ЗАПОРІЗЬКИЙАПЕЛЯЦІЙНИЙСУД
Єдиний унікальний №336/2372/24 Головуючий в 1 інст. Петренко Л.В.
Провадження №33/807/481/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника - адвоката Вельможка О.О., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2024 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянку України, не працюючу, проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень, стягнуто судовий збір,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 29.02.2024 року о 19-00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насилля психологічного характеру відносно своєї свекрухи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме ображала її непристойними словами та погрожувала фізичною розправою, чим вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою та зазначила, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою з огляду на наступне.

Так, свою провину у вчиненні домашнього насильства вона не визнає. Зазначила, що ввечері 29 лютого 2024 року до неї дійсно підходила ОСОБА_2 , яка повідомила, що буде викликати поліцію, яка вижене її з квартири.

Вказує, що з потерпілою ОСОБА_2 взагалі не спілкується, між тим, зі сторони останньої та її співмешканця постійно має місце провокації конфліктних ситуацій з метою виселення її з квартири.

Посилається на те, що пояснення потерпілої ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 з приводу погіршення стану здоров`я потерпілої та виклик швидкої допомоги внаслідок вчинення нею домашнього насилля є недостовірними. Так, із відповіді КНП «Територіальне медичне об`єднання «обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ЗОР вбачається, що 29 лютого 2024 року до громадянки ОСОБА_2 викликів бригади швидкої медичної допомоги зафіксовано не було.

Окрім цього зазначає, що допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 не підтвердив своїх письмових пояснень та зазначив, що не пам`ятає про сварку ввечері 29 лютого 2024 року.

Вважає, що суд безпідставно не прийняв до уваги покази свідка ОСОБА_5 , посилаючись на те, що він погано чує, оскільки останній постійно користується слуховим апаратом.

Звертає увагу суду, що судом не встановлено як факту та наслідків завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої про яку вона повідомила суду, так і можливості завдання такої шкоди, що є необхідним для встановлення факту вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі вищевикладеного просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2024 року, провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу та зазначила, що 29 лютого 2024 року співмешканець її свекрухи ОСОБА_2 вигнав її з квартири та зачинив двері. Вона поїхала до адвоката, а коли повернулась, потерпіла сказала, що виселила її з квартири. Швидку допомогу потерпіла не викликала, а працівники поліції відносяться до неї з упередженістю. Син ОСОБА_3 є інвалідом 3 групи, а свекруха підмовляє його, щоб він її обумовлював. Пояснила, що конфлікт із потерпілою є тривалим та стосується її проживання у квартирі. Раніше у вказаному житлі вони проживали з чоловіком та сином, після загибелі її чоловіка 10 років тому, мають місце систематичні конфлікти з ОСОБА_2 .

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Вельможко О.О. підтримав апеляційну скаргу. Зазначив, що конфлікт між ОСОБА_1 та потерпілою ОСОБА_2 триває більше двох років. На протязі певного часу ОСОБА_1 не була працевлаштована внаслідок чого не сплачувала свою частину комунальних послуг. Після того як працевлаштувалась, здійснила всі оплати по вказаним послугам, але на той час конфлікт вже існував. Пояснив, що потерпіла ОСОБА_2 має на меті виселити ОСОБА_1 із квартири, зняла її з реєстрації місця проживання та почала систематично викликати поліцію. Стосовно пояснень свідка ОСОБА_4 зазначив, що пояснення, які відображені в оскаржуваній постанові свідок суду не надавав. Пояснення свідка ОСОБА_3 є недостовірними, оскільки потерпіла ОСОБА_2 швидку допомогу не викликала.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , її захисника адвоката Вельможко О.О., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, приписами ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проте, вказаних вимог закону суд першої інстанції під час розгляду справи відносно ОСОБА_1 повною мірою не дотримався.

Визнаючи винуватою ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд вважав доведеною її вину, зокрема як письмовими поясненнями свідків так і поясненнями свідків, наданими у судовому засіданні.

Однак, суддя апеляційного суду не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції, оскільки він зроблений судом першої інстанції без всебічного і повного аналізу всіх фактичних обставин справи.

Зі змісту постанови суду першої інстанції вбачається, що судом належним чином не проаналізовано вказані обставини.

Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ст. 1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Пунктом 17 ст.1 вказаного Закону передбачено, що фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного в ч. 1ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного та фізичного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному чи фізичному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Отже, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання до іншої особи та сварка з нею не формують собою домашнє насильство, а утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи або якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 890768 від 29 лютого 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 29.02.2024 року о 19-00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насилля психологічного характеру відносно своєї свекрухи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме ображала її непристойними словами та погрожувала фізичною розправою, чим вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На обґрунтування вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 173-2 КУпАП матеріали справи містять протокол прийняття заяви від ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення та іншу подію, на підставі якого складено протокол про адміністративне правопорушення.

У своїй заяві та поясненнях ОСОБА_2 вказувала на те, що за адресою: АДРЕСА_1 проживає разом із цивільним чоловіком ОСОБА_4 , онуком ОСОБА_3 , невісткою ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_1 ОСОБА_6 . Зазначивши, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 не мають жодного права власності на вказану квартиру та не зареєстровані в ній. З кінця 2022 року невістка вчиняє відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, при цьому ніде не працює, веде аморальний спосіб життя. З моменту їх переїзду до квартири, вони не здійснюють оплату за комунальні послуги. Так, 29 лютого 2024 року, коли вона прийшла з роботи, невістка почала кричати на неї, словесно ображати, погрожувати вбивством та фізичною розправою.

У судовому засіданні першої інстанції ОСОБА_2 до своїх письмових пояснень додала, що на фоні сварки, яку влаштувала ОСОБА_1 у неї піднявся тиск, їй була викликана швидка допомога, працівники якої, прибувши за адресою, надали їй першу медичну допомогу.

Крім пояснень та протоколу прийняття заяви від ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення та іншу подію до протоколу серії ВАВ № 890768 від 29 лютого 2024 року долучені письмові пояснення свідка ОСОБА_4 , які є тотожними з письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 та аналогічні його поясненням, наданими в судовому засіданні суду першої інстанції.

У судовому засіданні першої інстанції свідок ОСОБА_3 пояснив, що він проживає за адресою АДРЕСА_1 , разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 , бабусею ОСОБА_2 , її співмешканцем ОСОБА_4 та батьком матері ОСОБА_6 , 29.02.2024 року близько 19-00 годині його мати ОСОБА_1 влаштувала сварку, ображала ОСОБА_2 , погрожувала фізичною розправою, все це він чув з іншої кімнати. Сварка відбувалась на кухні, він пішов на кухню щоб пересвідчитись, що відбувається, його мати не реагувала та продовжувала ображати бабусю. Внаслідок таких дій матері вони звернулись до поліції, він все фіксував на мобільний телефон. Бабусі стало погано у неї підвищився тиск, а тому викликали швидку допомогу.

Між тим, пояснення свідків, що дії ОСОБА_1 завдали психологічної шкоди здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 , внаслідок чого для останньої була викликана швидка допомога, спростовується відповіддю директора КНП «Територіальне медичне об`єднання» Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ЗОР - К. Малашенка, з якої вбачається, що 29 лютого 2024 року на диспетчерський пульт «103» оперативно-диспетчерського управління за адресою АДРЕСА_1 до громадянки ОСОБА_2 викликів бригади швидкої допомоги не зафіксовано.

Крім того, з пояснень свідка ОСОБА_3 випливає, що подія, яка відображена в протоколі про адміністративне правопорушення та його поясненнях була зафіксована ним на мобільний телефон. Проте, матеріали справи не містять вказаного свідком відео доказу, що надає апеляційному суду підстави для критичної оцінки його пояснень.

З огляду на наведене вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в стані конфлікту, пов`язаного із житловими питаннями.

При цьому, можливі нецензурні висловлювання та погрози в межах конфлікту, який склався між ними, за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої не охоплюються диспозицією адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Враховуючи вищенаведені недоліки та суперечності, що містяться в матеріалах провадження, суддя апеляційного суду приходить до переконання про відсутність належних, достатніх і переконливих доказів, які б поза розумним сумнівом доводили, що ОСОБА_1 , 29 лютого 2024 року вчинила домашнє насильство відносно ОСОБА_2 .

Таким чином, суддя апеляційного суду вважає, що судом не було досліджено всі обставини, що стосуються події правопорушення, його об`єктивної сторони, через що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 173-2 КУпАП, а тому постанова місцевого суду підлягає скасуванню.

Згідно ст. 294 КУпАП в разі скасування постанови суду першої інстанції суд апеляційної інстанції повинен розглянути справу по суті з винесенням нового рішення, або закрити провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суддя апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню із закриттям провадження у справі за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 173-2 КУпАП.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, скасувати.

Постанови нову, постанову апеляційного суду, якою закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 336/2372/24