Провадження №3/748/4/24
Єдиний унікальний № 748/3827/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2024 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі: головуючої - судді Майбороди С.М,

за участю секретаря Пасько К.П.,

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

непрацюючого, студента, що проживає

за адресою:

АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до складеного протоколу, 17 вересня 2023 року о 17 год. 19 хв. ОСОБА_1 на 172 а/д М01 Київ-Чернігів-Н.Яриловичі, в порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом ВАЗ-21063, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість, виражене тремтіння пальців рук) та відмовився від проходження в установленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, пояснив, що він перевозив речі, їхав додому, його зупинили працівники поліції та запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Він наркотичні речовини ніколи не вживав та вказав на це працівникам поліції. Не заперечував щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, але просив працівників поліції вирішити питання щодо автомобіля, який не замикався і він не міг його залишити посеред дороги. В подальшому йому працівники поліції видали направлення і він в цей же день поїхав до лікаря та здав всі необхідні аналізи. За результатами висновку він є тверезим та ознак наркотичного сп`яніння у нього не виявлено.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За змістом ст. 254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом у якому фіксується сутність вчиненого правопорушення і лише який є підставою для подальшого провадження справи у суді. Для протоколу про адміністративне правопорушення передбачена як спеціальна його форма, так і вимоги, які регламентують його зміст, а саме: викладення об`єктивної сторони вчиненого адміністративної правопорушення із зазначенням усіх складових, які утворюють об`єктивну сторону цього правопорушення, в тому числі часу, місця і способу вчиненні адміністративного правопорушення; зазначення обставин, які дають можливість характеризувати суб`єктивну сторону правопорушення, із зазначенням усіх її складових, необхідних для розгляду справи даних, зокрема щодо особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків; фіксуються вчиненні процесуальні дії, у тому числі і ті, які гарантують забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності. При розгляді справи службові особи, що здійснюють розгляд, повинні керуватися виключно даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення.

Наведене дає підстави стверджувати те, що підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у відповідної службової особи виникають після вчинення адміністративного правопорушення, а також наявності даних, які вказують про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення в цілому та його об`єктивної сторони зокрема.

Згідно п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони та здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкції), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Аналізуючи відеозапис судом встановлено, що водія ОСОБА_1 поводить себе адекватно обставновці, дивується повідомленню поліцейських про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, у нього відсутня підвищена жвавість та тремтіння пальців рук. ОСОБА_1 повідомляє що згоден пройти огляд на стан сп`яніння, але не може залишит автомобіль, який не замикається.

Відповідно до акту № 734 від 17.09.2023 року у ОСОБА_1 не виявлено ознак сп`яніння. Була взята сеча на наркотичні речовини, які не виявлені.

Отже, не встановлено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки наркотичного сп`яніння і у поліцейських були підстави для пропозиції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Дослідивши всі докази у провадженні, в їх сукупності, слід визнати, що вони є суперечливими, а тому не можуть бути розцінені як такі, що беззаперечно вказують на доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: ... юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на обставини, встановлені під час судового розгляду, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд доходить висновку, що наявною сукупністю доказів у справі не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому а провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП пілягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.247, 283,284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.М. Майборода