ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2681/24 Справа № 233/118/24 Суддя у 1-й інстанції - Міросєді А. І. Суддя у 2-й інстанції - Круподеря Д. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О., за участю секретаря судового засідання Шевченко В.В., захисника Карабут М.В. в режимі відеоконференції, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31 січня 2024 року, щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , 03 січня 2024 року, о 09.20 год., у м. Костянтинівка, по вул.О.Тихого, 298, керував транспортним засобом SSANGYONG-REXTON RX290, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладах охорони здоров`я відмовився, що зафіксовано технічними засобами відеофіксації, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто судові витрати.

З таким судовим рішенням не погодився ОСОБА_1 та оскаржив в апеляційному порядку із пропуском строку на апеляційне оскарження.

В клопотання про поновлення строку вказує, що є військовослужбовцем, тому не встиг в стислі строки ознайомитись за матеріалами справи. Подав скорочену апеляційну скаргу 09.02.2024 року засобами поштового зв`язку, однак вказане відправлення було загублене. Крім того зазначив, на погіршення стану здоров`я, що також вплинуло на неможливість своєчасного звернення з апеляційною скаргою.

Вивчивши доводи клопотання про поновлення строку, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови суду в той же строк вручається або висилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, вважаю за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31 січня 2024 року.

В апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. На обґрунтування своїх вимог вказує, що автомобіль був припаркований з 5 ранку, він не керував транспортним засобом, коли до нього під`їхали працівники поліції. В час зазначений в протоколі він взагалі не керував транспортним засобом. Працівники поліції не зупиняли автомобіль під його керуванням, вказана обставина свідчить про відсутність самої події.

Також зазначає, що він є військовослужбовцем, тому не міг далеко від`їхати задля проходження огляду у медичному закладі.

Вказує, що в порушення вимог інструкції, поліцейським не складено акту огляду на стан сп`яніння. Також поліцейські зазначили, що не знають до якого медичного закладу мене повезуть, що також вказує на порушення процедури огляду.

Наголошує, що працівником поліції зазначена одна ознака наркотичного сп`яніння, однак не зафіксовано порядок перевірки виявленої ознаки наркотичного сп`яніння.

Звертає увагу, що під час спілкування із поліцейськими поводив себе адекватно, чітко відповідав на запитання.

Зазначає, що відеозапис поліцейських не відповідає вимогам наказу №1026, та починається не з початку спілкування із ним. Також вказує, що при складанні протоколу працівниками поліції не роз`яснені його права, що є порушенням складання протоколу.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, думку учасників судового розгляду, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступні обставини.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за ознакою відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом першої інстанції встановлено, що факт вчинення адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 676053 від 03 січня 2024 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП; направлені на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03 січня 2024 року; копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1183574 від 03 січня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП; відеозаписі, відповідно до якого ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом, на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився, що зафіксовано технічними засобами відео фіксації; довідці Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області, згідно якої ОСОБА_1 протягом року не притягався до адміністративної за ст. 130 КУпАП, посвідчення водія не отримував.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів фкерування транспортним засобом, апеляційний суд зазначає, що норми діючого КУпАП не передбачають обов`язкового фіксування руху транспортного засобу, доказом такого факту можуть слугувати будь-які достовірні дані, зокрема відеозапис, показання свідків, показання самого водія або сукупність ряду обставин.

Апеляційний суд зауважує, що хоча на відеозаписі не зафіксований безпосередньо рух транспортного засобу, однак за рядом ознак, беззаперечно встановлено факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що є обов`язковою ознакою ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки останній під час спілкування з поліцейськими зазначив, що керував транспортним засобом, крім того власноручно в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що керував транспортним засобом та відмовляється від проходження медичного огляду.

Відсутність фіксації факту зупинки транспортного засобу також не може свідчити, що факт керування не доведений, оскільки сам ОСОБА_1 підтвердив, що керував автомобілем.

Посилання ОСОБА_1 про неможливість пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, у зв`язку із тим, що він є військовослужбовцем та не міг далеко відлучитись, не позбавляє обов`язку останнього, як водія виконувати ПДР України, зокрема на вимогу поліцейського проходити огляд на стан сп`яніння.

Апеляційний суд зазначає, що акт огляду на стан сп`яніння поліцейським не складений, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, відповідно сам огляд не проводився. Разом з цим, норми діючого КУпАП та Інструкції не передбачають окремого порядку проведення огляду для встановлення ознак сп`яніння, оскільки такі ознаки є суб`єктивною думкою поліцейського за його внутрішнім переконанням, яка підтверджується або спростовується шляхом проходження відповідного огляду на стан сп`яніння.

Не роз`яснення поліцейським порядку проходження огляду на стан сп`яніння, не вказує на порушення вимог Інструкції та не спростовує факту наявності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки поза розумним сумнівом підтверджений, як факт керування транспортним засобом, так і факт відмови останнього від проходження огляду, що є обов`язковими ознаками ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд зауважує, що на відеозаписі поліцейського відображені всі необхідні дані, для об`єктивного висновку про фактичні обставини та містить всі необхідні елементи, які вказують на наявність вини ОСОБА_1 .

Відсутність фіксації роз`яснення прав ОСОБА_1 не спростовує вини останнього в інкримінованому адміністративному правопорушенні, адже кожен водій повинен дотримуватись ПДР України.

Враховуючи викладене, під час апеляційного перегляду не встановлено порушень порядку проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відповідно до ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року.

Отже, будь яких доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, апеляційному суду не надано.

Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, які є безумовною підставою для його скасування, та які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для скасування постанови судді.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31 січня 2024 року, щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя