Справа № 646/7406/23
Провадження № 3/646/3605/2023
П О С Т А Н О В А

іменем України

12.01.2024 року Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі судді Глоби М.М.,

за участю секретаря судових засідань Борщ Л.В.,

представника потерпілого Стеценка А.А.,

потерпілого ОСОБА_1 ,

захисника Горобця Р.М.

та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Семенівки Чернігівської області, громадянина України, не одруженого, освіта вища, працюючого водієм ТОВ «Броварня «Пивна Легенда», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 518977 від 16.10.2023 року, ОСОБА_2 01.10.2023 року о 20 год. 02 хв., керуючи в районі домоволодіння № 178 по пр. Гагаріна у м. Харкові, транспортним засобом автомобілем марки «Renault Mеgane», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час наближення до нього транспортного засобу автомобіля марки «Peugeot Boxer», без реєстраційного номеру, з увімкненим синім проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом, не надав йому дорогу та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Peugeot Boxer», без реєстраційного номеру, чим порушив вимоги п. 3.2 ПДР України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, як порушення вимог п. 3.2 ПДР України та скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_2 під час судового розгляду провину не визнав, вважає що ДТП відбулась з не його вини. Зазначив, що 01.10.2023 року приблизно о 20 год. 00 хв. він керував по пр. Гагаріна, в районі буд. 178 у м. Харкові, з боку центра міста у бік аеропорту транспортним засобом автомобілем марки «Renault Mеgane», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Під час наближення до перехрестя його обігнав автомобіль марки «Peugeot Boxer», без реєстраційного номеру, з увімкненим синім проблисковим маячком, який продовжував рухатися прямо, не змінюючи рух на праву полосу руху для повороту праворуч. Він, рухаючись далі на дозволений зелений сигнал світлофора, побачив перед своїм автомобілем вищевказаний автомобіль з увімкненим синім проблисковим маячком, спеціальні звукові сигнали при цьому були виключені, у зв`язку з чим він здійснив екстрене гальмування, але уникнути зіткнення автомобілів, не вдалось. Безпосередньо перед перехрестям він не бачив, що автомобіль марки «Peugeot Boxer» намагався повернути праворуч, оскільки перед перехрестям огляд був обмежений припаркованим вантажним автомобілем. При проїзді перехрестя автомобіль марки «Peugeot Boxer» правий покажчик повороту не вмикав. Просив закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю події та складу в його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Потерпілий ОСОБА_1 під час судового розгляду пояснив, що він працює водієм в КНП «Харківської обласної ради «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф». 01.10.2023 року він отримав на роботі транспортний засіб автомобіль марки «Peugeot Boxer» без номерних знаків, який обладнаний синіми проблисковими маячками. Чи зареєстрований вказаний автомобіль та чи має він дозвіл на використання спец. сигналів йому не відомо. Близько 20 год. 00 хв він рухався на вказаному автомобілі на виклик до хворого, у автомобіля були увімкнені сині проблискові маячки. Куди саме необхідно їхати, казав фельдшер, який перебував разом із ним у машині. В той час, коли вони рухались з боку центру міста у бік аеропорту по пр. Гагаріна, на автомобілі були увімкнені сині проблискові маячки. В районі магазину «Клас», перед перехрестям він зайняв полосу для руху прямо, натомість фельдшер сказав йому що їм необхідно було повертати праворуч, а тому він за 20 метрів до світлофору умикнув звуковий сигнал та здійснив поворот праворуч, після чого відчув зіткнення. Перед зіткненням він автомобіль марки «Renault Mеgane» не бачив, оскільки огляд перехрестя та полоси, по якій рухався вказаний автомобіль, був обмежений припаркованим вантажним автомобілем марки «Газель».

Вислухавши ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд приходить до наступного.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 518977 від 16.10.2023 року, ОСОБА_2 01.10.2023 року о 20 год. 02 хв., керуючи в районі домоволодіння № 178 по пр. Гагаріна у м. Харкові, транспортним засобом автомобілем марки «Renault Mеgane», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час наближення до нього транспортного засобу автомобіля марки «Peugeot Boxer», без реєстраційного номеру, з увімкненим синім проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом, не надав йому дорогу та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Peugeot Boxer», без реєстраційного номеру, чим порушив вимоги п. 3.2 ПДР України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с. 1).

Згідно даних схеми місця ДТП, зафіксовані обставини зіткнення 01.10.2023 року транспортних засобів автомобіля марки «Renault Mеgane», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Peugeot Boxer», без реєстраційного номеру, під керуванням ОСОБА_1 (а.с. 2).

Під час судового розгляду ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтвердили відомості, викладені у вказаній схемі.

З дослідженого під час розгляду справи відеозапису з місця події вбачається, що в момент ДТП рух автомобілів марки «Renault Mеgane», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та марки «Peugeot Boxer», без реєстраційного номеру, під керуванням ОСОБА_1 , відбувався по двох смугах руху на зелений сигнал світлофора на перехресті по пр. Гагаріна у м. Харкові, з боку центра міста, при цьому автомобіль марки «Peugeot Boxer» рухався з увімкненим проблисковим маячком синього кольору. Крім того, між вказаними транспортними засобами по ходу їх руху, на перехресті стояв припаркований вантажний автомобіль, який створював обмежену видимість для вищевказаних автомобілів, що рухались повз нього.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, ст. 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. У відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання таких доказів покладено на осіб, уповноважених на складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог п. 3.2 ПДР України, встановлено, шо у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

За порушення вимог п. 3.2 ПДР України передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

При цьому, вказаний пункт ПДР України не можливо оцінювати та тлумачити самостійно, оскільки він є продовженням та перебуває у взаємозв`язку з положеннями п. 3.1 ПДР України. А, отже, і висновок про порушення чи виконання вимог п. 3.2 ПДР України слід робити, виходячи з комплексного аналізу події з врахуванням вимог обох пунктів ПДР.

