Справа № 202/4129/24
Провадження № 3/202/4059/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Логвіненко Т.Г., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення ста додані до нього матеріали, що надійшли з ДПП УПП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП в матеріалах справи відсутній, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ,-

ВСТАНОВИВ:

12.03.2024 року о 18 годині 40 хвилин гр. ОСОБА_1 стосовно якого 12.03.2024 року о 16 год. 40 хв. працівником поліції було винесено ТЗП серія АА № 359704 про зобов`язання залишити місце проживання (перебування), заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) та заборона в будь-якій спосіб контактувати із постраждалою особою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушив зазначені вимоги Термінового заборонного напису та повернувся назад за вищезазначеною адресою, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 про день та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, однак до суду для надання пояснень не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань щодо відкладення розгляду справи до суду не надав. Таким чином особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи належним чином повідомленою відповідно до положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП України про день, час та місце розгляду справи не з`явилася, про причини неявки не повідомила, суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає можливим провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що винність останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді та підтверджується: Протоколами про адміністративне правопорушення, заявою про притягнення до адміністративної відповідальності; письмовими поясненнями, рапортом щодо обставин викладених у протоколі, копію ТЗП.

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст. 173-2 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки він вчинив невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

При призначенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: відповідно до протоколу ОСОБА_1 не працює, раніше не притягалася до адміністративної відповідальності.

Обставин, що згідно зі ст.ст. 34- 35 КУпАП, пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи ОСОБА_1 , майнового стану, ступеню вини, відсутності обставин, що пом`якшують чи обтяжують його відповідальність, а також характеру вчинених правопорушень, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст.40-1КпАП України «Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення».

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь держави у сумі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.23, 24, 33, 34, 35, 173-2, 276, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП та, на підставі ст. 36 КУпАП, накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн. в дохід держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк, до неї може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя Т. Г. Логвіненко