ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1552/24

13 травня 2024 року

Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Грипіч Л. А. розглянувши матеріали, що надійшли від Відділення поліції № 2 Рівненського районного управління поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , керівника гурту "Never too late" , за ч.1 ст. 185-1 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №338328 від 17.04.2024, гр. ОСОБА_1 30.03.2024 року близько 17:00 год в складі групи "Never too late" проводи концерт на території "Меморіалу Слави", що знаходиться на перехресті вулиць Нова-Рівненська , м.Костопіль, чим порушив вимоги Виконавчого комітету Костопільської міської ради №693/02-08 від 21.03.2024, чим вчинив правопорушення , передбачене ч.1 ст.185 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він є керівником гурту "Never too late" та здійснює благодійні виступи з концертами для збору коштів на потреби ЗСУ. З таким концертом вони мали намір виступити і в м.Костопіль, для чого отримали відповідний дозвіл від керівництва Костопільської міської ради. Благодійний концерт мав відбутися 30.03.2024 року в м.Костопіль за адресою вул.Руданського 5/7 біля вивіски "Я люблю Костопіль". Однак безпосередньо перед початком концерту, місце його проходження було змінено та за усним дозволом ОСОБА_2 запропоновано виступити біля "Меморіалу Слави". Під час даного концерту було зібрано грошові кошти в сумі 6020 грн, які в подальшому були передані на потреби ЗСУ.

Адвокат Іващенко І.І. в судовому засіданні просила закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки ст.185-1 КУпАП є бланкетною нормою, яка відсилає до інших нормативно правових чи підзаконних нормативно правових актів, якими встановлено порядок організації або проведення зборів, мітингів, концертів, тощо ..., тобто посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила і лише за порушення яких настає відповідальність. На даний час такої відповідальності законодавством не передбачено. Таким чином, матеріали щодо вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-1 КУп АП не містять належних доказів його вини.

Суд, заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 та його адвоката Іващенко І.І., свідка ОСОБА_2 , повно, всебічно та об`єктивно дослідивши протокол та матеріали, додані до протоколу, дійшов таких висновків.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа)встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 185-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення встановленого порядку організації або проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій.

Тобто, адміністративна відповідальність настає у разі порушення встановленого порядку організації або проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій.

Виходячи зі змісту диспозиції ч. 1 ст. 185-1 КУпАП, це бланкетна норма, яка відсилає до інших нормативно правових чи підзаконних нормативно правових актів, якими встановлено порядок організації або проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку під час проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій.

При цьому, порядок організації або проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій був затверджений Указом Президії Верховної Ради СРСР «Про порядок організації і проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій в СРСР» № 9306-ХІ від 28.07.1988 року.

Зазначений Указ визнаний таким, що не відповідає Конституції України та згідно з Рішенням Конституційного Суду № 6-рп/2016 від 08.06.2016 року, втратив свою чинність та не застосовується на території України на підставі Закону України від 21.04.2022 року № 2215-ІХ.

Статтею 39 Конституції України встановлено, що громадяни мають право збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, про проведення яких завчасно сповіщаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування. Обмеження щодо реалізації цього права може встановлюватися судом відповідно до закону і лише в інтересах національної безпеки та громадського порядку - з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 19.04.2001 року № 4-рп/2001по справі № 1-30/2001 положення частини першої статті 39 Конституції України щодо завчасного сповіщення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про проведення зборів, мітингів, походів і демонстрацій в аспекті конституційного подання треба розуміти так, що організатори таких мирних зібрань мають сповістити зазначені органи про проведення цих заходів заздалегідь, тобто у прийнятні строки, що передують даті їх проведення. Ці строки не повинні обмежувати передбачене статтею 39 Конституції України право громадян, а мають служити його гарантією і водночас надавати можливість відповідним органам виконавчої влади чи органам місцевого самоврядування вжити заходів щодо безперешкодного проведення громадянами зборів, мітингів, походів і демонстрацій, забезпечення громадського порядку, прав і свобод інших людей. Визначення конкретних строків завчасного сповіщення з урахуванням особливостей форм мирних зібрань, їх масовості, місця, часу проведення тощо є предметом законодавчого регулювання.

Статтею 11 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод встановлено свободу зібрань та об`єднань. Так, кожен має право на свободу мирних зібрань і свободу об`єднання з іншими особами, включаючи право створювати профспілки та вступати до них для захисту своїх інтересів. Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Ця стаття не перешкоджає запровадженню законних обмежень на здійснення цих прав особами, що входять до складу збройних сил, поліції чи адміністративних органів держави.

Так судом встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1ст. 185-1 КУпАП, а саме проводи концерт на території "Меморіалу Слави", що знаходиться на перехресті вулиць Нова-Рівненська, м.Костопіль, чим порушив вимоги Виконавчого комітету Костопільської міської ради №693/02-08 від 21.03.2024.

Для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.185-1 КУпАП працівником поліції до протоколу про адміністративне правопорушення не додано належних письмових чи будь-яких інших доказів на підтвердження вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 185-1 КУпАП.

Відповідно до листа Виконавчого комітету Костопільської міської ради №693/02-08 від 21.03.2024 ОСОБА_1 , як керівнику гурту "Never too late", було надано дозвіл на проведення 30.03.2024 року в м.Костопіль за адресою вул.Руданського 5/7 біля вивіски "Я люблю Костопіль" благодійного концерту .

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_2 , керуюча справами Костопільської міської ради Рівненської області, підтвердила, що безпосередньо за її усним дозволом, через суб`єктивні причини, було змінено місце проведення концерту 30.03.2024 року з вул.Руданського 5/7 біля вивіски "Я люблю Костопіль" на перехрестя вулиць Нова-Рівненська біля "Меморіалу Слави" .

Наявні в матеріалах справи пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про те, що 30.03.2024 в м.Костопіль на території "Меморіалу Слави" відбувся концерт, що на їх думку є порушення громадського порядку та наругою над могилою чи іншим місцем поховання, не є доказами того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185-1 КУпАП.

За результатом розгляду справи, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення за порушення встановленого порядку організації або проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, передбаченого ч. 1ст. 185-1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю належного врегулювання таких правовідносин діючим законодавством України, про що також зазначив Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях «Вєрєнцов проти України» та «Шмушкович проти України» та констатував порушення права на мирні збори та необхідність їхнього законодавчого врегулювання.

При цьому, відповідно до вимог ст. 10 КУпАП, вина є обов`язковою умовою адміністративної відповідальності.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має карну спрямованість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог п. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП, відповідно до якої обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, приймаючи до уваги правовий висновок, зроблений Верховним судом України у постанові № 5-49кс13 від 03.03.2014 року, відповідно до якого, за наявності правової невизначеності законодавства в сфері регулювання відносин по організації або проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, тобто в ситуаціях, подібних до справи щодо заявника (справа «Вєренцов проти України»), застосування статті 185-1 КУпАП до особи, якій вона буде ставитися за провину, слід визнавати таким, що не буде ґрунтуватися на законі, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-1 КУпАП.

За таких обставин провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 185-1 КУпАП, підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.185-1, ч. 1,221, п. 1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.185-1 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення .

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі скарги через Костопільський районний суд.

Повний текст постанови складено 17 травня 2024 року.

СуддяЛ. А. Грипіч