Відповідно до п. 3.1 ПДР України водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10-18, 26, 27 та п. 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений.

Комплексний аналіз вказаних положень ПДР України свідчить про те, що водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладене службове завдання, можуть відступати від вимог в тому числі роз. 8 цих Правил лише за умови обов`язкового ввімкнення спеціального звукового сигналу та об`єктивної наявності обставин, які б вказували, що такий відступ від вимог ПДР України не порушить безпеку дорожнього руху та не створить загрози іншим учасникам дорожнього руху.

Крім того, і порушення п. 3.2 ПДР України буде лише в тому разі, коли водій об`єктивно бачить наближення оперативного транспортного засобу та усвідомлює, що створює для нього перешкоду, в інших випадках відсутні достатні підстави для висновку про порушення водієм п. 3.2 ПДР України, тому, як правило, вказаний пункт має стосуватись водіїв автомобілів, що їдуть попутно або на зустріч автомобілю та відповідно не можуть застосовуватися до обставин, де була обмежена взаємна видимість (наприклад при перетині перехрестя за наявності інших автомобілів, зелених насаджень і таке інше).

За порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Допитані під час судового розгляду в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що 01.10.2023 року близько 20 год. 00 хв. вони були очевидцями зіткнення автомобілів марки «Renault Mеgane» та марки «Peugeot Boxer» по пр. Гагаріна у м. Харкові в районі супермаркету «Клас». Вказали, що перед зіткненням вказаних транспортних засобів на автомобілі марки «Peugeot Boxer» були увімкнені сині проблискові маяки без увімкненого звукового сигналу. Крім того, зазначили, що огляд перехрестя між автомобілями був обмежений припаркованим вантажним автомобілем.

Таким чином, як встановлено під час судового розгляду, водій ОСОБА_2 , за вказаних обставин був позбавлений можливості діяти у відповідності до вимог п. 3.2 ПДР України в частині обов`язку надати перевагу в русі транспортному засобу з увімкненим синім проблисковим маячком, оскільки огляд перехрестя був обмежений припаркованим вантажим автомобілем, а автомобіль марки «Peugeot Boxer» рухався без спеціального звукового сигналу.

Посилання водія автомобіля марки «Peugeot Boxer» на те, що він рухався з увімкненим спеціальний звуковим сигналом, суд до уваги не приймає, як такі, що повністю спростовується узгодженими між собою поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Водій ОСОБА_2 також заперечував щодо увімкнення водієм ОСОБА_1 спеціального звукового сигналу.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б поза «розумним сумнівом» вказували на використання водієм ОСОБА_1 під час руху спеціального звукового сигналу, суду надано не було.

Як вказувалось вище п. 3.2 ПДР України, порушення якого інкримінується ОСОБА_2 , нерозривно пов`язаний з п. 3.1 ПДР України, суть якого лише в тому, що водії оперативних транспортних засобів за обов`язкової та одночасної наявності ряду умов (виконання невідкладного завдання, увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху) можуть відступити від вимог деяких положень ПДР України і за умови дотримання вимог п. 3.1 ПДР України не нестимуть відповідальності за такий відступ від ПДР України. Якщо ж внаслідок такого відступлення від ПДР сталась дорожньо-транспортна пригода або виникла аварійна обстановка, - відсутні підстави стверджувати про дотримання п. 3.1 ПДР України, оскільки наслідки вказують на те, що умова забезпечення безпеки дорожнього руху не була дотримана.

Відповідно до положень пункту 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Тобто, з наведеного слідує, що водій ОСОБА_1 , виконуючи невідкладні службові завдання мав можливість відступати від певних вимог Правил дорожнього руху, але за умови, що його дії не створюють небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.

У свою чергу, ОСОБА_2 , з урахуванням положень п. 1.4 ПДР України, керуючи своїм автомобілем, мав право розраховувати на те, що й інші учасники дорожнього руху виконують ці Правила.

Крім того, суд звертає увагу на лист директора КНП ХОР «ЦЕМД та МК» за № 02-50 від 08.01.2024 року, згідно якого в автопарку КНП ХОР «ЦЕМД та МК» немає автомобілів марки «Peugeot Boxer».

За таких обставин, складений відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення не є достатнім доказом вчинення особою правопорушення та не може бути підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, оскільки викладені в ньому обставини вчинення, на думку посадової особи, яка склала протокол, правопорушення спростовуються дослідженими доказами та встановленими в судовому засіданні обставинами вчиненої дорожньо-транспортної пригоди.

Доказів, в розумінні статті 251 КУпАП на спростування вищевказаного, матеріали справи не містять.

Вирішуючи питання щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

На необхідності застосування принципу презумпції невинуватості в справах про адміністративні правопорушення наголосив і Верховний Суд в п. 39 Постанови від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а, зазначивши, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

За таких обставин суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, приходить до висновку щодо недоведеності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2 .

У рішеннях від 30.05.2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що «… формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод...».

Європейський Суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

У відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_2 «поза розумним сумнівом» у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 124, 247, 248-249, 279, 283-284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачено ст. 124КУпАП, відносно ОСОБА_2 - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через Червонозаводський районний суд м. Харкова.

Суддя