Справа № 709/542/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2024 року с-ще Чорнобай

Суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області Романова О.Г., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від Відділу поліцейської діяльності

№ 2 (с-ще Чорнобай) Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого монтером у «Черкасиобленерго», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

в с т а н о в и в:

До Чорнобаївського районного суду Черкаської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 20 березня

2024 року серії ААД № 495514 ОСОБА_1 19 березня 2024 року о 23:49 год. в с. Мала Бурімка по вул. Центральній керував транспортним засобом «Daewo Sens», д.н.з.

НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні захисник Ткачук-Коваленко О.В. заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, яке мотивовано наступним. Так, після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , працівники поліції повідомили останньому, що у них є підозра, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, при цьому не назвавши жодної ознаки, яка дає підстави таке вважати. Далі, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що його підзахисний погодився, при цьому вів себе впевнено, оскільки алкогольних напоїв у той день не вживав. Проте, з незрозумілих причин, алкотестер показав позитивний результат 0,58 проміле. ОСОБА_1 заперечував результати та виявив бажання пройти такий огляд у медичному закладі. При цьому, ОСОБА_1 , будучи юридично необізнаним, не знаючи усю процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння та її можливі наслідки, після того, як він із працівниками поліції направився до медичного закладу для проведення зазначеного огляду, відмовився їхати оскільки він працює на об`єкті критичної інфраструктури та у випадку будь-яких несправностей повинен негайно прибути на об`єкт (в той день була зміна саме ОСОБА_1 ). Захисник звертав увагу суду на те, що працівниками поліції ні перед проведенням огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, ні після такого огляду, ні після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду в медичному закладі, не було роз`яснено підзахисному всю процедуру проведення такого огляду та можливі наслідки відмови від проходження огляду.

Крім цього, захисник Ткачук-Коваленко О.В. вважав протокол про адміністративне правопорушення не належним доказом, оскільки такий був складений не на місці зупинки транспортного засобу, а в іншому місці (на околиці с. Мала Бурімка).

Захисник ОСОБА_2 звертав увагу суду, що його підзахисний пройшов процедуру освідування на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера, а тому, в такому випадку, підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення повинно бути керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (п. 2.9 а ПДР), а не відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (п. 2.5 ПДР), як про це вказано у протоколі.

Крім цього, у разі, якщо суд дійде до переконання про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, захисник Ткачук-Коваленко О.В. вказував на те, що його підзахисний діяв у стані крайньої необхідності, оскільки його дружина ОСОБА_3 являється медичною сестрою та він віз її на виклик до пацієнта, який потребував невідкладної допомоги. Попросити іншу особу проїхати ОСОБА_3 не мала змоги, оскільки з 00:00 год починається комендантська година, а її чоловік має спеціальну перепустку.

У судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснив, що 19 березня 2024 року алкогольних напоїв не вживав. Того дня він чергував на роботі на електропідстанції, а у вечірній та нічний час перебував вдома, проте його в будь-яку хвилину могли викликати на роботу, оскільки він має подобові чергування. Ввечері його дружина ОСОБА_3 (яка має медичну освіту та працює медсестрою) пішла до своєї знайомої в гості. Після 23:00 год. дружина подзвонила до нього та попросила відвезти її до односельчанки ОСОБА_4 , оскільки остання погано почувалась та потребувала невідкладної медичної допомоги. Далі, їдучи автомобілем, він був зупинений працівниками поліції, які повідомили про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння. Будучи впевненим, що алкотестер не покаже позитивних результатів, він пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та такий результат виявився позитивним. Оскільки він є юридично неграмотним та незнав вієї процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння,

ОСОБА_1 вагався чи їхати йому до медичного закладу чи ні. Крім цього, він не міг залишити межі села через свої чергування на роботі. У зв`язку з цим, вже перебуваючи в поліцейському автомобілі, ОСОБА_1 відмовився їхати до медичного закладу. Працівники поліції зупинилися на околиці с. Мала Бурімка (не повернулися на місце зупинки транспортного засобу) та склали протокол про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні у якості свідка було допитано ОСОБА_3 , яка суду пояснила, що має медичну освіту та досить часто односельчани просять її про медичну допомогу (поставити укол, крапельницю, тощо). 19 березня 2024 року вона пішла в гості до своєї знайомої ОСОБА_5 . Близько 23:00 год. до неї подзвонила ОСОБА_4 , яка має сечокам`яну хворобу, та попросила про медичну допомогу. Така хвороба характеризується приступами, сильними болями, підвищенням тиску, блювотою тощо, і в разі, якщо хворому не ввести ліки, перебіг таких приступів може бути тяжким. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 повіз її до ОСОБА_4 , проте по дорозі вони були зупинені працівниками поліції та вподальшому відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засідання у якості свідка було допитано ОСОБА_5 , яка суду пояснила, що 19 березня 2024 року ввечері до неї в гості прийшла ОСОБА_3 . Біля

