Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/286/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Льон С. М.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2024 року. м. Кропивницький/

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Олексієнко І.С.,

за участю секретаря судового засідання Степанової Д.К., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Турти А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Турти А.В. на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 квітня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнаний винним за те, що він 24.07.2023 о 00:17 год. в м.Кропивницький по вул.Нижня П`ятихатська, 3а, керував транспортним засобом Volkswagen ID.4, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився відповідно до встановленого законодавством порядку в закладі охорони здоров`я, що підтверджується висновком КПН «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» №637 від 24.07.2023. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП. Своє рішення суд мотивував тим, що вина ОСОБА_1 доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №037259 від 31.07.2023; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №637 від 24.07.2023 КПН «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР»; відеозаписами з відеореєстратора, встановленого в автомобілі екіпажу патрульної поліції та з камер «Bodycam», які містяться на цифровому носії інформації DVD-R диск; довідкою про отримання особою посвідчення водія на право керування транспортним засобом; повідомленням про запрошення до підрозділу патрульної поліції від 24.07.2023.

У поданій апеляційній скарзі захисник Турта А.В. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду як незаконну та необґрунтовану, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що працівниками поліції грубо порушено вимоги Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортні засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», оскільки у разі виявлення в особи ознак наркотичного сп`яніння, останні повинні на місці зупинки повідомити особі які саме ознаки наркотичного сп`яніння вбачаються. А в подальшому вказані ознаки повинні бути прописані в протоколі про адміністративно правопорушення. Проте працівники поліції не повідомили ОСОБА_1 які саме ознаки наркотичного сп`яніння йому притаманні, і в протоколі відсутні відомості про такі ознаки. Окрім того, під час спілкування з працівниками поліції, останні запевняли особу, що результати проведеного огляду будуть позитивними та якоюсь мірою відмовляли особу від поїздки до наркологічного закладу. Також, звертає увагу на те, що ОСОБА_1 повідомив, що має захисника і бажає скористатися правовою допомогою, однак працівники поліції почали йому розповідати, що в такій допомозі немає сенсу, окрім того, навряд адвокат йому допоможе. Таким чином порушуються права особи на повний, об`єктивний та неупереджений розгляд справи. Зауважує на тому, що на долученому відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 під час зупинки транспортного засобу і в подальшому поводить себе урівноважено, в поведінці ОСОБА_1 відсутні ознаки притаманні особі, які перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Крім того, працівник поліції повинен був запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу, і лише в разі відмови від такого огляду незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд у медичній установі. Також, у матеріалах адміністративної справи відсутнє направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння. При цьому, зі слів довірителя, він вживав наркотичний засіб канабіс, більше тижня до того, як здійснював керування транспортним засобом. На момент керування транспортним засобом, останній не перебував в стані наркотичного сп`яніння. Проте, у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 24.07.2023 щодо ОСОБА_1 , у останнього не виявлено жодної ознаки гострої інтоксикації внаслідок вживання канабіноїдів. Тому, у зв`язку з відсутністю у висновку як діагностичних критеріїв гострої інтоксикації канабіноїдами, та й відсутністю визначення кількісного визначення вмісту наркотичного засобу, виду наркотичного засобу при лабораторному дослідженні сечі ОСОБА_1 , що є базовим критерієм встановлення як самого факту, так і ступеню сп`яніння ОСОБА_1 , то відсутні докази курування ОСОБА_1 24.07.2023 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши висновок захисника Турти А.В., яка підтримала апеляційну скаргу та просила скасувати постанову районного суду, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні апеляційних вимог апеляційний суд виходить з того, що відповідно до вимог п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Положення п.12. Розділу ІІ Інструкції визначають, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 Розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Під час апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП є доведеною, а висновки суду першої інстанції з цього приводу є законними та відповідають фактичним обставинам справи.

В основу його винуватості місцевим судом було покладено такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №037259 від 31.07.2023, у якому належно викладено встановлені судом обставини правопорушення; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №637 від 24.07.2023 КПН «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР», згідно якого ОСОБА_1 пройшов огляд 24.07.2023 о 01:07 год. та перебував в стані наркотичного сп`яніння; відеозаписи з відеореєстратора, встановленого в автомобілі екіпажу патрульної поліції та з камер «Bodycam», які містяться на цифровому носії інформації DVD-R диск, що підтверджують керування ОСОБА_1 транспортним засобом, виявлення ознак наркотичного сп`яніння, пропозицію останньому поліцейських щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я та послідуюче проходження; повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції від 24.07.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Розглядаючи справу стосовно ОСОБА_1 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації стороною захисту наданих йому прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого адміністративного протоколу, безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 не пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а відразу ставилося питання про проходження огляду в медичній установі, з огляду на наступне.

Так, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (пункт 1 розділу ІІ Інструкції № 1452/735). Пункт 3 розділу І Інструкції № 1452/735 визначає ознаки алкогольного, а не наркотичного сп`яніння. Ознаки останнього визначені у пункті 4 розділу І Інструкції № 1452/735.

Отже, саме у випадку алкогольного сп`яніння передбачений огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу. Вказане підтверджує назва та зміст розділу ІІ Інструкції № 1452/735 «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів», який регламентує проведення поліцейським огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу.

Тому приписи розділу ІІ Інструкції № 1452/735 щодо огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу незастосовні до процедури проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тільки алкогольного. На це вказує і пункт 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735, відповідно до якого у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції № 1452/735, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу вказаною Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами не передбачено.

У зв`язку з тим, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки саме наркотичного сп`яніння, водію було обґрунтовано запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я.

Крім того, на місці зупинки працівники поліції належним чином роз`яснили ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі та наслідки відмови від проходження такого огляду.

Дані обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудної відеокамери працівників патрульної поліції (а.с. 6).

Доводи скарги про те, що поліцейськими було порушено процедуру огляду водія, оскільки останні не організували такого огляду та не роз`яснили водію його права, не знайшли свого підтвердження, оскільки поліцейські діяли відповідно до «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери.

Доказів порушення працівниками поліції вказаної інструкції матеріали справи про адміністративне правопорушення в собі не містять та скаржником не подані ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції.

Щодо тверджень захисника про відсутність у протоколі ознак сп`яніння, виявлених у водія ОСОБА_1 , то слід зазначити, що у вказаному протоколі мова йшла не про відмову від огляду водієм та керування з ознаками наркотично сп`яніння, а про встановлений факту керування в стані наркотичного сп`яніння, тобто в такому разі зазначення будь-яких ознак сп`яніння є не обов`язковим.

Більш того, під час спілкування з працівниками поліції, ОСОБА_1 не заперечував, що вживав напередодні наркотичні засоби.

Твердження апелянта про відсутність матеріалах справи направлення до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, що, за твердженням захисника є підставою для скасування постанови, апеляційний суд не приймає до уваги, так як направлення залишається у закладі охорони здоров`я, а само по собі направлення не є доказом винуватості особи у порушенні вимог п. 2.9. а ПДР, тому його відсутність в матеріалах справи не спростовує висновків суду.

Є не обґрунтованими доводи захисника, що у зв`язку з відсутністю у висновку як діагностичних критеріїв гострої інтоксикації канабіноїдами, та й відсутністю визначення кількісного визначення вмісту наркотичного засобу, виду наркотичного засобу при лабораторному дослідженні сечі ОСОБА_1 , то відсутні докази керування ОСОБА_1 24.07.2023 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Так, відповідно до п. 8 розділу ІІІ Інструкції, метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння.

Інструкція вимагає виявлення якісних показників або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння, що і було в повному обсязі виконано КНП «Обласною клінічною психіатричною лікарнею Кіровоградської обласної ради», виявлено в сечі наркотичну речовину, що і стало підставою для складання висновку, а в подальшому і протоколу.

При цьому, кількісне визначення наркотичного засобу в організмі людини нормами чинного законодавства не передбачено, тому відсутні підстави вважати недостатніми результати лабораторного дослідження біологічного середовища, які проведені в межах комплексного медичного огляду, проведеного професійним лікарем відповідно до вимог Інструкції. Суд звертає увагу, що заключний діагноз про те, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, був встановлений лікарем після оцінки всіх клінічних та лабораторних даних. Окрім того, остаточний діагноз лікарем встановлюється як за наслідками лабораторних досліджень, так і за клінічними ознаками.

Більш того, як вбачається з матеріалів справи останній висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння з підстав його неповноти або неправильності не оскаржував, як і не оскаржував дії працівників, медичного закладу.

Доводи апеляційної скарги про позбавлення ОСОБА_1 права користуватися юридичною допомогою, апеляційний суд вважає не обґрунтованими та такими, що не спростовують факт керування транспортним засобом останнім в стані наркотичного сп`яніння.

Так, з відеозапису вбачається, що працівники поліції не обмежували дії ОСОБА_1 та він мав реальну можливість зателефонувати захиснику, а тому твердження апелянта про те, що він був обмежений у праві на захист є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення є необґрунтованими.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, наголошено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Вирішуючи питання щодо адміністративного стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції, з урахуванням вимог ст. ст. 33, 35, 38, ч.1 ст.130 КУпАП, урахувавши характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, поведінку під час події, пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставини, вважав, що безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керуванням всіма видами транспортних засобів, є тим стягненням, що відповідно до ст. 23 КУпАП, буде сприяти запобіганню вчинення ним нових правопорушень і розумінням на психологічному рівні, рівня тяжкості скоєного протиправного діяння, з чим погоджується і апеляційний суд.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що постанова судді районного суду щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Турти А.В. залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: