Справа №295/5906/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Болейко А.П., розглянув матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого у АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №123927 від 13.04.2024, ОСОБА_1 13.04.2024 о 00 год 09 хв в м. Житомирі по вул. Леха Качинського, 12 А, керував т/з Chevrolet Nubira, реєстраційний номер НОМЕР_1 та здійснював господарську діяльність із перевезення пасажирів на комерційній основі, в режимі таксі без ліцензії на перевезення пасажирів, чим порушив п. 24 ст. 7 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності» № 222-VIII від 02.03.2015.

ОСОБА_1 в судове засідання 13.06.2024 не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Захисник ОСОБА_1 адвокат Рудзей Ю.В. у судовому засіданні просив розглядати справу у відсутність ОСОБА_1 , зазначивши, що останній вину не визнає та заявив клопотання про закриття провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки господарською діяльністю не займається, не є ФОПом, перевезення пасажирів в режимі «таксі» на комерційній основі не здійснює.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо недоведеності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП з наступних підстав.

За змістом ст. 251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи підлягають доказуванню належними та допустимими доказами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

При цьому, диспозиція ст. 164 КУпАП є бланкетною, і в разі притягнення до адміністративної відповідальності за даною статтею необхідно встановити норми яких саме Законів було порушено всупереч встановленому порядку зайняття господарською діяльністю.

Згідно ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Статтею 42 ГК України передбачено, що господарська діяльність, яка здійснюється з метою одержання вигоди, є підприємництвом та повинна мати ознаку систематичності.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Однак, у матеріалах справи відсутні докази, якими підтверджено факт систематичного здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності без одержання ліцензії.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України про те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає необхідним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 245, 247, 251, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: А.П. Болейко

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.