23:00 год. до неї зателефонувала ОСОБА_4 (зі слів ОСОБА_3 ) та попросила про медичну допомогу. ОСОБА_3 повідомила, що така допомога повинна бути надана невідкладно та подзвонила до свого чоловіка ОСОБА_1 , який через деякий час забрав її на автомобілі.

У судовому засіданні у якості свідка було допитано ОСОБА_4 , яка суду повідомила, що тривалий час хворіє на сечокам`яну хворобу та звертається за медичною допомогою до ОСОБА_3 19 березня 2024 року у неї стався приступ такої хвороби та вона подзвонила із проханням про допомогу до ОСОБА_3 . Остання прийшла до неї після 24:00 год. та повідомила, що їх із чоловіком зупинила поліції та що вони мали якісь проблеми.

У судовому засіданні було досліджено відеозапис, наданий Відділом поліцейської діяльності № 2 (с-ще Чорнобай) Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області та який наявний в матеріалах справи. Відповідно до відомостей, які містять зазначений відеозапис, керуючи вказаним у протоколі транспортним засобом, ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції, які повідомили останнього про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 погодився. Результат огляду виявився позитивним 0,58 проміле. ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_3 (яка перебувала у авто) висловлювали незгоду з такими результатами, зазначаючи, що ОСОБА_1 не вживав алкогольних напоїв. Працівники поліції запропонували останньому, у разі незгоди із показами алкотестера, пройти такий огляд у медичному закладі. ОСОБА_1 почергово то погоджувався то відмовлявся їхати до медичного закладу. Вже, перебуваючи у поліцейському автомобілі та прямуючи до медичного закладу, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікарні. При цьому, працівники поліції зупинилися та склали даний протокол не на місці зупинки транспортного засобу.

Розглянувши адміністративні матеріали суд встановив наступні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

У ч. 1 ст. 256 КУпАП вказано, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Складання протоколу це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду як доказ вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У свою чергу протокол про адміністративне правопорушення визначає межі судового розгляду і є доказом у справі.

Згідно вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Так, посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності суд оцінює критично з огляду на наступне.

Статтями 17 та 18 КУпАП передбачено, що особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності. Не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Так, на переконання суду, дії ОСОБА_1 не містять ознак крайньої необхідності. Як вбачається із матеріалів справи, а також із показів свідків, ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції о 23:49 год., а ОСОБА_4 телефонувала та просила медичну допомогу близько 23:00 год. Тобто, ОСОБА_1 , везучи ОСОБА_3 для надання медичної допомоги, діяв не під час комендантської години, а до її початку. Таким чином, ОСОБА_3 не була позбавлена можливості попросити якусь іншу особу про допомогу.

Проте, суд звертає увагу на наступне.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкція), а також «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок).

Пунктом 6 Розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Так, відповідно до п. 7 Розділу І Інструкції уразі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В свою чергу п. 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 а) зазначених Правил водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається із наявного у матеріалах справи відеозапису, дослідженого судом, ОСОБА_1 погодився та пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, при цьому не погодився із його результатами, проведеного поліцейським, та відмовився пройти огляд в закладі охорони здоров`я.

З чого слідує, що ОСОБА_1 було порушено вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, позаяк він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Тобто, процедура огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння була проведена, а тому підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення повинен був слугувати п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, а не зазначений працівниками поліції п. 2.5.

До аналогічних висновків дійшов Черкаський апеляційний суд у постанові від 11.08.2023 під час розгляду справи № 711/1454/23.

Суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення є важливим доказом по справі, який по суті є обвинувальним актом, оскільки саме на підставі протоколу здійснюється розгляд справи по суті.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з частиною першою статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України»). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати в першу чергу чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

У справах «Малофєєва проти росії»(«Malofeyevav.russia», рішення від 30 травня

2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти росії»(«Karelinv.russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Однією з обставин, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 221, 245, 247, 280, 283-284 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.Г. Романова