Справа № 383/398/24
Номер провадження 3/383/290/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області Замша О.В.,

за участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділення поліції №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

01.04.2024 року до Бобринецького районного суду Кіровоградської області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 244428 від 27.03.2024 року за провину ОСОБА_1 поставлено те, що він 26.03.2024 року близько 07 год. 30 хв. в м. Бобринець по вул. Каштанова, 106, біля гуртожитку ПТУ №32 чіплявся до учнів ПТУ №32, а саме до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , погрожував фізичною розправою, нецензурно висловлювався, внаслідок чого порушив громадський порядок і спокій громадян. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що жодних протиправних дій щодо потерпілих не вчиняв, навпаки, запитав їх дозволу підійти та поговорити. Розмова була з приводу їх безпеки перебування в укритті, яке є не належно облаштованим та написання заяв директору та в поліцію на його дії, які, на думку ОСОБА_1 , були написані під впливом керівництва училища. Зазначив, що його неодноразові звернення з приводу умов перебування учнів ПТУ в укритті викликають невдоволення керівництва, тому виникають конфлікти з цих підстав.

11.03.2024 року він не ображав учнів та не висловлювався відносно них нецензурно, вони не відчували жодної загрози та страху, спокійно стояли, курили, а потім пішли до приміщення училища.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 173 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до порушення громадського порядку і спокою громадян.

Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян. Дрібне хуліганство необхідно відрізняти від таких схожих дій, як самоправство, приниження гідності, нанесення побоїв, або інших проступків, які мають наслідком адміністративну відповідальність (поява у нетверезому стані у громадських місцях, порушення правил руху і т. ін.).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, в судовому засіданні допитані потерпілі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , які зазначили, що вони стояли біля гуртожитку. До них підійшов ОСОБА_1 , спитав, чи можна поставити їм питання, на що вони надали згоду. ОСОБА_1 почав вимагати, щоб інші хлопці, студенти ПТУ, забрали з поліції заяви, які на нього подавали. Почав махати руками і нецензурно висловлюватися. Вони, потерпілі, спокійно стояли та не реагували на його висловлювання, мовчали, після чого ОСОБА_1 розвернувся і пішов. Вони теж пішли до приміщення навчального корпусу та повідомили майстру про цю подію. До поліції з заявою звертався майстер навчання, вони надавали письмові пояснення.

Допитані в судовому засіданні свідки, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зазначили, що вони не були свідками події адміністративного правопорушення, а їх було залучено лише для складання протоколу на наступний день.

За змістом ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатися судом у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Оцінюючи в сукупності надані докази, слід відмітити, що вони не містять ознак дрібного хуліганства, оскільки дії обвинуваченого кваліфікують як хуліганство лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного порушенням громадського порядку та спокою громадян з мотивів явної неповаги до суспільства.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» №10 від 22 грудня 2006 року, при розгляді адміністративних та кримінальних справ про хуліганство необхідно встановити всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясувати чи порушив підсудний своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, а також з`ясувати причини й умови, що призвели до вчинення хуліганства.

Так, особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонукання вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки (див. з цього питання постанову ВСУ від 04.10.2012 у справі N 5-7к12).

Судом встановлено, що розмова між учасниками події мала місце на конкретну тему, озвучену ОСОБА_1 . Разом з тим, потерпілі не реагували на його висловлювання, внаслідок чого конфлікту не відбулося, ОСОБА_1 залишив місце події.

Зі місту протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається суть дрібного хуліганства, інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та не вказано мотивів його вчинення, адже хуліганські дії характеризуються, насамперед, своєю умисною формою, змістом тих мотивів, котрими керувався винний, обстановкою, в якій вони відбувалися, тривалістю, наслідками.

Ні мотиви, ні негативні наслідки, які були спричинені діями ОСОБА_1 у протоколі не встановлені.

Суд не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

При цьому оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Оскільки будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство в громадському місці суду надано не було, а тому слід вважати, що в такому випадку в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 283-284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає чинності після закінчення строку подання скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Бобринецький районний суд Кіровоградської області.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя Олена ЗАМША