ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/592/24 Справа № 712/9439/24 Категорія: ч. 1 ст. 472 МК України Головуючий у І інстанції Рябуха Ю. В. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 в інтересах Черкаської митниці на постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 жовтня 2024 року

ВСТАНОВИВ

Постановою, що оскаржується, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 472 Митного кодексу України (далі МК) закрито на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №0035/90200/24 від 10 липня 2024 року встановлено, що 08 липня 2024 року директором ТОВ «Пролайн Трейд ОСОБА_2 до митного поста «Умань» Черкаської митниці подано митну декларацію №24UA13U2, за якою в митний режим імпорту задекларовано товар «Станок автоматизованої зварки літієвих акумуляторів (BWA-760-H)» вартістю 174127,89 грн. (4295 дол. CША), що надійшов на адресу ТОВ «Пролайн Трейд» транспортним засобом д.р.н НОМЕР_1 .

Вантаж був відправлений з Китаю підприємством «Rubosen technology (suzhou) Co.Ltd.» на виконання договору поставки від 20 травня 2024 року №CY202405001 згідно з рахунком від 20 травня 2024 року- № CY202405001.

09 липня 2024 року за результатами проведеного Черкаською митницею митного огляду заявленого за митною декларацією №24UA13U2 товару буде встановлено невідповідність щодо опису вантажу в частині виробника та торговельної марки товару. Під час проведення огляду на корпусі вантажу виявлено маркувальну етикетку із зазначенням моделі, торговельної марки, та технічних характеристик зварювального станка. Встановлено невідповідність щодо опису товару що зазначений у гр. 31 митної декларації, зазначено «немає даних» щодо торговельної марки та виробник - «Rubosen technology (suzhou) Co.,Ltd», на маркувальній етикетці наявні написи: «BEIJIEXING» щодо торговельної марки та підприємство «Suzhou Beijiexing intelligent equipment Co. LTD.» Також нa маркувальній етикетці наявний QR-код з посиланням на іноземний сайт підприємства «Suzhou Beijiexing intelligent equipment Co. LTD.»

Відомості щодо маркування вищевказаних товарів декларантом ТОВ «Пролайн Трейд» за митною декларацією №24UA13U2 належним чином заявлено не було.

В апеляційній скарзі представник апелянта просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 472 МК, та накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією вказаної статті.

Вважає, що суд при прийнятті вказаної постанови помилково не врахував наявні у справі докази наявності у діях ОСОБА_2 складу порушення митних правил, через неповноту дослідження матеріалів справи та мало наслідком прийняття необґрунтованого рішення, що не відповідає вимогам законодавства.

Зазначає, що директором ТОВ «Пролайн Трейд» ОСОБА_2 при декларуванні товару не було дотримано вимог ст. 257, ч. 8 ст. 264, ст. 266 МК та Порядку заповнення митних декларацій за формою єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651 (далі Порядок №651), а саме, у графі 31 митної декларації, зазначено виробника - «Rubosen technology (Suzhou) Co., Ltd», хоча в подальшому під час здійснення митного огляду товару було виявлено, що на маркувальній етикетці наявні написи: «ВEIJIEXING» щодо торговельної марки та підприємство «Suzhou Beijiexing intelligent equipment Co».

Відповідно до графи 54 митної декларації від 08 липня 2024 року №241ІА13U2, відповідальною особою за декларування вказаних товарів в митний режим імпорту був громадянин ОСОБА_2 .

Представник апелянта вважає, висновки суду про відсутність об`єктивної сторони вказаного правопорушення необґрунтованими.

Зазначає, що ОСОБА_2 08 липня 2024 року за митною декларацією №241ІА13U2 не було заявлено точних та достовірних відомостей щодо виробника та торговельної марки товару «Станок автоматизованої зварки літієвих акумуляторів (BWА-760-Н)».

У зв`язку з чим, в діях ОСОБА_2 , на думку апелянта, наявний склад порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 472 МК, що підтверджується наявними у справі доказами.

При апеляційному розгляді були заслухані:

- представник апелянта ОСОБА_1 , яка підтримала вимоги апеляційної скарги, пославшись на доводи, що в ній викладені;

- захисник Юдін В.С., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пославшись на законність та обґрунтованість постанови судді.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею було дотримано.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною 1 статті 472 Митного кодексу України передбачена відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Вказаною нормою Закону передбачений формальний склад адміністративного правопорушення.

Об`єктом даного правопорушення є установлений МК порядок декларування товарів, транспортних засобів, переміщуваних через митний кордон України

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 472 МК, полягає у незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

За змістом цього Закону такі дії вчиняються винною особою умисно чи з необережності.

Порушення митних правил визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх (прямий умисел) або свідомо допускала настання цих наслідків (непрямий умисел).

Порушення митних правил визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (самовпевненість) або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити (недбалість).

Згідно з ст. 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною шостою зазначеної статті унормовано, що умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Розділом II Порядку№ 651 регламентовано порядок заповнення гр. 31 митної декларації. Зокрема, встановлено, що під номером 1 зазначаються найменування та звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар (фізичні характеристики товару в обсязі, достатньому для однозначного віднесення його до коду згідно з УКТЗЕД та застосування ставок податків, у кількості знаків, визначеній правилами заповнення графи 33 митної декларації для відповідного митного режиму та особливостей переміщення): наприклад, комплектність або завершеність (зібраний/незібраний), кількісний та якісний склад (матеріал, речовина, суміш, сполука тощо), основні властивості товару (призначення, розмір, розфасування, пакування тощо).

Якщо у графі 33 митної декларації код товару згідно з УКТЗЕД зазначається на рівні десяти знаків, в окремих полях електронної митної декларації або у разі використання її на паперовому носії - електронної копії митної декларації на паперовому носії без зазначення у паперовому примірнику зазначаються за формою «електронного інвойсу» в розрізі кожного найменування товару відомості, необхідні для ідентифікації товарів, що є в наявності: найменування товару (згідно з рахунком або іншим документом, що визначає вартість товару); артикул (марка, модель, сорт, тип, тощо); найменування торговельної марки (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); виробник (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах);

Дані положення Порядку № 651 кореспондують з нормою пп. «в» п. 5 ч. 8 ст. 257 МК України, відповідно до якої торговельна марка та виробник товарів зазначаються у митній декларації за наявності у товаросупровідних та комерційних документах.

Уповноваженою особою митної служби було встановлено, що 08 липня 2024 року директором ТОВ «Пролайн Трейд ОСОБА_2 до митного поста «Умань» Черкаської митниці подано митну декларацію №24UA13U2, за якою в митний режим імпорту задекларовано товар «Станок автоматизованої зварки літієвих акумуляторів (BWA-760-H)» вартістю 174127,89 грн. (4295 дол. CША), що надійшов на адресу ТОВ «Пролайн Трейд» транспортним засобом д.р.н НОМЕР_1 .

Вантаж був відправлений з Китаю підприємством «Rubosen technology (suzhou) Co.Ltd.» на виконання договору поставки від 20 травня 2024 року №CY202405001 згідно з рахунком від 20 травня 2024 року- № CY202405001.

09 липня 2024 року за результатами проведеного Черкаською митницею митного огляду заявленого за митною декларацією №24UA13U2 товару було встановлено невідповідність щодо опису вантажу в частині виробника та торговельної марки товару. Під час проведення огляду на корпусі вантажу виявлено маркувальну етикетку із зазначенням моделі, торговельної марки, та технічних характеристик зварювального станка. Встановлено невідповідність щодо опису товару що зазначений у гр. 31 МД, зазначено «немає даних» щодо торговельної марки та виробник - «Rubosen technology (suzhou) Co.,Ltd», на маркувальній етикетці наявні написи: «BEIJIEXING» щодо торговельної марки, та підприємтво «Suzhou Beijiexing intelligent equipment Co. LTD.» Також нa маркувальній етикетці наявний QR-код з посиланням на іноземний сайт підприємства «Suzhou Beijiexing intelligent equipment Co. LTD.»

Ці обставини знайшли своє відображення у протоколі про адміністративне правопорушення №0035/90200/24 від 10 липня 2024 року, в якому приведені обставини вчиненого правопорушення.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Проте зазначені в протоколах обставини не підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції іншими доказами.

За положеннями як закону так і підзаконного нормативного акту у разі відсутності відомостей про виробника товару та торгівельну марку у товаросупровідних та комерційних документах, відповідні відомості до митної декларації не вносяться.

Суд першої інстанції мотивовано вказав, що при декларуванні товару в ОСОБА_2 були відсутні підстави для внесення до митної декларації відомостей про виробника товару «Suzhou Beijiexing intelligent equipment Co. Ltd» та торгівельну марку «Beijiexing» через відсутність жодних відомостей про це підприємство у товаросупровідних та комерційних документах.?

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в матеріалах справи відсутні належні докази, які б вказували на те, що ОСОБА_2 вчинено умисні винні дії по незаявленню за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Митним органом не доведено того факту, що ОСОБА_2 було достовірно відомо про невідповідність опису товару та, що він мав у своєму розпорядженні певні дані, які свідчили про невідповідність товаросупровідних документів фактичним характеристикам товару.

Аналіз положень пункту 2 розділу ІІ Порядку, дає підстави для висновку, що відомості до графи 31 митної декларації, зокрема, про найменування та кількість, вносяться декларантом на підставі відомостей, наявних у товаросупровідних документах.

Одночасно, чинним митним законодавством України не встановлено обов`язку декларанта здійснювати перевірку достовірності відомостей, зазначених у товаросупровідних документах. У цій справі встановлено, що ОСОБА_2 заявив за встановленою формою відомості про товар до його митного огляду.

Отже заявляючи вказані відомості ОСОБА_2 не усвідомлював протиправний характер своєї дії, не передбачав їх шкідливих наслідків, також не бажав та свідомо не допускав настання цих наслідків. Ще він не передбачав можливість настання шкідливих наслідків своєї дії та не передбачав можливості настання таких наслідків, ба більше не повинна був і не міг їх передбачити.

З урахуванням наведеного, митний орган, не дотримався положень ч. 2 ст. 251 КУпАП, не зібрав фактичних даних, на підставі яких можливо прийти до висновку про необережність дій ОСОБА_2 , як форми його вини, при з`явлення за встановленою формою відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при розгляді даної справи суд першої інстанції повно та всебічно дослідив докази, що містяться в матеріалах справи, належним чином перевірив обставини, викладені у протоколі про порушення митних правил №0035/90200/24 від 10 липня 2024 року та, приймаючи рішення про закриття провадження щодо ОСОБА_2 , дійшов обґрунтованого висновку про те, що останній не вчиняв будь-яких дій, що підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 472 МК.

Попри доводи апелянта, апеляційним переглядом встановлено, що суддею районного суду відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_2 складу сказаного адміністративного правопорушення є обґрунтованим, а викладені в апеляційній скарзі представника митної служби доводи на спростування висновків суду першої інстанції, будь-яких інших доказів на підтвердження вини особи в апеляційній скарзі не наведено.

Заразом, відповідно до практики ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальною, мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції (справа «Лучанінова проти України»).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

З огляду на викладене вище, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вчинення ОСОБА_2 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 в інтересах Черкаської митниці залишити без задоволення.

Постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук