ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2024 Справа №607/1523/24 Провадження №3/607/1261/2024

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Герчаківська О. Я., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця, проживає за адресою АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 630766, 11 січня 2024 року о 07 год. 30 хв. по вул. Р. Купчинського водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes Benz Sprinter, н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора Alcotest 7510 № ARMF-0286 (повірка дійсна до 02 листопада 2024 року), результат тесту № 448 становить 0,40 ‰ проміле. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху (далі ПДР), за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив, пояснив, що був тверезим. Результатом тесту на місці був здивований, неодноразово просив працівників поліції пройти тест ще раз. Після складення протоколу, вирішив поїхати в лікарню. Оскільки він військовий та протягом тривалого часу ніс службу, перебував у стресових ситуаціях, під час складення протоколу, він не згадав про можливість пройти огляду у медичному закладі. Проте, після складення протоколу звернувся до медичного закладу, пройшов огляд на стан сп`яніння та здав всі необхідні аналізи. Просив приєднати до матеріалів справи виписку та результати лабораторного дослідження, які свідчать про те, що він був тверезим, не перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Карапетян Е. Т. подав клопотання про закриття провадження у справі, застосувавши п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування клопотання захисник зазначив, що інспектори не обґрунтували причину зупинки, а отже ОСОБА_1 був зупинений безпідставно, тому дії інспекторів неправомірні. Згідно постанови у водія виявленні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіри та поведінка, що не відповідає дійсності, проте цього не вбачається з матеріалів відео фіксації наявних при матеріалах справи. Також просить звернути увагу суду на похибку, яку може допустити прилад Alcotest 7510 №ARMF-0286, оскільки температура вказана в результаті тесту 17градусів Цельсія, проте температура повітря на вулиці була -7 градусів Цельсія.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП додані: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 630766 від 11 січня 2024 року; матеріали відеозапису; результат газоаналізатора Alcotest 7510 № ARMF-0286 із показником 0,40 ‰; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки; рапорт інспектора взводу 1 роти 4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП ст. лейтенанта поліції Романа Маличка від 11 січня 2024 року.

Отож, проаналізувавши зібрані докази в сукупності із встановленими обставинами по справі, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними, достатніми та достовірними доказами.

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративній відповідальності підлягають особи, що керували транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передали керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (ч. 1 ст. 130 КУпАП).

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння закріплений у КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрована в Мінюсті України 10 листопада 2015 року № 1408/27853), розділах ІІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09 листопада 2015 року № 1452/735 та зареєстрована в Мінюсті України 11 листопада 2015 за № 1413/27858) (далі Інструкція) і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМУ 17 грудня 2008 року № 1103) (далі Порядок).

Згідно п. 6 розділу І. Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерськоакушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. п. 3, 4 розділу ІІІ, п. 9 розділу ІІ Інструкції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

ОСОБА_1 до матеріалів справи долучено результат лабораторного дослідження крові на наявність алкоголю, проведений КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціальнонебезпечних захворювань» ТОР 11 січня 2024 року, з якого вбачається, що при дослідженні взірця крові газохроматографічним методом етилового спирту не знайдено, дата і година забору крові: 09 год. 15 хв. 11 січня 2024 року;результат токсикологічного аналізу сечі методом ІХА №33, проведений КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціальнонебезпечних захворювань» ТОР 11 січня 2024 року, з якого вбачається, що в сечі наркоречовин не виявлено, дата і година забору сечі: 09 год. 20 хв. 11 січня 2024 року.

Також ОСОБА_1 долучено виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 9, складену КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціальнонебезпечних захворювань» ТОР, згідно якої 09 год. 10 хв. 11 січня 2024 року, тобто в межах двогодинного строку, встановлено, що в ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності надав суду копію посвідчення серії НОМЕР_2 , згідно якого у ОСОБА_1 наявні пільги, встановлені Законом України для ветеранів війни - учасників бойових дій; витяг із наказу № 5 від 05 січня 2024 року командира військової частини НОМЕР_3 , з якого вбачається що старший солдат ОСОБА_1 проходив службу у Збройних Сил України та 05 січня 2024 року здав посаду та був направлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вислуга років у Збройних Силах України на день звільнення складає: календарних 02 роки 10 місяців 15 днів; пільгова 02 роки 10 місяців 02 дні; довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України № 60 від 05 січня 2024 року, видану командиром ВЧ НОМЕР_3 (зазначено періоди з 22 квітня 2022 року до 05 січня 2024 року включно); довідку про обставини травми (поранення контузії, каліцтва) № 573 від 15 липня 2022 року, видану командиром ВЧ НОМЕР_3 .

З вище вказаних документів та пояснень ОСОБА_1 , які підтверджуються матеріалами відео фіксації, вбачається що останній був не згідний з результатами тесту, а відтак такий огляд, згідно встановленої процедури, мав бути проведений в лікувальному закладі не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

На відео записі з місця вчинення адміністративного правопорушення зафіксовано, що водій неодноразово звертається до працівників поліції з проханням пройти ще раз тест, оскільки він не розуміє чому показало такий результат.

Таким чином, врахувавши незгоду особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з результатом огляду на місці, надані суду довідки про те, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан наркотичного та алкогольного сп`яніння в межах двох годи з часу виявлення у нього працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння, суд дійшов висновку про те, що достатніх, належних і допустимих доказів, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду не надано.

За таких обставинах, дослідивши всі зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які встановлюють наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

При цьому, ЄСПЛ у справі «Алленеде Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Виходячи з положень статей 8, 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних, допустимих та достовірних доказів факту вчинення адміністративного діяння не надано, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно останнього слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 130, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 630766 від 11 січня 2024 року закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 321 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Герчаківська О.Я.