ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/642/24 Справа № 711/6974/24 Категорія: ч. 1 ст. 173-2 КУпАП Головуючий у І інстанції Олійник В. М. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника Конопатського О.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 листопада 2024 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Туреччини, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. 00 коп.

Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що 30 серпня 2024 року близько 10.30 год. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив конфлікт в ході якого наніс удар в область обличчя своїй колишній дружині ОСОБА_3 , чим вчинив домашнє насильство фізичного характеру.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вищевказану постанову та провадження по справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що судом при винесенні рішення, в основу висновку про винуватість ОСОБА_1 покладено пояснення потерпілої ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_4 , які на думку захисника, слід оцінювати критично, через перебування з ними у неприязних відносинах.

Посилаючись на лист Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області від 20 вересня 2024 року № 29785-2024, відзначає, що відносно ОСОБА_3 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП за фактом виражання нецензурною лайкою у бік ОСОБА_1 , погрози фізичною розправою та нанесенням удару по обличчю. Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 вересня 2024 року у справі № 711/6976/24 ОСОБА_3 визнано винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином ОСОБА_3 вчинила фізичне насильство по відношенню до ОСОБА_1 .

Також свідок ОСОБА_4 є рідним сином потерпілої, ніде не працює та перебуває на повному утриманні ОСОБА_3 , тобто повністю від неї залежний, тому його показання не можна оцінювати як достовірні.

Зазначає, що в оскаржуваній постанові не вказано, яка ж саме шкода була завдана потерпілій, або могла бути завдана, що обов`язково має бути встановлено під час судового розгляду.

З урахуванням наведеного, захисник вважає, що у матеріалах справи відсутні будь-які належні докази, які б підтверджували, що ОСОБА_5 застосовував до ОСОБА_3 будь-які умисні дії фізичного, психологічного чи економічного спрямування з метою нанести шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю. Докази, які містяться в матеріалах справи, не є такими, що переконливо свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

При апеляційному розгляді були заслухані:

- ОСОБА_6 та його захисник Конопатський О.О., які підтримали вимоги апеляційної скарги, пославшись на доводи, що в ній викладені.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею дотримано було.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Суд апеляційної інстанції вважає, що рішення судді місцевого суду є обґрунтованим, а його висновки підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, з огляду на таке.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 30 серпня 2024 року серії ВАВ №995896, в якому приведені обставини вчиненого правопорушення.

Даний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, серед іншого в ньому зазначена суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Зазначені обставини в цьому протоколі підтверджуються іншими доказами, на які послався суд першої інстанції.

Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення або іншу подію від 30 серпня 2024 року, згідно якого ОСОБА_3 повідомила про те, що 30 серпня 2024 року близько 10год. 30хв. за адресою: АДРЕСА_1 , її колишній чоловік ОСОБА_5 , який являється громадянином Туреччини, вчинив конфлікт в ході якого штовхав та наніс удар рукою в область обличчя;

Письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 30 серпня 2024 року, відповідно до яких 30 серпня 2024 року близько 10 год. 30хв. за адресою спільного проживання: АДРЕСА_1 колишній чоловік ОСОБА_1 , з яким офіційно розлучені з 2020 року та не проживають як подружжя з 2017 року, вчинив конфлікт, в ході якого ударив її кулаком в обличчя та штовхав. Дані дії її колишній чоловік вчиняє регулярно, коли перебуває вдома;

Будь-яких даних, які б спростовували показання потерпілої та свідка, свідчили, що вони обумовлюють ОСОБА_7 в матеріалах адміністративного провадження відсутні.

Попри доводи апелянта, апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Застосування до ОСОБА_3 усного зауваження у зв`язку з вчиненням нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за обставин, що відбувались 30 серпня 2024 року, о 10.30 год. за адресою: АДРЕСА_1 , щодо вчинення домашнього насилля у відношенні ОСОБА_1 не свідчить про наявність підстав для закриття адміністративного провадження щодо ОСОБА_1 за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Конопатського О.О. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 листопада 2024 року, про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - без змін.

Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук