Справа № 442/9419/24
Провадження №3/442/2706/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 грудня 2024 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Курус Р.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працюючого в ТзОВ "Кіга-буд", місце проживання: АДРЕСА_1 ,раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, -

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

з участю особи що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його представника - адвоката Шемеляк Г.Т.,

потерпілої - ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и л а:

Відносно ОСОБА_1 06.11.2024 дільничним офіцером поліції відділу превенції Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області лейтенантом поліції Чепа І.І. було складено адміністративний протокол серія ВАД №228981 про те, що ОСОБА_1 06.11.2024 близько 19.30 год. за адресою проживання: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини - ОСОБА_2 , під час якого ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою у присутності малолітньої дитини, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

Правопорушник свою провину у вчиненому не визнав, просить закрити провадження у справі за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Суду пояснив, що 06.11.2024 близько 18 год. приїхав додому та побачив на автомобілі дружини - ОСОБА_2 марки «Мерседес» китайські колеса, які вона придбала. Звернув увагу, що вони є неякісними для пересування автомобіля, на якому дружина возить трьох дітей, запитавши дружину чому вона купила такі колеса та не дозволила йому купити якісні, щоб відповідали безпеці руху. Дружина на кухні готувала їжу, різала філейки, та відповіла йому, щоб він вийшов з хати, розмахуючи руками, в руці був ніж. Його це обурило і він скинув філе на підлогу. Після того вийшов на вулицю і поїхав на своєму автомобілі за сином ОСОБА_3 . Повернувшись з сином, дружина почала до нього кричати, на що він сказав, що вона поводить себе як "скотина" і пішов до себе до кімнати, закрився там, щоб уникнути сварки з дружиною, яку вона провокувала відносно нього. В подальшому дружина викликали працівників поліції, написала заяву про вчинення ним домашнього насильства, а він в свою чергу - написав таку ж заяву на дружину.

Зазначив, що ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про розірвання їхнього шлюбу, він, як відповідач, заперечує щодо розірвання шлюбу, тому подав 04.11.2024 клопотання про надання терміну на примирення по справі №442/8454/24, маючи намір зберегти сім`ю. його небажання розлучатися з ОСОБА_2 розлютило останню, оскільки вона мала намір на першому судовому засіданні отримати рішення про розірвання шлюбу. Тому, на його переконання, дружина почала фактично провокувати конфлікти з ним, зокрема 06.11.2024.

Ствердив, що 06.11.2024 не вчиняв жодного психологічного насильства щодо своєї дружини ОСОБА_2 , остання своєю поведінкою і зневажливим ставленням, виганяла його з хати та кричала, розмахувала ножем, провокувала з ним конфлікт та виклик агресії. Однак, він повів себе стримано, не виражався нецензурно.

Вказав, що гладкоствольну рушницю та пістолет Форт він у будинку не зберігав, а такі були видані ним добровільно з іншого приміщення.

Звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №228981 від 06.11.2024 року не містить об`єктивної сторони - складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки ним не вчинено жодний дій відносно дружини, як психологічне домашнє насильство. Жодних доказів висловлювання образ нецензурною лексикою, погроз у присутності малолітньої дитини не надано, як і не зазначено про наявність у нього умислу на вчинення інкримінованих йому дій.

Адвокат Шемеляк Г.Т. просить провадження закрити у зв`язку з відсутністю доказів на підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення у діях його підзахисного.

Потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що тривалий час у неї з її чоловіком склались неприязні відносини, останній постійно її ображає, погрожує фізичною розправою і вона його боїться. Зазначила, що 06.11.2024 коли чоловік близько 19.30 год. повернувся додому, вона в цей час готувала вечерю і була на кухні, різала філе, тримаючи в руках ніж. Чоловік почав її ображати, що вона придбала неякісні колеса на свою машину, що вони погані. Потім чоловік поїхав по їхнього сина, якого забирає з футболу о 20 год вечора. Повернувшись додому, чоловік знову її образив нецензурною лайкою, вона просила його заспокоїтись, однак він не відреагував, а тому вона пішла в туалет та викликала поліцію. В цей час чоловік піднявся в свою кімнату і там закрився, оскільки, на її переконання, чув про її дзвінок в поліцію. Все відбувалось в присутності їхньої дочки ОСОБА_4 , яка в цей час була вдома. Вказала, що не хоче більше проживати в такій атмосфері, а тому звернулась до суду з позовом про розірвання їхнього шлюбу. Не заперечила, що гладкоствольну рушницю та пістолет Форт були вилучені з іншого приміщення. Просить притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення щодо неї домашнього насильства.

Вислухавши пояснення учасників справи, розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; наречені; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); дід (баба) та онук (онука); прадід (прабаба) та правнук (правнучка); вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); рідні брати і сестри; інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству

Відповідно до Закону України "Про попередження насильства в сім`ї" насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру; сексуальне насильство - форма домашнього насильства, що включає будь-які діяння сексуального характеру, вчинені стосовно повнолітньої особи без її згоди або стосовно дитини незалежно від її згоди, або в присутності дитини, примушування до акту сексуального характеру з третьою особою, а також інші правопорушення проти статевої свободи чи статевої недоторканості особи, у тому числі вчинені стосовно дитини або в її присутності; .

