Справа № 199/1569/24
ПОСТАНОВА

іменем України

02.04.2024 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Воробйов В.Л., за участю:

- захисника Рясного В.Д. (в режимі відео конференції)

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий, громадянина України, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного працівником поліції місцем проживання зазначена адреса: АДРЕСА_1 , у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 16.02.2024 року приблизно о 22 годині 50 хвилин, керуючи автомобілем «SsangYong Rexton», р/н. НОМЕР_1 в районі будинку №60 по вул.М.Малиновського у м.Дніпро (Амур-Нижньодніпровський район) не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого скоїв наїзд на перешкоду у вигляді дерева.

ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.13.3 ПДР України. Під час ДТП транспортний засіб отримав механічні ушкодження, що потягнуло завдання матеріальних збитків. Постраждалих осіб не має.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину не визнав та зазначив, що 16.02.2024 року він дійсно перебував у автомобілі «SsangYong Rexton», р/н. НОМЕР_1 , яким керував його друг ОСОБА_2 , який в районі будинку №60 по вул.М.Малиновського у м.Дніпро потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, а саме скоїв наїзд на дерево, на підтвердження чого надав суду копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №690774, складеного на ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП. При цьому заперечує свою причетність до скоєння вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

У судовому засіданні захисник Рясний В.Д. просив закрити провадження відносно ОСОБА_1 за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, оскільки шкода не спричинена та не має доказів винуватості останнього.

Не зважаючи на не визнання вини ОСОБА_1 , його вина доведена повністю та підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 742744 від 17.02.2024 року, де вказані обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в якому відсутні заяви останнього, що під час дорожньо-транспортної пригоди керував транспортним засобом ОСОБА_2 або інша особа;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.02.2024 року, де зафіксований механізм скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підписаної останнім без зауважень та яка містить фіксацію механічних пошкоджень транспортного засобу - автомобіля «SsangYong Rexton», р/н. НОМЕР_1 , яким керував під час дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 ;

- відеозаписом, отриманим на запит суду, відповідно до якого вбачається, що безпосередньо після дорожньо-транспортної пригоди, по приїзду на місце події працівників поліції та під час спілкування з ними, ОСОБА_1 підтверджує факт керування автомобілем «SsangYong Rexton», р/н. НОМЕР_1 , порушення ним вимог ПДР України, в результаті чого він скоїв наїзд на перешкоду у вигляді дерева та пояснив працівникам поліції механізм скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно зі ст. 251 КУпАП суду надані об`єктивні та інші безперечні докази провини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що дозволяє суду, визнати останнього винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

Характер та локалізація отриманих транспортними засобами пошкоджень свідчить про настання дорожньо-транспортної пригоди саме з вини водія ОСОБА_1 та не дотримання ним вимог п. 13.3 ПДР України.

До пояснень правопорушника ОСОБА_1 слід відноситься критично, оскільки ці пояснення спростовуються об`єктивними доказами, оцінку котрим суд дав, а не визнання останнім своєї провини спосіб його захисту.

Що стосується позиції сторони захисту в частині відсутності доказів в матеріалах справи, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 автомобіля SsangYong Rexton», р/н. НОМЕР_1 , суд вказує на наступне.

П.13.3 Правил дорожнього руху визначено, що під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , 16.02.2024 року приблизно о 22 годині 50 хвилин, керуючи автомобілем «SsangYong Rexton», р/н. НОМЕР_1 в районі будинку №60 по вул.М.Малиновського у м.Дніпро (Амур-Нижньодніпровський район) не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого скоїв наїзд на перешкоду у вигляді дерева.

З відеозапису, отриманого на запит суду вбачається, що ОСОБА_1 підтверджує факт керування ним автомобілем «SsangYong Rexton», р/н. НОМЕР_1 , порушення ним вимог ПДР України, в результаті чого він скоїв наїзд на перешкоду у вигляді дерева та пояснив працівникам поліції механізм скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Згідно відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 заперечував факт свого керування вищевказаним транспортним засобом під час скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

З приводу копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №690774, складеного на ОСОБА_2 за ч.1 ст.122-2 КУпАП, наданої ОСОБА_1 у якості доказу своєї невинуватості, зазначаю наступне.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 742744 від 17.02.2024 року, ОСОБА_1 , 16.02.2024 року приблизно о 22 годині 50 хвилин, керуючи автомобілем «SsangYong Rexton», р/н. НОМЕР_1 в районі будинку №60 по вул.М.Малиновського у м.Дніпро (Амур-Нижньодніпровський район) не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого скоїв наїзд на перешкоду у вигляді дерева.

В той час, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №690774 ОСОБА_2 керував автомобілем «SsangYong Rexton», р/н. НОМЕР_1 16.02.2024 року о 23 год. 06 хв., тобто за часом вже після скоєння ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди, а тому суд не приймає такі доводи останнього до уваги.

Крім того зазначаю, що дії водія ОСОБА_1 в даній дорожній ситуації є очевидно неправомірними в частині недотримання ним вимог п. 13.3 ПДР України.

Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 не скоєно адміністративне правопорушення, судом відхиляються, оскільки вони зводяться до особистого тлумачення норм матеріального та процесуального закону і хибній оцінці одиничних доказів.

Стороною захисту не наведені конкретні обґрунтовані та вагомі обставини, підстави, передбачені законом, які б вказували на необ`єктивність, протиріччя доказів та не надано суду жодних належних та допустимих доказів з цього приводу, не наведено інших доводів.

При чому, доводи сторони захисту сторона захисту щодо доказів ґрунтуються на власному довільному тлумаченні приписів процесуального законодавства, базуються на власних оціночних категоріях та оцінці окремих процесуальних рішень та сторона захисту оцінює і тлумачать такі докази на свій лад, вибірково, спотворюючи їх зміст та відособлено від інших доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність, тому суд не погоджується з доводами сторони захисту та відхиляє їх.

Що стосується посилання сторони захисту на нібито відсутність шкоди в даному конкретному випадку, а тому за цієї підстави не можливо кваліфікувати дії ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, суд відхиляє таке твердження, оскільки кваліфікуючої ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не є «наявність шкоди», а є «пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд або іншого майна», та «пошкодження» безумовно має причино-наслідковий зв`язок з настанням шкоди.

В даному випадку, відповідно доказів які надані суду, ОСОБА_1 під час дорожньо-транспортної пригоди пошкодив транспортний засіб, яким він керував.

Крім того, слід враховувати, що у разі визнання ОСОБА_1 невинуватим він має право на страхове відшкодування шкоди за рахунок страхової організації.

Відповідно до ст. 14 п.1 «Конвенції про дорожній рух», - загальних положень, що стосуються маневрів, водій, який має намір виконати який-небудь маневр, як, наприклад, виїхати з ряду транспортних засобів, що знаходяться на стоянці, або в`їхати в нього, прийняти праворуч або ліворуч на проїзній частині дороги, зокрема, щоб змінити смугу руху, виконати поворот праворуч або ліворуч для виїзду на іншу дорогу або для в`їзду в придорожнє володіння, повинен починати цей маневр тільки після того, як він переконається, що може це зробити, не піддаючи небезпеки тих користувачів дороги, які слідують позаду нього, попереду або назустріч, і з урахуванням їх положення, напрямку руху і швидкості.

Перед початком руху водій транспортного засобу зобов`язаний оцінити навколишнє оточення (наявність інших учасників руху, перешкод для руху, тощо). Певною мірою це пов`язано з індивідуальними особливостями водія. В даному випадку слід виділити об`єктивну і суб`єктивну сторони ситуації. До суб`єктивної сторони відноситься усе, що пов`язано з індивідуальними особливостями водія, а до об`єктивної те, що пов`язане з транспортним засобом і навколишнім оточенням. Так, водій зобов`язаний знати про наявність зон обмеженої оглядовості транспортного засобу, яким він керує, і врахувати це при початку руху та будь-яким маневруванням, а не здійснювати дану дію усліпу.

В процесі дослідження та оцінки дій учасників дорожнього руху слід виділяти «цільову» спрямованість вимог ПДР.

У специфічному розумінні термін «ціль» являє собою передбачений результат діяльності людини, направлений на перетворення дійсності відповідно до усвідомленої потреби. Ціль реалізується за допомогою засобів, які представляють собою сукупність об`єктивних матеріальних факторів і способів діяльності людини, які ведуть до досягнення цілі.

Вимоги ПДР встановлюють обов`язкову поведінку учасників дорожнього руху у кожній конкретній ситуації для досягнення цілі, яка логічно витікає з конкретної норми вказаних Правил.

Визначення цільової спрямованості вимог ПДР відіграє важливу роль у виявленні причинного зв`язку між недотриманням учасниками дорожнього руху нормативних вимог із ДТП, яка мала місце.

Вищенаведені судом докази в своїй сукупності та взаємозв`язку поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять той факт, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.3 Правил дорожнього руху, для виконання яких останній не мав будь-яких об`єктивних перешкод, і таке порушення знаходиться в причиннонаслідковому зв`язку з виникненням події ДТП.

Дослідивши наявні докази, вважаю, що ОСОБА_1 винен в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що виразилося в порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд або іншого майна.

Призначаючи вид покарання, враховую характер і міру громадської небезпеки скоєного, особу правопорушника, те, що ОСОБА_1 свою провину не визнав, у скоєному не розкаявся.

Разом з тим, на теперішній час велика кількість адміністративних правопорушень на транспортні є актуальним питанням у суспільстві та з огляду на обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема те, що водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п. 13.3 ПДР України, в результаті чого допустив скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Характер вчиненого ним правопорушення, свідчить про грубе порушення порядку користування правом керування транспортними засобами, тому вважаю за можливе обрати ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу та стягнути з останнього на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 гривень 60 копійок судового збору.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.Л.Воробйов