Єдиний унікальний номер 728/1236/24
Номер провадження 3/728/610/24
П О С Т А Н О В А

05 червня 2024 року м. Бахмач
Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі
головуючої судді Роздайбіди О.В.,
при секретарі Петренко О.Г.,
розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 (м. Бахмач) Ніжинського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої АДРЕСА_1 , ФОП « ОСОБА_2 »,-
за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-
11 травня 2024 року о 22:30 год. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 вчинила відносно своєї дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру , а саме дала ляпаса та ображала її нецензурними словами, тобто умисні дії психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнала та пояснила, що її дочка , якій 16 років пізно ввечері, у визначенний час не прийшла до дому. А була в квартирі друзів, та ще й у стані алкогольного сп`яніння. Поводила себе зухвало та неадекватно. В результаті чого між ними виник конфлікт, під час якого вона вдарила дочку по обличчю долонею. Вину визнає, щиро кається. Пообіцяла не допускати подібних конфліктів.
Потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що того вечора гостювала у друзів, вживали слабоалкогольні напої. Коли прийшла мама до квартири між ними виник конфлікт, в результаті чого вона викликала поліцію. На данний час вони примирилися, просила не наказувати маму ОСОБА_1 , так як в даній ситуації була не права.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Із системного аналізу ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» в сукупності з положеннями ст. 173-2 КУпАП вбачається, що домашнє насильство передбачає дії фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 232887 від 11.05.2024 року, доданими матеріалами до нього.
Таким чином в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства, внаслідок якого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.
Разом з цим, згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа) вирішуючи справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.
Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, те, що цим правопорушенням не було завдано шкоди суспільству, державі або окремим громадянам, беручи до уваги особу правопорушника, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, а тому суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю і обмежитись усним зауваженням.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 22, 40-1, 173-2 ч.1, 268, 283, 284, 294 КУпАП,
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності за малозначністю скоєного адміністративного правопорушення, обмежитись усним зауваженням.
Провадження по справі закрити.
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Роздайбіда