Справа № 727/931/24
Провадження № 3/727/520/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року м.Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Слободян Г.М., за участі особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та в його інтересах представника, адвоката Венерської Г.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернівці справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 ч. КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №631567 від 24.01.2024 року, ОСОБА_1 24.01.2024 року о 00 год. 20 хв в м. Чернівці по вул. Аксенина, 36, керував транспортним засобом «Mersedes-Benz 9320» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах з порожнини рота, почервоніння обличча та поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп?яніння у встановленому законом порядку відмовився. Від керування тз відсторонений.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 перебування в стані алкогольного сп`яніння заперечував. В його інтересах представник, адвокат Венерська Г.І. просила закрити справу про притягнення її довірителя до адміністративної відповідальності з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 був тверезим, що підтверджується висновком ОКНП «ЧОНД» від 24.01.2024 року. ОСОБА_1 підтримав доводи адвоката, та просив закрити провадження у справі.

Стаття 7 КУпАП вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Вивчивши матеріали справи, суд, вважає що в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП зважаючи на наступне.

Стаття 23 КУпАП визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Адміністративним правопорушенням відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За змістом п. 4. Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Згідно пункту 8 зазначеного Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення,винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не визнає обставин викладених у протоколі, оскільки стверджує, що в стані алкогольного сп`яніння не перебував, ба більше, він не керував транспортним засобом.

Як вбачається з висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виданого ОКНП «ЧОНД» від 24 січня 2024 року ОСОБА_1 не перебував 24.01.2024 року в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (а.с.13).

Разом з цим, у судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_3 , яка стверджувала, що 24 січня 2024 року за кермом транспортного засобу «Mersedes-Benz 9320» перебувала вона, однак побачивши патруль поліції помінялася місцями із ОСОБА_1 , оскільки вони поверталися додому під час комендантської поліції, а в неї були тимчасові водійські права, тому вона боялася отримати попередження від працівників поліції.

Суд, дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, як кожен окремо так і в їх сукупності, вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної

вілповідальності наявність складу адміністративного правопорушення. Наявність складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

В першу чергу суд бере до уваги той факт, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується належними вищевказаними доказами, тобто відсутній склад адміністративного правопорушення.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення ч.1 ст.130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності полягає в тому, що правопорушник має, по-перше керувати транспортним засобом, а по-друге - відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння. Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності.

Так, згідно п.1.10. ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП також передбачає відповідальність саме осіб, які керують транспортним засобом в стані сп`яніння.

Однак, у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт того, що ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом.

Верховний Суд у своїй постанові від 18 липня 2019 року у справі №16/5226/16-а погодився із позицією судів попередніх інстанцій, які не прийняли до уваги в якості доказу вчинення адміністративного правопорушення відеозапис із нагрудних камер працівників поліції зазначивши, що він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення оскаржуваної постанови.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. Обов`язок дотримання принципу презумиції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція.

Європейський суд з прав людини в рішеннях по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказував на те, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Судом враховується, що в матеріалах справи відсутні необхідні і достатні докази того, що підтверджують вину ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме те, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Аналізуючи положення статті 130 КУпАП, можна прийти до висновку, що сама по собі відмова водія від проходження медичного огляду без підтвердження тієї обставини, що попередньо водій керував транспортним засобом, не тягне за собою адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Отже, на думку суду в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Статтею 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У відповідності до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Враховуючи приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04), "Карелін проти Росії" (рішення від 20.09.2016, заява №926/08), беручи до уваги передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно положень ст. 8 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

На підставі та керуючись ст.ст 7, 130 ч.1, 247 ч.1, 251, 266, 268, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч.1 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її оголошення.

Суддя Слободян Г.М.