Справа № 465/8485/24 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 33/811/1717/24 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., з участю представника потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Франківського районного суду м. Львова від 04.11.2024 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

постановою Франківського районного суду м. Львова від 04.11.2024 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 40 (сорок) годин.

Відповідно до постанови суду, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 022425 від 24.10.2024 року, ОСОБА_2 16.09.2024 року, близько 16 год. 00 хв., будучи притягненим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, перебуваючи на АДРЕСА_1 , вчинив психологічне насильство відносно сина ОСОБА_3 , а саме погрожував фізичною розправою та насильством, виражався нецензурною лайкою, а відтак вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

На зазначену постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її змінити та перекваліфікувати його дії з ч.2 ст.173-2 КУпАП на ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що працівники поліції, всупереч вимогам закону, склали два окремих протоколи про вчинення адміністративного правопорушення в межах одного інциденту, який відбувся 16.09.2024 року, відносно двох потерпілих, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Враховуючи наведене, вважає, що суд першої інстанції безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП за ознакою повторності, оскільки постановою Франківського районного суду м. Львова від 17 жовтня 2024 року його вже було притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Зазначає, що судом при визначенні розміру та виду адміністративного стягнення не враховано його щирого каяття, визнання вини та відсутності обставин, що обтяжують відповідальність, та призначено занадто суворе покарання у виді громадських робіт.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та дату розгляду апеляційної скарги, про причини неявки апеляційний суд не повідомив, тому суд, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, вважає можливим провести розгляд апеляційної скарги у його відсутності.

Заслухавши пояснення представника потерпілого ОСОБА_1 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід задоволити частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положенням ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Частина 2 статті 173-2 КУпАП встановлює відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 022425 від 24.10.2024 року, ОСОБА_2 16.09.2024 року, близько 16 год. 00 хв., будучи притягненим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, перебуваючи на АДРЕСА_1 , вчинив психологічне насильство відносно сина ОСОБА_3 , а саме погрожував фізичною розправою та насильством, виражався нецензурною лайкою, а відтак вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою Франківського районного суду м. Львова від 17.10.2024 року у справі № 465/7550/24 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за те, що він 16.09.2024, близько 16 год. 00 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_4 , а саме кричав та агресував, чинив моральний тиск, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могло бути завдано шкоду ментальному здоров`ю потерпілої.

Вказана постанова набрала законної сили, оскільки не оскаржувалась в передбаченому законом порядку.

При цьому, постановою Франківського районного суду м. Львова від 17.10.2024 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення 16.09.2024, близько 16 год. 00 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , тобто в той самий час, день та місці, що і в оскаржуваній постанові, однак відносно іншого потерпілого.

Вказані обставини свідчать про те, що працівники поліції, які складали протокол про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно потерпілої ОСОБА_4 , знали про вчинене ОСОБА_2 правопорушення відносно ОСОБА_3 , оскільки відбирали в нього пояснення.

Водночас, відповідно до ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається, заяву про вчинення правопорушення ОСОБА_3 до ЛРУП №2 ГУНП України у Львівській області подав 09.10.2024.

Вказана заява була зареєстрована ГУНП у Львівській області 11.10.2024.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 022425 був складений лише 24.10.2024 року, тобто з порушенням строків, передбачених ст.254 КУпАП.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що на момент вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме 16 вересня 2024 року, ОСОБА_2 не був притягнутий до відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Як і не був притягнутий до такої відповідальності станом на 12.10.2024 року, тобто протягом 24-годинного строку притягнення його до відповідальності після реєстрації заяви потерпілого ОСОБА_3 .

Натомість, протокол про адміністративне правопорушення був складений лише 24.10.2024 року, тобто після ухвалення Франківським районним судом м.Львова постанови від 17.10.2024 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відтак, вказані обставини підлягають повторній перевірці органами поліції.

При цьому, враховуючи обставини вчинення адміністративного правопорушення, органам поліції необхідно перевірити вказану заяву на предмет наявності в діях ОСОБА_2 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 129 КК України, а саме погрози вбивством.

Так, диспозиція ст. 129 КК України передбачає кримінальну відповідальність за вчинення погрози вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Як вбачається із заяви потерпілого ОСОБА_3 , ОСОБА_2 16.09.2024 року був сильно п`яний, кричав та погрожував потерпілим, а потім схопив зброю з сейфу, почав її заряджати, кричати та погрожувати їм вбивством. ОСОБА_3 зазначив, що злякався за своє життя та життя матері, оскільки боявся, що батько буде стріляти.

Вказані обставини можуть свідчити про наявність в діях ОСОБА_2 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 129 КК України, оскільки в потерпілого могли бути реальні підстави побоюватися здійснення погрози вбивством.

Зазначені обставини на предмет наявності складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 129 КК України, органами поліції перевірені не були, а відтак, на переконання суду апеляційної інстанції, такі підлягають повторній перевірці.

Крім того, зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283-284 КУпАП.

Зокрема, постанова місцевого суду повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи.

У мотивувальній частині постанови, у разі визнання особи винуватою, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків правопорушення, форми вини і мотивів правопорушення, що не було зазначено судом першої інстанції у оскаржуваній постанові.

Крім цього, у постанові необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення доказів, на які посилається правопорушник.

Відтак, апеляційний суд вважає, що при розгляді даної справи судом першої інстанції не дотримано вищенаведених вимог закону, що призвело до неповного з`ясування обставин справи.

Наведене, на думку апеляційного суду, свідчить про те, що суд першої інстанції не дотримався принципів повноти та об`єктивності судового розгляду, тим самим позбавивши апеляційний суд можливості дати оцінку доводам, наведеним у апеляційній скарзі, що є самостійною підставою для скасування судового рішення.

З огляду на це, вважаю, що по справі неможливо прийняти остаточне рішення, у зв`язку з чим її слід направити на доопрацювання до ЛРУП №2 ГУНП України у Львівській області.

Після повернення справи, ЛРУП №2 ГУНП України у Львівській області необхідно усунути зазначені вище недоліки та повторно направити справу на розгляд до суду.

Керуючись ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Франківського районного суду м. Львова від 04.11.2024 року скасувати.

Матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, повернути ЛРУП №2 ГУНП України у Львівській області для усунення виявлених недоліків.

Постанова набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В.Я.