стан, що відповідно до ст.34 КУпАП є обставинами, що пом`якшують відповідальність, суддя вважає можливим застосувати до ОСОБА_1 положення ст.22 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 22,173-2, 247, 251, 252, 266, 276-280, 283 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, та звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі статті 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Ізмаїльський міськрайонний суд міста Одеської області на протязі десяти діб з дня винесення.

Суддя: