Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/147/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Баранський Д. М.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2024 року. м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., за участі секретаря судового засідання Забуранної Д.Р., захисника особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 - адвоката Мельник О.М., розглянувши у порядку апеляційного перегляду в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Долинсьського районного суду Кіровоградської області від 19.09.2023, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Долинського районного суду Кіровоградської області від 19.09.2023 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та згідно зі ст. 36 КУпАП у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) судового збору.

Зі змісту постанови суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_1 12.07.2023 о 18.30 годині по пров. Вокзальний в м. Долинська Кропивницького району Кіровоградської області, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2106» державний номерний знак НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на дерево. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав механічні пошкодження з завданням матеріальних збитків, чим порушив вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, 12.07.2023 о 18.30 годині по пров. Вокзальний в м. Долинська Кропивницького району Кіровоградської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2106» державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6820», проба позитивна 3,21 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, скасувати її, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Отже, апелянт вказує на те, що на його адресу взагалі не надходило жодних судових повісток. У матеріалах справи міститься конверт (судова повістка), яка була повернута у зв`язку з тим, що начебто адресат відсутній за зазначеною адресою. З цим він категорично не погоджується і вважає, що вказана на конверті інформація («адресат відсутній за вказаною адресою») помилкова і не відповідає дійсності, оскільки до нього листоноша взагалі не приходив та жодних повідомлень він не отримував.

Лише після того, як 13.02.2024 він дізнався, про існування вказаної постанови суду він звернувся до Кропивницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

За вказаних обставин, апелянт вважає, що строк на апеляційне оскарження рішення районного суду пропущений з поважних причин та підлягає поновленню апеляційним судом.

Також, апелянт зазначає, що складення протоколу про адміністративне правопорушення було здійснено із порушенням вимог діючого законодавства та процесуальних норм, а в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, Касаційний адміністративний суд в складі Верховного Суду в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.2019 зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення «водія» унеможливлює право застосування вказаного визначення в розумінні ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

Отже, знаходження водія біля свого чи іншого транспортного засобу, яке не є в русі (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Також, Верховний Суд у справі № 338/1/17 розяснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

А для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до ст. 251 КУпАП, працівники поліції мають надати, зокрема відеозапис події. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

На підтвердження обставин викладених у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 189979 від 12.07.2023, до матеріалів справи органом поліції долучено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, однак на ньому не зафіксовано, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом по пров. Вокзальний, 1а.

На відеозаписі відсутній запис руху автомобіля ВАЗ-2106 з ДНЗ НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та взагалі не вбачається, хто саме був за кермом.

Таким чином, вказаними відеозаписами, не підтверджено факт керування ОСОБА_1 вказаним автомобілем, що є обовязковою складовою обєктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що до нього додається схема ДТП.

Але вказана схема місця ДТП складена з порушенням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, оскільки дана схема ДТП не підписана особистим підписом поліцейського.

Отже, з огляду на викладене, апелянт вважає, що в матеріалах справи взагалі відсутні належні, допустимі, достатні і беззаперечні докази, які б свідчили про вчинення ним адміністративного правопорушення, через що постанова районного суду підлягає безумовному скасуванню.

У клопотанні до апеляційної скарги особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення та з оскарженої постанови суду, розгляд справи у суді першої інстанції 19.09.2023 відбувся у відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Дані щодо направлення копії постанови суду ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні. Разом з тим, згідно розписки копію постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 отримав 13.02.2024 (а.с.25). Як вбачається з матеріалів справи, апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано 23.02.2024, тобто в межах 10-ти денного строку з моменту отримання ним копії постанови суду, а тому слід вважати, що ОСОБА_1 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови районного суду з поважних на те причин, а тому строк на подання апеляційної скарги необхідно поновити.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши захисника особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення адвоката Мельник О.М., перевіривши доводи апеляції вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне зясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 189980 від 12.07.2023 складеним за ст. 124 КУпАП (а.с.1, т.2), протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 189979 від 12.07.2023 складеним за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1, т.1), схемою місця ДТП (а.с.4, т.2), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 12.07.2023(а.с.5-6, т.2), роздруківкою з приладу Драгер (а.с.4, т.1), відеозаписом з місця події. (а.с.9, т.1)

Зокрема, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 189980 від 12.07.2023, вбачається, що водій ОСОБА_1 12.07.2023 о 18.30 годині по пров. Вокзальний в м. Долинська Кропивницького району Кіровоградської області, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2106» державний номерний знак НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на дерево. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав механічні пошкодження з завданням матеріальних збитків, чим порушив вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.(а.с.1, т.2)

Схемою місця ДТП від 12.07.2023 на якій зафіксовано місце зіткнення, розташування транспортного засобу «ВАЗ 2106» державний номерний знак НОМЕР_2 після ДТП, його напрямок руху, ширину проїзної частини, видимі пошкодження отримані внаслідок ДТП. Вказано, що автомобіль належить ОСОБА_1 , який і був водієм на час ДТП, пасажири відсутні. Від підпису схеми місця ДТП, водій ОСОБА_1 відмовився. (а.с.4, т.2)

Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 12.07.2023, які є аналогічними за своїм змістом, з яких вбачається, що останні знаходилися вдома за адресою свого проживання м. Долинська пров. Вокзальний, 1 А. Близько 18:30 год. почули гуркіт біля будинку та вийшли на вулицю. Біля будинку на квітнику знаходився транспортний засіб «ВАЗ 2106» державний номерний знак НОМЕР_2 , та з автомобіля вийшов чоловік, який був сам в автомобілі. Чоловіка знають так, як він проживає поруч, це ОСОБА_1 . Даний громадянин мав нечітку ходу, порушення координації рухів та запах алкоголю з порожнини рота. Вказаний чоловік відійшов від транспортного засобу.

Пунктом 12.1 ПДР України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідальність, яка передбачена ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Умовою для настання адміністративної відповідальності за вказаною статтею є наявність причинного звязку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Як вбачається, встановлені судом першої інстанції, так і апеляційним судом, фактичні обставини даної справи, підтверджують порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 12.1 ПДР України, який йому поставлено у провину згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії ААД № 189980 від 12.07.2023, оскільки вказане порушення ПДР знаходиться у прямому причинному звязку із настанням ДТП та пошкодженням транспортного засобу, а тому місцевий суд у даному випадку дійшов правильного висновку щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 189979 від 12.07.2023, водій ОСОБА_1 12.07.2023 о 18.30 годині по пров. Вокзальний в м. Долинська Кропивницького району Кіровоградської області, керував транспортним засобом «ВАЗ 2106» державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6820», проба позитивна 3,21 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як регламентовано п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України передбачена ст. 130 КУпАП.

Згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.

Згідно п. 6 вказаної Інструкції, огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоровя та Держспоживстандартом; та лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктами 3-5 розділу ІІ вказаної Інструкції визначено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби. Огляд на стан спяніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно п. 7 розділу І вказаної Інструкції.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 189979 від 12.07.2023, узгоджуються щодо фактичних обставин також дослідженими апеляційним судом результатами проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру Drager (тест № 1573 від 12.07.2023), відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, показники Alkotest 6820 становили 3,21 ‰. (а.с.4 т.1).

Також, з долучених до матеріалів цієї справи відеозаписів, які було перевірено судом апеляційної інстанції на дійсність процедури фіксації огляду водія на стан алкогольного сп`яніння та її відповідність вимогам закону, встановлено, зокрема, факт керування до моменту настання ДТП водієм ОСОБА_1 транспортним засобом «ВАЗ 2106» державний номерний знак НОМЕР_2 , на що безпосередньо вказували свідки даної події ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і чого не заперечував спочатку і сам ОСОБА_1 , проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та його результати, які згідно даних приладу Alkotest 6820 становили 3,21 ‰ (а.с.4 т.1). З результатом тесту водій ОСОБА_1 погодився, від пропозиції поліцейського пройти такий огляд у лікарні відмовився. Водій ОСОБА_1 повідомляв, що вчора та цього дня він вживав алкоголь, близько 0,5 літрів горілки. Під час спілкування з працівниками поліції на самому початку водій не заперечував факт керування саме ним вказаним автомобілем та повідомив, що не впорався з керуванням, оскільки пошкодилась шарова (кульова) опора в автомобілі, у зв`язку з чим він заїхав у квітник. Лише після того, як працівник поліції вказав, що стосовно водія ОСОБА_1 буде складено протоколи за керування ним автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та спричинення ним ДТП, останній почав заперечувати щодо керування ним транспортним засобом. Працівниками поліції були роз`яснені ОСОБА_1 його права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Підстав для сумнівів у достовірності зазначених доказів судом не встановлено. Порушень вимог закону в діях поліцейських, що можуть мати наслідком недопустимість зібраних доказів, судом також не встановлено.

Таким чином, проаналізованими судом першої інстанції та належним чином оціненими в їх сукупності та взаємозв`язку доказами підтверджено, що ОСОБА_1 порушено вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, тобто скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Надавши оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозаписом з нагрудної камери поліцейського не зафіксовано керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , а отже не підтверджено факт його керування вказаним автомобілем, на переконання апеляційного суду є безпідставними, оскільки повністю спростовується, дослідженими матеріалами справи.

Апеляційний суд звертає увагу, що під час складання, матеріалів за протоколами адміністративного правопорушення, передбаченими ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 жодних зауважень, заперечень щодо невідповідності зафіксованих у протоколах, так і у схемі місця ДТП, фактичних обставин справи, не висловлював та не посилався на них у своїх поясненнях в процесі перевірки обставин дорожньо-транспортної пригоди. Більше того, не заперечував самого факту керування саме ним автомобілем «ВАЗ 2106» державний номерний знак НОМЕР_2 . Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також підтверджено факт керування цим автомобілем до моменту ДТП саме водієм ОСОБА_1 .

Також є безпідставними твердження апелянта, щодо відсутності особистого підпису поліцейського на схемі ДТП, оскільки вказаний недолік не може бути беззаперечною підставою для визнання схеми неналежним доказом, є формальним і не впливає на його дійсність. Більше того, вказана схема ДТП містить повні данні щодо уповноваженої особи, яка її склала (посаду, прізвище, ім`я, по батькові) та підписана іншими учасниками, та в ній також зазначено, що сам ОСОБА_1 від підписання схеми відмовився.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Будь - яких доказів про порушення чинного законодавства працівниками поліції, іншими особами, апелянтом до суду апеляційної інстанції не надано.

За таких обставин, апеляційний суд, позицію сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, розцінює як обраний ним спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції, апеляційним переглядом не встановлено, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції встановив з наведенням відповідних мотивів та правильно кваліфікував вчинені правопорушення та дії правопорушника.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись ст. 294 ч. 8 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Долинського районного суду Кіровоградської області від 19.09.2023.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 19.09.2023, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Ремез П.М.