Справа№672/542/24
Номер провадження 3/672/242/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року м. Городок

Суддя Городоцького районного суду Хмельницької області Шинкоренко С.В., за участю секретаря Терещук Н.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Гаджука В.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВПД №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , працюючого пакувальником у ПП «Городок Меблі»,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07.05.2024 року, близько 09 год. 15 хв. керував транспортним засобом марки Фольксваген Гольф, д/н НОМЕР_1 , поблизу буд. №1 по вул. Грушевського у м. Городок, Хмельницького району, Хмельницької області, в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 "а" ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 у своїх поясненнях вину у вчиненому правопорушенні заперечив, вказав, що був тверезий. Вказує, що він не погодився із отриманим результатом огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, а також не відмовлявся від огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Додатково пояснив, що згодом виявив, що упаковка від муштука, яка залишилась у нього, мала прокол, а тому припускає, що працівники поліції туди могли додати алкоголь. Також посилається, що після розпакування та перед встановленням муштука, працівник поліції зробив це не одразу, а тому припускає, що останнім могло бути додано туди пари алкоголю. Зазначає, що після оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, він продув алкотестер його знайомого, який підтвердив факт його тверезості.

Захисник ОСОБА_2 у своїх поясненнях в судовому засіданні вину свого підзахисного заперечив. Пояснив, що поліцейськими допущено ряд порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, за яких справа підлягає закриттю. Зокрема вказує, що поліцейськими не було отримано згоди ОСОБА_1 із результатом огляду отриманого від продуття алкотестеру. Також вказує, що в процесі такого огляду працівниками поліції було допущено ряд порушень, що вплинуло на точність показання результатів огляду.

Також захисник посилається на незаконність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції. Вказує, що відповідно до діючих Інструкцій працівники поліції мали зафіксувати результати кількості алкоголю в крові особи, а не у видихаємому повітрі.

Крім того, захисник послався на п.6 ст.8 Конвенції «Про дорожній рух», де , на його думку, допустимим є вміст 0.50 г чистого алкоголю на літр крові або 0.25 мг на літр повітря, що видихається.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши письмові докази у справі, проглянувши відеозапис що долучений до матеріалів справи, суддя приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 належним чином підтверджена: протоколом про адміністративне правопорушення від 07.05.2024, в якому зокрема безпосередньо зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення (а.с.2); результатами огляду на стан сп`яніння роздруківкою алкотестера Драгер про перебування особи в стані алкогольного сп`яніння 0.43 % та актом огляду на стан сп`яніння, згідно якого вбачається, що останній погодився із вказаним результатом, що підтверджується його власноручним підписом (а.с.3-4); переглянутим відеозаписом з місця події, з якого вбачається, що при проведенні огляду водія на стан сп`яніння на місці працівниками поліції було повністю дотримано законодавчих вимог проведення такої процедури та зафіксована згода водія із результатом огляду на місці зупинки, а також відмова пройти огляд у медичному закладі (а.с.12).

Суддя критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 та його захисника з тих підстав що вони є суперечливими та не співвідносяться із дослідженим судом відеозаписом. Зокрема, на відеозаписі, переглянутому в судовому засіданні чітко вбачається, що ОСОБА_1 погодився із результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також відмовився від такого огляду у медичному закладі, що додатково усно підтвердив при підписанні такої відмови у направленні до медичного закладу.

Версії ОСОБА_1 про те, що ніби то працівники поліції додали алкоголь у муштук, перед продуття ни алкотестеру, суддя вважає непідтвердженими жодними належними та допустимими доказами. Щодо наявності отвору в упаковці від муштука, то обгрунтовано неможливо виключити, що зроблений він був саме ОСОБА_1 з метою звинувачення працівників поліції у незаконних діях з метою ухилення від адміністративної відповідальності. Також суддя бере до уваги, що при продутті алкотестеру ОСОБА_3 не висловив зауважень з приводу наявності будь-якого запаху алкоголю, хоча б мав його відчути.

Так само безпідставними є твердження ОСОБА_1 про те, що працівник поліції не одразу вставив муштук до алкотестера, а проводив з ним якісь маніпуляції. Такі твердження повністю спростовуються дослідженим в судовому засіданні відеозаписом.

Суддя вважає всі ці твердження ОСОБА_1 неправдивими та зробленими з єдиною метою ухилення від адміністративної відповідальності.

Той факт, що ОСОБА_1 погодився із результатом проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння із використанням алкотестеру, про що власноручно розписався у акті огляду, не висловлював жодних заперечень з цього приводу на місці складання протоколу, свідчить про те, що такі заперечення у нього виникли виключно як стратегія захисту вже під час розгляду справи в суді.

Безпідставною вважає суддя позицію захисника з приводу незаконної зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , оскільки працівники поліції повідомили особу про причини зупинки транспортного засобу, зокрема те, що ОСОБА_1 не користувався ременем пасивної безпеки.

Також помилковою вважає суддя позицію захисника щодо допустимості перебування водіїв в Україні в стані алкогольного сп`яніння 0.5 проміле.

Так, дійсно Європейською угодою, яка доповнює Конвенцію про дорожній рух (Женева, 01.05.1971)у дод. пункті після п.5 ст.7 визначено, що : «У національному законодавстві повтинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються водіння під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках - у видихаємому повітрі, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом.

У всіх випадках, максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності з національним законодавством не повинен перевищувати 0.50 г чистого алкоголю на літр крові або 0.25 мг на літр повітря, що видихається.»

Таким чином, вказані норми зобов`язують державу не виходити за певні максимальні межі вмісту алкоголю у крові чи у повітрі, що видихається, натомість встановлення мінімальних цих меж є дискрецією національного законодавця, що і було втілено в українському законодавстві при визначені допустимої межі вмісту алкоголю 0.2 проміле.

Решта тверджень захисника суддею до уваги також не береться, як такі, що не спростовують винуватість ОСОБА_1 та не можуть свідчити про відсутність у його діях, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною належним чином та в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, а тому на нього слід накласти стягнення, визначене у санкції даної статті.

При накладенні на особу стягнення, суддя відповідно до вимог ст.ст.33-35 КУпАП враховує його майновий стан: наявність сталого джерела доходів та офіційного заробітку; характер вчиненого правопорушення, яке є умисним і грубим порушенням ПДР України; особу правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності.

Обставин, що пом`якшують відповідальність не встановлено.

Обставиною, що обтяжує відповідальність є вчинення правопорушення у період воєнного стану у державі (п.5 ст.35 КУпАП).

Враховуючи конкретні обставини справи, керуючись ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить - 17000 грн. (сімнадцять тисяч грн.), який стягнути в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф слід стягнути за наступними реквізитами: (ГУК у Хмельницькій області /Хм.обл/ 21081300, , Казначейство України (ЕАП), рахунок № (IBAN): UA0022001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, найменування коду класифікації доходів бюджету: адміністративні штрафи у сфері забезпечення дорожнього руху).

Стягувач: Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області

29017, м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7, , в особі органу що складав протокол: ВПД №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, 32000, вул. Артема Гончарука 3, м. Городок, Хмельницького району, Хмельницької області).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 605 грн. 60 коп. (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача № (IBAN):UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір у справі Городоцький районний суд Хмельницької області ).

Стягувач: Державна судова адміністрація України, 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, .

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, якщо інше не встановлено законодавством України (ч.3 ст.307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення до Хмельницького апеляційного суду через Городоцький районний суд Хмельницької області.

Суддя: