Справа № 159/6565/24 Провадження №33/802/810/24 Головуючий у 1 інстанції:Лесик В. О.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2024 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу потерпілої на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 31.05.2024 близько 12 години 48 хвилин, керуючи автомобілем марки «Fiat Fiorino», д.н.з. НОМЕР_1 , в місті Ковелі по вулиці Володимирська,65, виконуючи поворот ліворуч, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та не надав перевагу в русі рейсовому автобусу марки «Volkswagen LT-46», д.н.з. НОМЕР_2 , сполученням «Ковель-Синявка» під керуванням ОСОБА_4 , який рухався у зустрічному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, а ОСОБА_2 легкі тілесні ушкодження.

В поданій апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_2 не оспорюючи вини у вчинених адміністративного правопорушення правопорушника, вважає постанову судді в частині накладення стягнення необґрунтованою, оскільки стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 гривень є таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення. Вказує на те, що суд не дослідив всі обставини справи, не викликав її на судове засідання для дачі пояснень. ОСОБА_1 жодних збитків їй не відшкодував. Просить поновити строк на оскарження постанови, постанову судді скасувати та накласти стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши потерпілу ОСОБА_2 , яка подану апеляційну скаргу підтримувала і просила скасувати постанову судді та накласти на ОСОБА_1 стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу заперечував і просив постанову судді залишити без змін, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Доводи апеляційної скарги про те, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин є слушними та обґрунтованими, а тому строк на апеляційне оскарження постанови судді щодо ОСОБА_1 підлягає поновленню, так як він пропущений з поважних причин.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.

Висновки судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.1.4 ПДР, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому висновок судді в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді в частині накладеного стягнення щодо ОСОБА_1 є безпідставними.

Так, враховуючи характер вчинення правопорушення, особу правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, вину визнав повністю, інші обставини справи, адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, та в межах санкції ст.124 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Також, апеляційний суд звертає увагу на ту обставину, що ще до моменту надходження даної справи до апеляційного суду (21.11.2024) сплинули строки накладення адміністративного стягнення, визначені ч.8 ст.38 КУпАП.

Так, вказаною нормою закону передбачено, що у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Як убачається із матеріалів справи кримінальне провадження закрито постановою слідчого від 29 липня 2024 року (а.с.18).

Строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 сплив, згідно положень ч.8 ст.38 КУпАП, 29.10.20204.

Оскаржуваною постановою судді стягнення на ОСОБА_1 було накладено в межах вищевказаного строку, а саме 11 жовтня 20024 року (а.с.25 зворот).

На думку апеляційного суду, за викладених обставин, саме стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в даному випадку є законним та обґрунтованим.

Зазначений висновок суду відповідає завданням КУпАП, яким є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Своєчасний і правильний розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачених, в тому числі ст.124 КУпАП, має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб (п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).

При перевірці справи в апеляційній інстанції не було виявлено істотних порушень судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які б могли потягти за собою безумовну зміну чи скасування постанови.

Підстав для скасування оскаржуваної постанови з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

II О С Т А Н О В И В :

Поновити потерпілій ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1 ..

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов