Справа № 397/640/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.12.2024 селище Олександрівка

Суддя Олександрівського районного суду Кіровоградської області Максимович І.В., за уастю секретаря судового засідання Рум`янцевої О.І., захисника особи, яка притягується до відповідальності адвоката Харчук О.П., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції №1 (м. Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм у військовій частини № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 541636 від 09.05.2024 року, ОСОБА_1 09.05.2024 о 09:00 год. на автодорозі Київ-Знам`янка 245 км. Керував автомобілем MITSUBISHI OUTLANDER державний номер НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6810», тест №3864 від 09.05.2024, результат позитивний - 0,23 ‰ проміле.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані інспектором РПП СПД №1 (смт. Олександрівка) ВП №1 (м. Знам`янка) КРУП ГУНП в Кіровоградській області Дахном І.В. за ч.1 ст.130КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину за ч.1 ст.130 КУпАП не визнав, просив не позбавляти його права керування транспортними засобами.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Харчук О.П. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі на підставі ст.247 КУпАП, про що подав відповідне клопотання (а.с.34-55). Клопотання обгрунтував тим, що із чеку приладу «Drager Alcotest 6810» вбачається, що останнє калібрування приладу було здійснено 17.05.2023, тобто на день проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , а саме станом на 09.05.2024 пройшов 6 (шести) місячний строк з моменту останньої перевірки робочого засобу вимірювальної техніки (калібрування приладу) «Drager Alcotest 6810». Вказані обставини у своїй сукупності ставлять під сумнів достовірність результату огляду з використанням «Drager 6810», оскільки огляд проведений з порушенням п.3-5,7 розділу 2 Інструкції №1452/735. А тому, роздруківка результатів тесту №3864 є очевидно недопустимим доказом, а сам огляд в силу положень ч.5 ст. 266 КУпАП вважається недійсним. Крім того, відповідно до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення Газоаналізатор «Drager Alcotest 6810» не містить оцінки відповідності та державної реєстрації. Відповідно до наказу МОЗ України від 10.02.2010 №95, строк дії свідоцтва приладу «Drager Alcotest 6810» про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010, вичерпаний 10.02.2015. Таким чином, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу марки «Drager Alcotest 6810», який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, що повністю підтверджується інформацією, розміщеною на офіційному сайті Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками за посиланням https://www.dls.gov.ua/print-article/?ра=27097, тобто проведений із порушенням положень ст. 266 КУпАП, у зв`язку із чим, результати проведеного огляду на стан сп`яніння відносно ОСОБА_1 є недійсними в силу положень п.22 розділу ІІІ Інструкції №1452/735 та ч.5 ст. 266 КУпАП, що свідчить про недопустимість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до п.6 ст.8 віденської Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 р, ратифікованої 25.04.1974 року Україною, у всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності з національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається. Згідно роздруківки тесту №3864, результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння становить 0,23%, що відповідає допустимій нормі алкоголю, як вказано в п.6 ст.8 Конвенції. Таким чином, сторона захисту вважає, що наявна в матеріалах справи роздруківка-тест приладу Drager не може бути беззаперечним доказом перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. З вище викладеного вбачається, що результат приладу Drager в матеріалах справи не може бути допустимим доказом керування ОСОБА_1 в стані сп`яніння. Крім того вказав, що право керування транспортними засобами потрібне ОСОБА_1 для проходження військової служби та виконання покладених на нього обов`язків військової служби, а тому у разі притягнення ОСОБА_1 до відповідальності просив суд вирішити питання щодо можливості застосувати аналогію закону та призначити більш м`яке стягнення, ніж передбачено законом, відповідно до ст. 69 КК України, в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

За позиціями Верховного суду США, викладеними суддею Стівеном Брайерем у його окремій думці по справі «Petrella v. Metrogoldwyn-Mayer, Inc., et al.», правові системи містять доктрини, які допомагають судам уникнути несправедливості, яка могла б виникнути, якщо б правові норми застосовувалися суворо в кожному випадку, незалежно від того, наскільки незвичними є обставини.

Такою доктриною у правовій системі України і є практика ЄСПЛ, яка є джерелом права, у зв`язку із чим є обов`язковою до врахування судами при розгляді справ відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, відповідно до ст.ст. 1 та 8 Конституції України Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

За ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Згідно із ч. 3 п. (b) ст. 31 Віденської Конвенції про право міжнародних договорів від 1969 року, ратифікованої Україною 14.05.1986 року, поряд з контекстом договору враховується наступна практика його застосування, яка встановлює угоду учасників щодо тлумачення. Крім того, відповідно до ст. 32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (далі за текстом - Конвенція) питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь - якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має що найменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

А згідно рішення у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні.

Обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів безумовно має враховуватись як особами, яких звинувачують у скоєнні адміністративного правопорушення, та їх захисниками, так і судом, що здійснює розгляд відповідних справ.

Згідно із ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь гідність інших людей.

Відповідно до вимог ст. ст.245, 251, 252, 280 КупАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" від 06 грудня 1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Тож, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність данної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Але вимоги, визначені ст.251 КУпАП щодо збирання доказів особою, уповноваженою на складання протоколу виконані не були.

Так, за ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.265-1 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, поліцейський тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення, але не більше ніж на три місяці з моменту такого вилучення, і видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно п.2, 3, 6-8 розділу І, п.1, 3, 6, 7, 9 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану . Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я. За наявності ознак, передбачених п.3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п.3, 4, 8, 13-15, 17, 20, 22 розділу ІІІ вказаної Інструкції , огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння . Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. Якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я . Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Вивчивши матеріали справи, на переконання суду, відомості відображенні інспектором РПП СПД №1 (смт. Олександрівка) ВП №1 (м. Знам`янка) КРУП ГУНП в Кіровоградській області Дахном І.В. про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є сумнівними з наступних підстав.

Суд вважає, що сам по собі факт складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 не є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД №541636 від 09.05.2024 зазначено, що до протоколу додається: відео з бокікам №700613, чек драгера, СМС повідомлення, акт огляду на стан сп`яніння. Також зазначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення пояснення відмовилася; тимчасово вилучені документи: посвідчення водія НОМЕР_4 від 05.05.2016 та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом НОМЕР_5 від 09.05.2024.

Так, відповідно до даних Інструкції/керівництва по використанню приладу «DRAGER Alcotest 6810» калібрування зазначеного приладу здійснюється кожні 6 місяців.

Згідно п.7 Розділу 2 Інструкції №1452/735, Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Як вбачається з чеку приладу «Drager Alcotest 6810» за допомогою, якого було проведено огляд на стан сп`яніння відносно ОСОБА_1 результат тесту склав 0,23 %о.

При цьому, із чеку приладу «Drager Alcotest 6810» вбачається, що останнє калібрування приладу було здійснено 17.05.2023 року, тобто на день проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , а саме на 09.05.2024 року пройшов 6 (шести) місячний строк з моменту останньої повірки робочого засобу вимірювальної техніки (калібрування приладу) «Drager Alcotest 6810».

Вказані обставини у своїй сукупності ставлять під сумнів достовірність результату огляду з використанням «Drager 6810».

Також, як зазначалося вище, відповідно до результатів огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810» в організмі останнього було виявлено алкоголь 0,23% проміле.

Згідно із чеком про проведення тесту на стан сп`яніння, який міститься в матеріалах справи, температура повітря була + 14 градуса Цельсія.

При цьому, згідно інформації, наявної у відкритих джерелах, розміщеної офіційним дистриб`ютором «Драгер» в Україні, ТОВ АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешнл», вбачається, що границі допустимої основної похибки під час експлуатації приладу Drager Alkotest 6810 в робочих умовах навколишнього середовища від - 5 °С до + 50 °С складають для масової концентрації алкоголю в крові: абсолютної ± 0,042 ‰ в інтервалі діапазону вимірювань від 0 до 0,84‰; відносної ± 5% в інтервалі діапазону вимірювань понад 0,84 ‰.

Відтак, вказаний результат огляду не може свідчити про перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий є в межах похибки, яка, відповідно до відкритих джерел інформації (інструкція приладу Drager Alkotest 6810), для приладу «Drager Alkotest 6810» границі допустимої похибки під час експлуатації у робочих умовах навколишнього середовища від - 5 °С до + 50 °С складають: для масової концентрації алкоголю в крові: абсолютна похибка вимірювання пристрою становить ± 0,042‰ в інтервалі діапазону вимірювань від 0 до 0,84 ‰, відносна похибка становить ± 5 % інтервалі діапазону вимірювань понад 0,84 ‰.

Враховуючи вищевикладене, наявна в матеріалах справи роздруківка-тест приладу «Drager Аlcotest 6810» не може бути беззаперечним доказом перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Інших доказів, які б підтверджували факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять.

Таким чином, суду не надані належні докази на підтвердження проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння відповідно до вищезазначених вимог ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки відсутній відповідний відеозапис.

Таким чином, долучений до матеріалів тест №3864 від 09.05.2024 щодо результатів обстеження ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та вищевказаної Інструкції, а тому є недійсним та не підтверджує вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, поліцейським не виконано обов`язок щодо збирання доказів на підтвердження вини правопорушника у вчиненні адімінстративного правопорушення.

Зазначені вище обставини свідчить про невідповідність доказів фактичним обставинам справи та у свою чергу викликають сумнів щодо неупередженості працівників поліції щодо складення протоколу.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю в його діях складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки обставини викладені в протоколі не підтверджуються сукупністю доказів, а отже, протокол не відповідає вимогам його достатності, що є підставою для закриття провадження.

Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 247 ч. 1 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в тому числі, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 130, 247, 283-285, 289 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: І.В. Максимович