Справа № 489/8721/24
Провадження № 3/489/3006/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Постанова

іменем України

10 грудня 2024 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Гриненко Михайло Вікторович, розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, згідно з протоколом проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП,

встановив:

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №159222 від 26.10.2024 ОСОБА_1 інкримінується, що 26.10.2024 о 10.50 год. в м. Миколаєві по вул. Космонавтів, 93-А, він, керуючи транспортним засобом марки "RENAULT MAGNUM 440", д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом д.н.з. НОМЕР_2 , в порушення вимог пункту 10.1 ПДР України, рухаючись в лівій смузі для руху, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, при зміні напрямку руху не надав перевагу в русі транспортному засобу «RENAULT CLIO SYMBOL», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , змусивши його різко змінити швидкість та напрямок руху та вжити екстрене гальмування, тим самим створив аварійну ситуацію.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся. До суду не надходило клопотання про відкладення розгляду справи.

Дослідивши матеріали, що знаходяться у справі (протокол про адміністративне правопорушення; письмові пояснення ОСОБА_2 ; довідку УПП в Миколаївській області; переглянувши відеозапис з нагрудного реєстратора поліцейського), суддя дійшов таких висновків.

Диспозиція ч. 5 ст. 122 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками; порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди; ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху; перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Із ст. 245 КУпАП слідує, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Системний аналіз положень ч. 5 ст. 122 КУпАП України, відповідальність за якою поширюється на невизначене коло осіб та передбачає накладення стягнення у виді штрафу або позбавлення у користуванні водійськими правами, дозволяє дійти до висновку, що за своєю суттю це є кримінальним порушенням/обвинуваченням.

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції.

Згідно з вимогами ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Комплексний аналіз положень статей 254, 256 КУпАП свідчить про те, що підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є необхідність складення протоколу про адміністративне правопорушення в її присутності з метою забезпечення прав такої особи на ознайомлення із змістом протоколу (суттю пред`явленого їй звинувачення), а також можливістю надати нею пояснення та скористатися іншими, гарантованими статтею 268 КУпАП, правами.

Всупереч процитованому, протокол про адміністративне правопорушення був складений з порушеннями закону, а саме: із змісту протоколу слідує, що в ньому відсутні підписи особи про ознайомлення з протоколом та її процесуальними правами та наявні записи про те, що остання від підписів відмовилася.

Факт складення протоколу про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 підтверджується також доданими до матеріалів справи відеозаписами з нагрудного реєстратора поліцейського, на яких зафіксовані лише факти керування ним транспортним засобом та спілкування з поліцейськими, але факт складення в його присутності протоколу не зафіксований.

Навпаки з відео вбачається, що після спілкування з ОСОБА_1 поліцейські, не складаючи в його присутності протокол, спитали чи буде він ознайомлюватися з ним, після чого дозволили йому рухатися далі.

Вказані відеозаписи, у свою чергу, підтверджують, що протокол про адміністративне правопорушення складався саме за відсутності особи, та спростовують ознайомлення такої особи зі змістом складеного відносно неї протоколу, гарантованими їй положеннями КУпАП процесуальними правами, та факт її відмови від підписання протоколу та надання письмових пояснень з приводу обставин інкримінованого правопорушення, а також їй не була вручена копія протоколу, внаслідок чого вона була позбавлена права бути обізнаною про порушення відносно неї справи про притягнення до адміністративної відповідальності, щоб мати змогу захищатися від висунутого їй звинувачення, користуючись наданими їй законом правами.

При цьому, з відеозаписів слідує, що особа категорично заперечувала факту вчинення нею інкримінованого правопорушення, що, у свою чергу, свідчить про те, що її було позбавлено можливості викласти мотиви своєї незгоди з інкримінованим діянням при складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог статей 254, 256 КУпАП, які не можуть бути усунуті в судовому засіданні, внаслідок чого такий протокол не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за інкриміноване їй порушення.

Крім того, згідно з п. 10.1 ПДР, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Натомість викладена у протоколі суть інкримінованого особі діяння, яка полягала у зміні напрямку руху та ненаданні переваги у русі іншому транспортному засобу, не передбачена диспозицією ч. 5 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим, особа не може бути притягнута до адміністративної відповідальності саме за вказаним складом адміністративного правопорушення.

Вказане, у свою чергу, свідчить про те, що викладена в протоколі суть порушення не відповідає диспозиції ч. 5 ст. 122 КУпАП, оскільки зміна напрямку руху та ненадання переваги в русі іншому транспортному засобу не утворює складу вище вказаного порушення, натомість в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено інших відомостей щодо суті порушення (об`єктивної сторони), яка передбачена диспозицією ч. 5 ст. 122 КУпАП та утворює склад даного правопорушення.

Вище наведене вказує на те, що викладена в протоколі суть адміністративного правопорушення не відповідає диспозиції ч. 5 ст. 122 КУпАП, в зв`язку з чим особа, відносно якої складено протокол, не може бути притягнута до адміністративної відповідальності за даною статтею на підставі вказаного протоколу.

При цьому, викладення інших обставин адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ч. 5 ст. 122 КУпАП, вчинення якого інкримінується особі, протокол про адміністративне правопорушення не містить, що позбавляє суддю можливості встановити в її діях склад даного правопорушення.

Таким чином, встановлені при розгляді справи обставини вказують на те, що викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суть інкримінованого особі діяння, не може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності, оскільки не передбачена диспозицією статті, за якою складений протокол.

Натомість, згідно з усталеною судовою практикою ЄСПЛ (рішення від 30 травня 2013 року у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява № 36673/04); рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії»(Karelin v. Russia), заява № 926/08) у випадку, «коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення винуватості особи тлумачаться на її користь.

Із пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» вбачається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначене є підставою для закриття провадження у справі через недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з недоведеністю належними доказами складу такого адміністративного правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням закону, через що не дає змоги встановити винуватість особи в інкримінованому їй діянні, у зв`язку з чим висновок особи, яка склала протокол, є необґрунтованим належним чином та суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого такий має суб`єктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності.

Керуючись статтями 247,252,280,283,291,294 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 122 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.В. Гриненко