Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2024 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Борсук П. П., з участю секретаря судового засідання Хомік В. О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Климків Л. Я., особи, яка склала протокол ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Климків Л. Я. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 жовтня 2023 року

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185-1 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185-1 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрито, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи, строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнаний винним за те, що він 14.07.2023 о 19 год. 30 хв. в м. Луцьку на вул. Кафедральна, 4, здійснив порушення встановленого порядку організації та проведення зборів, згідно ст. 28 «Місцеві ініціативи» Розділу ІІІ Статуту територіальної громади м. Луцька, а саме не допустив на збори громадян, які прибули на збори, а саме: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185-1 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що оскаржену постанову прийнято незаконно та необґрунтовано. Захисник не погоджується з формулюванням події правопорушення, викладеним у протоколі і фактично без змін відтвореним в оскарженій постанові судді, оскільки воно фактично зводиться до того, що ОСОБА_1 не допустив на збори 14.07.2023 двох осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Однак жодна з норм не врегульовує питання «допуску» до зборів та не визначає, за яких умов ініціативна група зобов`язана допускати когось на такі збори.

Сторона захисту вважає, що судом першої інстанції не враховано та не надано оцінки жодному з аргументів сторони захисту, які були наведені під час судового розгляду, а усі дослідженні докази в сукупності не спроможні поза розумним сумнівом підтвердити, що ОСОБА_1 як вказано в протоколі, не допустив на збори громадян, які на них прибули.

Таким чином, у зв`язку із низкою порушень під час складання протоколу та враховуючи наведене, захисник вважає наявні підстави для закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі та просили скасувати оскаржене рішення судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог статей 213, 221, 256, 278 Кодексу на розгляд уповноважених на те органів і посадових осіб, в тому числі до суду, повинні надходити належно оформлені справи про адміністративні правопорушення, а не протоколи про адміністративні правопорушення, в яких лише зазначаються фактичні обставини справи, що підлягають перевірці на підставі зібраних документів.

Відповідно до статті 278 Кодексу в ході підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення перевіряється, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали та інше, а згідно статті 280 Кодексу, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясовувати усі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимоги щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення встановлені у статті 256 Кодексу.

Так, відповідно до статті 256 Кодексу у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до чинного законодавства України протокол про адміністративне правопорушення (статті 251, 256 Кодексу) є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме він має містити повні та точні відомості про вчинення правопорушення, його кваліфікацію, дані про потерпілих, свідків, якщо вони є. Саме протокол про адміністративне правопорушення є документом, у якому формулюється суть правопорушення.

Так, суд першої інстанції, розглянувши справу стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 185-1 КУпАП вказаних вище положеньв повній мірі не дотримався, враховуючи наступне.

Диспозиція ч. 2 ст.185-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення порядку проведення організації, проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій вчинених повторно протягом року після застосування заходів адміністративного стягнення або організатором зборів, мітингу, вуличного походу, демонстрації.

Об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку під час проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185-1 КУпАП, передбачає посилену адміністративну відповідальність за вчинення повторно протягом року після застосування заходів адміністративного стягнення дій, визначених у ч. 1, або організатором зборів, мітингу, вуличного походу, демонстрації. Організатором необхідно вважати особу, яка виконує функції з підготовки, своєчасного сповіщення відповідних органів про заплановані заходи та інші організаційно-розпорядницькі функції. Крім того, правопорушення може вчинюватися і у формі бездіяльності.

Виходячи зі змісту диспозиції ч. 2 ст. 185-1 КУпАП, це бланкетна норма, яка відсилає до інших нормативно правових чи підзаконних нормативно правових актів, якими встановлено порядок організації або проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 843254 від 02.09.2023 вказується, що ОСОБА_1 14.07.2023 о 19 год. 30 хв. в м. Луцьку на вул. Кафедральна, 4, здійснив порушення встановленого порядку організації та проведення зборів, згідно ст. 28 «Місцеві ініціативи» Розділу ІІІ Статуту територіальної громади м. Луцька, а саме не допустив на збори громадян, які прибули на збори, а саме: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185-1 КУпАП.

Водночас, цим же протоколом зважаючи на вказані обставини, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185-1 Кодексу, тобто як порушення встановленого порядку організації або проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, вчинені повторно протягом року після застосування заходів адміністративного стягнення або організатором зборів, мітингу, вуличного походу, демонстрації.

З огляду на викладене, зміст протоколу не містить викладення об`єктивної сторони правопорушення, перебаченого ч. 2 ст. 185-1 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема, у ньому не в повному обсязі викладено суть адміністративного правопорушення, яка б відповідала диспозиції ч. 2 ст. 185-1 КУпАП, а саме: не зазначено про вчинення саме правопорушником дій з організації проведення зборів чи демонстрації, тобто не зазначено, що він є організатором зборів, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185-1 КУпАП. Вказане в свою чергу, прямо суперечить принципу правової визначеності, згідно якого «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Таким чином, складений стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, на думку апеляційного суду, не може вважатись належним доказом його винуватості, оскільки складений (оформлений) з порушенням вимог статті 256 КУпАП, а саме - у ньому містяться розбіжності щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення (об`єктивною стороною правопорушення) і формулюванням поставленого у провину адміністративного правопорушення за диспозицією ч. 2 ст. 185-1 КУпАП.

Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення, не може гарантувати і забезпечити права на захист особи, стосовно якої складений такий протокол.

Коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відтак, у даному випадку є необхідним усунення наведених розбіжностей між формулюванням складу адміністративного правопорушення та фактичними обставинами, викладеними у протоколі.

На переконання суду, такий процесуальний механізм виправлення недоліків протоколу, не суперечить загальним засадам і принципам судочинства, зокрема відповідають тим, які існують у кримінальному процесі, коли прокурор має право внести зміни в обвинувачення.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, слід звернути увагу, що для закриття провадження у справі у зв`язку із спливом строків необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення (винної дії чи бездіяльності).

Разом з тим, слід зазначити про те, що положення ст. 38 КУпАП лише вказують про неможливість накладення адміністративного стягнення, за вчинене правопорушення, передбачене санкцією відповідної статті у зв`язку із спливом встановленого строку для накладення адміністративного стягнення. Натомість, як зазначалось вище, застосування п. 7 ст. 247 КУпАП можливе у разі встановлення наявності протиправної винної дії чи бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

Таким чином, невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення.

У зв`язку з викладеним, доходжу висновку про необхідність скасування оскарженої постанови та повернення матеріалів справи стосовно ОСОБА_1 до Луцького РУП ГУНП у Волинській області для належного оформлення та доопрацювання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника Климків Лідії Ярославівни в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - задовольнити частково, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Матеріали адміністративного правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 185-1 КУпАП скерувати до Луцького РУП ГУНП у Волинській області на доопрацювання.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського апеляційного суду П. П. Борсук