КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 33/824/252/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024року м. Київ

Київський апеляційний суд

в складі судді Кирилюк Г. М.,

при секретарі Усковій Я. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Нечваля Яна Вадимовича на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 01 листопада 2023 року у складі судді Щасної Т. В., в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 01 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536, 80 грн.

10.11.2023 захисник ОСОБА_1 - адвокат Нечваль Я. В.подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Дарницького районного суду м. Києва від 01 листопада 2023 року скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Свої доводи обґрунтовує тим, що в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками сп`яніння.

На наявному в матеріалах справи відеозаписі не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 автомобілем. Вказаний відеозапис починається о 01:21 год., при цьому в протоколі вказано, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками сп`яніння о 23:46 год. Крім того, на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 систематично заперечує факт керування автомобілем. Відеозапис може свідчити лише про те, що ОСОБА_1 автомобілем з ознаками сп`яніння не керував.

У протоколі є посилання на пояснення свідків, однак у тексті протоколу в графі «свідки чи потерпілі» відсутня будь-яка інформація про те, хто є свідком того, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками сп`яніння. Враховуючи те, що у протоколі не вказано про те, хто є свідками, то будь-які пояснення свідків не можуть братися судом до уваги, оскільки вони вважатимуться недопустимими доказами.

Посилання суду першої інстанції на те, що в судове засідання з`явився свідок, який показав суду відеозапис з власного мобільного телефону, є абсолютно безпідставним. Будь-якого відеозапису з мобільного телефону свідка в матеріалах справи немає. Сторона захисту зазначеного відеозапису ніколи не бачила та з ним не ознайомлювалась. Єдиним доказом факту вчинення ОСОБА_1 ДТП може бути постанова суду, що набрала законної сили, однак такої постанови немає.

Як пояснив ОСОБА_1 , 04 серпня 2023 року він припаркував свій автомобіль неподалік будинку. Коли він це робив, то й стані сп`яніння не перебував та жодних ДТП не вчиняв. Після цього ОСОБА_1 пішов додому. Згодом він знову прийшов на вулицю до свого автомобіля, коли й приїхала поліція. Поліцейським ОСОБА_1 пояснив, що у стані сп`яніння він автомобілем не керував. Огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився проходити, адже автомобілем у стані сп`яніння він не керував.

Щодо суті порушення зазначив, що в протоколі вказано, що ОСОБА_1 від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння відмовився в законному порядку. Натомість в протоколі не вказано про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння всупереч встановленому законом порядку. Крім того, в протоколі зазначено про відмову від проходження тесту, а не огляду на стан сп`яніння, що не є порушенням згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП та п. 2. 5 Правил дорожнього руху. Отже, суть порушення, що викладена у протоколі, не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на зазначене, вважає, що ОСОБА_1 неможливо притягнути до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки протоколом йому не ставиться в провину вчинення вказаного правопорушення, а суд не має права самостійно редагувати викладену в протоколі фабулу справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, суд першої інстанції вказав, що відносно ОСОБА_1 надійшли одночасно протоколи за ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП, а тому їх окремий розгляд свідчить про порушення судом ч. 2 ст. 36 КУпАП, що є беззаперечною підставою для скасування постанови.

В судому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Нечваль Я. В. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний: виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з системного аналізу вказаних норм права вбачається, що проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення і відомості, які відображені в ньому є лише одним із доказів, на підставі яких суд, в ході розгляду справи, встановлює наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення. При цьому, джерела доказів, перелік яких вказаний в ст. 251 КУпАП, дає можливість суду оцінити кожен з доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №096806, 04 серпня 2023 року о 23 год. 46 хв., в м. Києві, по вул. Архітектора Вербицького, 19 Б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mazda 3, днз НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння відмовився в законному порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Судом встановлено, що постановою Дарницького районного суду м. Києва від 01 листопада 2023 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 11 березня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При розгляді даної справи судом було визнано доведеною ту обставину, що ОСОБА_1 , 04 серпня 2023 року о 23 год. 46 год. , керуючи автомобілем Mazda 3, днз НОМЕР_1 , на вул. Архітектора Вербицького, 19 Б, рухаючись заднім ходом, не був уважним та здійснив наїзд на припарковані автомобілі, що призвело до їх механічних пошкоджень.

Як пояснив ОСОБА_1 в судовому засіданні, 04 серпня 2023 року він переставляв машину в дворі будинку, щоб вранці було зручно виїхати. Пішов додому, випив трохи пива, побачив мигалку і вийшов. За кермом п`яним він не був.

Суд критично оцінює покази ОСОБА_1 в тій частині, що під час керування транспортним засобом, наслідком якого стало вчинення ДТП, він не перебував в нетверезому стані.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, які є належними і допустимими доказами, та який свідчить про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 в момент приїзду поліції з під`їзду будинку не виходив, вже знаходився на вулиці, що спростовує його версію про те, що він вийшов з будинку, коли побачив « мигалки».

Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 не повідомляв про те, що вживав алкогольні напої вже після ДТП. Останній пояснив, що стояв на дорозі, за кермом не був, вийшов із машина, яка стояла, ходив просто так випивший, « Вони до мене підійшли, я їм дав права з нерухомого автомобіля», « Перестроювався із ситуації в ситуацію, треба було перепаркуватися», « Ви мене затримали на дорозі ?, ви мене не зловили. Я просто стою біля під`їзду». Разом з тим, біля під`їзду знаходились очевидці, які повідомили, що «Він тут їздив, зараз припаркувався неподалік», показуючи в телефоні відео, на якому зафіксовано момент зупинки ОСОБА_1 , який керував автомобілем. На репліку перехожого про те, що ОСОБА_1 рухався на автомобілі, останній повідомив, що не хоче з ним розмовляти.

Наявні в матеріалах справи докази в своїй сукупності з даними відеозапису дають підстави до висновку про те, що ОСОБА_1 04 серпня 2023 року о 3.46 год. був водієм в розумінні п. 1. 10 Правил дорожнього руху України.

Та обставина, що відеозапис, на якому ОСОБА_1 стоїть біля свого автомобіля, починається 05.08.2023 о 01.21 год., а в протоколі зазначено час вчинення правопорушення 04.08.2023 о 23 год. 46 хв., не є обставиною, що свідчить про відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Факт вчинення ОСОБА_1 04 серпня 2023 року о 23.46 год. ДТП підтверджено постановою, що набрала законної сили, в справі №73/14402/23.

Зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння відмовився в законному порядку, з огляду на наявність доказів відмови від проходження огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місті зупинки, так і лікаря нарколога, проти чого останній не заперечував, не дає підстав для висновку про відсутність в діях останнього складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та п. 2. 5 Правил дорожнього руху.

Зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та підтверджує дії особи щодо відмови від проходження відповідного огляду.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Правових підстав для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не встановлено.

З огляду на те, що справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП розглядались судом в окремих судових провадженнях, підстави для висновку про порушення судом першої інстанції вимог ст. 36 КУпАП відсутні.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Під час судового розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , встановлено, що останній своїх обов`язків не виконав і вимог Правил дорожнього руху не дотримався.

Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення з достатньою повнотою досліджені судом на виконання вимог ст. 280 КУпАП, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю наведених у постанові суду доказів, зміст постанови відповідає вимогам ст. 283, 284 КУпАП, в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Нечваля Яна Вадимовича залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 01 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г. М. Кирилюк