Закон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 року визначає, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП визначає, що вчинення насильства в сім`ї, - умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї. Отже, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Слід зазначити, що перш за все, насильством є застосування силових методів, або психологічного тиску за допомогою погроз, свідомо спрямованих на слабких або тих, хто не може чинити опір, тобто перш за все це будь-яке застосування сили щодо беззахисних. Для визнання факту домашнього насильства слід звернутися до його ознак, якими є умисність - тобто наявність в діях наміру, спрямованого на досягнення бажаного результату; спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство по відношенню до своєї жертви. Якщо в діях немає хоча б однієї з чотирьох наведених ознак, вони не є насильством.

Конфлікт - це зіткнення протилежно спрямованих, несумісних одна з одною потреб, інтересів, соціальних установок, планів тощо у свідомості окремої особи, яке виникає в міжособистісних взаємодіях окремих осіб чи груп. Конфлікт не містить вище перелічених ознак. Для конфлікту як способу взаємодії характерним є баланс (рівність) сил між його учасниками, владний баланс (симетричні відносини), що характеризується здатністю кожної зі сторін однаково впливати на процес конфлікту, відносною рівністю фізичних сил, соціально-психологічної адаптованості, соціального статусу, стану здоров`я, ментального розвитку тощо.

Різниця між конфліктом та насиллям, за вчинення якого передбачена відповідальність, полягає у тому, що у тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди, а не прагненням розв`язати спір. При цьому маніпуляції можуть бути як стилем поведінки в конфлікті так і проявами домашнього насильства, як то газлайтинг - певні примушування постраждалої сумніватися в своїй адекватності та/чи в адекватності свого сприйняття навколишнього середовища, віктімблейдинг - явище/поведінка, в основі якої знаходиться звинувачення постраждалої у провокування насильства щодо неї або в тому, що відносно неї було вчинено насильство.

Самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання чи словесні образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі дії спрямовані на обмеження волевиявлення особи, при цьому такі дії повинні викликати у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

З пояснень особи, що притягається до адміністративної відповідальності та потерпілої встановлено, що між ними існує спір щодо їхнього розлучення, спільного проживання.

Отже, в ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутнє порозуміння, наявне явне зіткнення протилежних інтересів, їх поглядів, цінностей, напруження і крайнє загострення суперечностей, яке може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

В провину ОСОБА_1 ставиться те, що він 06.11.2024 близько 19.30 год. за адресою проживання: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини - ОСОБА_2 , під час якого ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою у присутності малолітньої дитини, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

Разом з тим, в протоколі серія ВАД №228981 відсутня інформація про вчинення порушником саме домашнього насильства, оскільки домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

В той же час, обставини домашнього насильства, описані у протоколі серії ВАД №228981 від 06.11.2024 не дозволяють суду зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено не лише про характер вчиненого психологічного насильства відносно ОСОБА_2 , а й про завдання внаслідок цього будь-якої шкоди її психічному здоров`ю.

За таких обставин, суд вважає, що на час інкримінованої події мав місце саме конфлікт між подружжям. При цьому жодних доказів того, що дії ОСОБА_1 були спрямовані на вчинення саме домашнього насильства, обмеження волевиявлення потерпілої, могли викликати у неї побоювання за свою безпеку або спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, у тому числі і завдали шкоди психічному здоров`ю потерпілого - суду не надано, що за наведених ним обставин, не вказує на вчинення з боку ОСОБА_1 саме домашнього насильства.

При цьому, як зазначила потерпіла, чоловік повернувся додому близько 19.30, приблизно о 19.45-19.50 поїхав за їхнім сином, якого забирає о 20 год. і разом повернулись додому. О 20.34 вона викликала поліцію. Тобто, конфлікт між сторонами травав незначний проміжок часу.

Більш того, з матеріалів справи не вбачається і умислу ОСОБА_1 на вчинення інкримінованого правопорушення, як обов`язкової складової частини адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Сам протокол не містить відомостей про наявність в його діях такого умислу.

До матеріалів справи в якості доказів долучено заява та письмові пояснення ОСОБА_2 , письмові пояснення ОСОБА_1 .

Проте, заява потерпілої ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, її письмові пояснення, підтверджують лише факт конфлікту між подружжям з приводу побуту - заміни коліс на автомобілі.

Отже, на переконання суду, сам факт звернення ОСОБА_2 до поліції щодо домашнього насильства без належних та допустимих доказів - не достатнє підтвердження вчинення такого насильства. Те, що між подружжям ОСОБА_1 є непорозуміння з приводу побутових питань, з приводу розлучення, спільного проживання, проте таке не підтверджує факту вчинення домашнього насильства.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 18.07.2019 р. у справі за №216/5226/16-а (2-а/216/33/17), притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі за №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17 (ЄДРСРУ № 82707106).

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд зазначає, що вказані та досліджені судом докази у своїй сукупності не доводять поза розумним сумнівом факт наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

Відповідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В даному випадку суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП , а відтак провадження у справі підлягає закриттю.

Разом з тим, вилучені у ОСОБА_1 та зазначені у протоколі речі - гладкоствольну рушницю МР43 №0949 776, та пістолет Форт - 9р №13/107588, які зберігаються (згідно рапорту від 06.11.2024) в камері зберігання речових доказів Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставіст. 40-1 КУпАПстягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 1, 9, 40-1, 204-3 ч. 1, 245, 251, 252, 247, 280 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучені у ОСОБА_1 речі - гладкоствольну рушницю МР43 № НОМЕР_1 , та пістолет Форт - 9р № НОМЕР_2 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області, - повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Курус Р.І.