ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/4303/23 Номер провадження 33/814/688/24Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л. В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

за участю секретаря Дороженка Р.Г.,

захисника-адвоката Горобівського І.Г.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою захисника Горобівського Івана Григоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 19 березня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 19 березня 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 09 листопада 2023 року о 03:34 год. в м. Гадяч, по вул. Лохвицькій, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в законному порядку на алкотестер Драгер 6810 під постійну відеофіксацію на бодікамеру, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю в діях притягнутого складу адміністративного правопорушення.

Зокрема посилається на невірно зазначену кваліфікацію дій водія в протоколі, а саме вказівку про керування з ознаками алкогольного сп`яніння, хоча згідно п. 2.9.а ПДР, яке інкримінується ОСОБА_1 , водієві забороняється керувати ТЗ в стані алкогольного сп`яніння.

Також звертає увагу на неналежність зібраних працівниками поліції доказів, а саме: протоколу, в якому відсутні дані щодо результатів огляду, невірно зазначена фабула правопорушення, акт огляду, який складений в одному примірнику та не містить виявлених у водія ознак алкогольного сп`яніння, не зазначення в графі протоколу «до протоколу додаються» конкретного переліку доказів.

Вказує про відсутність доказів відсторонення водія від керування та не зазначення в протоколі технічного засобу, на який здійснено відеозапис.

На думку захисника, вищевказані обставини свідчать про порушення працівниками поліції норм КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, які в своїй сукупності, свідчать про наявність підстав для скасування постанови суду та закриття провадження по справі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами є:

протокол серії ААД №282897 складений 09.11.2023 про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , з приміткою щодо передачі транспортного засобу ОСОБА_3 та тимчасовим вилученням у водія ОСОБА_1 посвідчення водія,

роздруківка з алкотестеру Драгер з зазначенням результату 0,58% у ОСОБА_1 станом на 03:43 год. 09.11.2023,

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з позитивним результатом продуття 0,58% та згодою водія щодо результатів огляду,

відеозапис з бодікамери працівника поліції.

Зазначені докази містять дані про подію правопорушення та не були спростовані захисником під час розгляду апеляційної скарги.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається зупинка автомобіля ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 в нічний час доби та дії комендантської години.

Під час перевірки документів, в працівника поліції виникла підозра щодо перебування водія в стані алкогольного сп`яніння. На питання поліцейського «Вживали щось, чи ні?», водій відповів «Да», «Я випив 2 бутилки пива». В подальшому водій повідомив, що пив горілку перед виїздом.

На пропозицію пройти огляд на місці зупинки ОСОБА_1 погодився та після продуття алкотестеру результат виявився позитивним 0, 58%, що стало підставою для складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника щодо невірного зазначення в протоколі фабули адміністративного правопорушення, а саме керування «з ознаками алкогольного сп`яніння», що на думку апелянта не відповідає інкримінованому правопорушенню за п. 2.9а ПДР, апеляційний суд вважає безпідставними та такими, що не спростовують сам факт вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, після зупинки ТЗ працівниками поліції у водія були виявлені візуальні ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд, після проходження якого з використанням алкотестеру було встановлено стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для зазначення порушень ПДР за п. 2.9а, що є вірною правовою кваліфікацією інкримінованого водію правопорушення.

Само по собі зазначення в описі фабули правопорушення «керував з ознаками алкогольного сп`яніння» ще не свідчить про необхідність кваліфікації дій водія за п. 2.5 ПДР, оскільки далі по тексту працівники поліції конкретно зазначають обставини проходження огляду, з використанням спеціального приладу Драгер 6810 та приєднують до справи відповідну роздруківку з результатами проходження огляду.

Таким чином, правових підстав для висновку про порушення водієм п. 2.5 ПДР по справі не має.

Апеляційний суд звертає увагу, що сам водій ОСОБА_1 погодився з викладеною в протоколі фабулою інкримінованого правопорушення, поставивши особистий підпис в протоколі.

При цьому, ніяких заперечень чи своєї незгоди під час оформлення протоколу та з його змістом не висловлював.

Посилання апелянта на не зазначення поліцейським в протоколі результатів огляду на стан сп`яніння, що не відповідає п. 10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки до протоколу приєднано роздруківку з алкотестеру з результатом проведеного огляду, про що зазначено в самому протоколі. Вказане жодним чином не свідчить про недотримання вимог вищевказаної інструкції та не дає підстав для висновку про визнання такого огляду недійсним.

Не беруться судом до уваги посилання щодо не відсторонення водія від керування авто, оскільки в протокол внесені відомості про передачу керування автомобілем ОСОБА_3 , про що останній розписався в протоколі і це вбачається з відеозапису.

Крім того, працівниками поліції було тимчасово вилучено посвідчення водія ОСОБА_1 , що свідчить про дотримання останніми вимог щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом, тобто вжиття достатніх превентивних заходів для запобігання подальших правопорушень в сфері безпеки руху.

Також не заслуговують на увагу доводи скарги про відсутність в постанові назви технічного засобу, який здійснював відеофіксацію, оскільки зазначення технічного засобу передбачено лише в разі складання постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не в автоматичному режимі, тобто коли працівник поліції в межах своїх дискреційних повноважень притягує особу до відповідальності, про що складається відповідна постанова, до якої дійсно мають приєднуватись дані про технічний засіб, який здійснював відеофіксацію правопорушення.

Безпідставними вважає суд і посилання на проведення огляду неналежним технічним засобом, оскільки з чеку алкотестеру Драгер 6810, за допомогою якого проводився огляд на стан сп`яніння, вбачається, що останнє калібрування (тобто перевірку) вказаний засіб проходив 17.08.2023.

Таким чином, під час апеляційного перегляду по справі не встановлено порушень працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, наявність яких могла свідчить про безпідставне притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили-б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Горобівського Івана Григоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді на постанову судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 19 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна