КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 33/824/1442/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в складі судді Кирилюк Г. М.,

при секретарі Усковій Я. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Федченка Віталія Васильовича на постанову Печерського районного суду міста Києва від 01 листопада 2023 року у складі судді Шапутько С. В., в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 01 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000, 00 грн, з позбавленням права керуванням транспортними засобами строком на 1 рік.

18.12.2023 захисник ОСОБА_1 - адвокат Федченко В. В. подав апеляційну скаргу, в якій просив визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 01 листопада 2023 року, скасувати вказану постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтоване тим, що станом на 29 листопада 2023 року оскаржувана постанова виготовлена не була, що підтверджується заявою від 29.11.2023 про ознайомлення з матеріалами справи. До Єдиного реєстру судових рішень текст постанови було надіслано лише 06.12.2023 року та оприлюднено 07.12.2023. Лише 08.12.2023 року, під час ознайомлення з матеріалами справи захиснику ОСОБА_1 стало відомо про наявність оскаржуваної постанови, що підтверджується розпискою на зворотному боці заяви від 29.11.2023 про ознайомлення з матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що матеріли справи не містять доказів надсилання судових повісток та їх вручення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисника. Довідки про доставку повідомлень у додаток «Viber» не можуть вважатися доказом належного повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Зазначив, що адвокат Федченко В. В. не прибув у судове засідання 01.11.2023 з поважних причин, оскільки він перебував на лікарняному. Надіслане на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи в матеріалах справи відсутнє.

Щодо доведеності вчинення ОСОБА_1 даного правопорушення зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, і взагалі сам факт керування.

Запис з нагрудного відеореєстратора 472005, що міститься в матеріалах справи, містить лише фрагменти подій і не відтворює всіх подій від початку вчиненого правопорушення, зупинки транспортного засобу і до оформлення адміністративного матеріалу. Зазначеним записом підтверджується той факт, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та наслідки відмови від проходження огляду на місці стоянки транспортного засобу та у медичному закладі.

Запис з нагрудного відеореєстратора 479818, на який посилається суд першої інстанції, захиснику Федченку В. В. під час ознайомлення з матеріалами справи надано не було, про його наявність стало відомо лише зі змісту оскаржуваної постанови.

В матеріалах справи відсутні докази того, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що його було відсторонено від керування транспортним засобом.

Вважає, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було порушено, а тому підстави для його притягнення за ч. 1 ст.130 КУпАП відсутні.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглядати справу без його участі. Зазначив, що його перебування у період комендантської години на вулиці міста було правомірним. Причина перевірки документів та медичне освідування є незаконним. Йому не було роз`яснено право поїхати до лікарні, що підтверджується і відсутністю повідомлення та його відмови на відео зйомці.

В судовому засіданні захисники ОСОБА_1 - адвокати Федченко В. В. та Гук А.Ю. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити. Просили поновити строк на апеляційне оскарження, який було пропущено з поважних причин.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційну скаргу на постанову Печерського районного суду м. Києва від 01 листопада 2023 року було подано захисником ОСОБА_1 - адвокатом Федченком В. В. 18 грудня 2023 року, тобто з пропуском строку встановленого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження.

ОСОБА_1 та його захисник не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення.

Копію постанови Печерського районного суду м. Києва від 01 листопада 2023 року було надіслано ОСОБА_1 08.12.2023 року та в цей же день було отримано його захисником - адвокатом Федченком В. В. (а.с. 51, 54,55).

В Єдиному державному реєстрі судових рішень постанова Печерського районного суду міста Києва від 01 листопада 2023 року була оприлюднена 07.12.2023.

Враховуючи ту обставину, що апеляційну скаргу було подано 18.12.2023 року, з метою забезпечення права особи на апеляційне оскарження судового рішення в її справі, суд апеляційної інстанції вважає за можливе клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, опитавши особу, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ( ч.1 ст.251 КУпАП).

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Ухвалюючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.5 ПДР України, суд першої інстанції виходив з того, що вина останнього підтверджується дослідженими у справі доказами, а саме: відеозаписом з портативного відеореєстратора поліцейського №472005, 479818, на якому зафіксовано, що патрульний поліцейський підходить до автомобіля Volkswagen Touareg, державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_4 , поліцейський пояснює останньому, що транспортний засіб перебуває у розшуку, на що останній пояснив, що йому про це відомо. В ході розмови у поліцейського виникли підозри, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, на що водій погодився, проте в подальшому почав ухилятися від проходження такого огляду. Вказаним відеозаписом зафіксовано, що поліцейський неодноразово пропонував водію пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, але водій не висловив згоди на проходження такого огляду, пропонував поліцейському відвести його додому за грошову винагороду. За таких умов поліцейським було правильно надано оцінку поведінці ОСОБА_1 як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, що зафіксовано належним чином на відеозаписі та відображено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд не може повністю погодитись з висновком суду першої інстанції щодо доведеності вини вказаної особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з таких підстав.

Зі змісту складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №367113 вбачається, що останній 29.11.2022 о 23 год.52 хв. керував автомобілем Volkswagen Touareg, державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Києві по бульвару Л. Українки, 27/2, з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Матеріали справи не містять відеозапису з портативного відеореєстратора поліцейського №479818, про який зазначено в оскаржуваній постанові суду першої інстанції, на що також звертає увагу захисник в апеляційній скарзі.

З долученого до матеріалів справи відеозапису з портативного відеореєстратора №472005 вбачається, що ОСОБА_1 був водієм в момент його зупинки, на питання поліцейського, чи згоден він пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці останній погодився, проте на повторне запитання чи бажає він пройти огляд, останній ухилявся від прямої відповіді. Після цього поліцейський одразу повідомив, що таку поведінку розцінює як пасивну відмову та відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, від якого він відмовився.

В судовому засіданні було заслухано пояснення ОСОБА_5 - особи, яка складала протокол про адміністративне правопорушення. Останній суду пояснив, що не пам`ятає, чи пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Погодився, що на відео, яке було переглянуто в суді апеляційної інстанції за його участі, не зафіксована пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

Таким чином, посилання суду першої інстанції про те, що поліцейський неодноразово пропонував водію пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку не ґрунтується на наявних в матеріалах справи доказах.

Наявний в матеріалах справи відеозапис не спростовує твердження апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд у відповідному закладі охорони здоров`я.

Вказана обставина є істотною для висновку про те, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення було допущено істотне порушення проведення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про розгляду справи апеляційний суд відхиляє, з огляду на те, що про розгляд справи були обізнані його захисники, а відповідно і він, останні звертались до суду з численними клопотаннями про відкладення розгляду справи, посилаючись на поважність причин неявки, проте жодних доказів на підтвердження наявності таких поважних причин суду не надали.

Відсутність належних доказів про те, що працівниками поліції було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не є обставиною, що звільняє водія від адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині також підлягають відхиленню як необґрунтовані.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 01 листопада 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Федченка Віталія Васильовича задовольнити.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 01 листопада 2023 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г. М. Кирилюк Кирилюк Г. М.