Справа №345/2896/24
Провадження № 3/345/843/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2024 м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Кулаєць Б.О., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли з Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , одруженого, громадянина України,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

02.05.2024 до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 580909 від 26.04.2024 ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, складений відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що останній 26.04.2024 близько 19:30 год. по місцю проживання вчинив домашнє насильство стосовно тещі ОСОБА_2 , а саме: зі слів останньої вдарив рукою по голові, чим могла бути заподіяна шкода фізичному здоров`ю.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення:

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав. Пояснив, що ОСОБА_2 є його тещею. Він одружився та на даний час проживає з дружиною, яка перебуває в стані вагітності, її дітьми та мамою в одному будинку. Мама його дружини, а його теща, ОСОБА_2 постійно вчиняє конфлікти з ним, його дружиною та її дітьми, поргожує їм, б`є дітей, які є її онуками, чинить їм усім різного роду перешкоди. За це на неї неодноразово складалися протоколи, а також виносилися термінові заборонні приписи. Однак вона їх ігнорує, поведінку не змінює. 26.04.2024 вона вчергове побила дітей дружини та виливала на них паливо, погрожуючи підпалом. Він тільки захищав дітей і все фіксував на камеру свого мобільного телефону. Тещу не бив. В ході конфлікту вона сама впала та вдарилася, а працівникам поліції сказала, що це він наніс їй тілесне ушкодження. Хоча її онучка також підтвердила, що ОСОБА_2 сама впала та вдарилася. Просив долучити диск з відеозаписами, які підтвердять систематичність негативної поведінки ОСОБА_2 щодо його сім`ї, зокрема, і з фіксацією подій 26.04.2024.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні письмові докази:

на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 580909 від 26.04.2024, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, зміст якого викладено вище (а.с. 1);

- рапорт старшого інспектора-чергового Калуського РВП від 27.04.2024, в якому 26.04.2024 о 21:47 год. надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_2 про те, що по місцю проживання зять наніс їй тілесні ушкодження (а.с. 3);

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію та письмові пояснення ОСОБА_2 від 26.04.2024, згідно з якими остання зазначила, що 26.04.2024 близько 19:30 год. по місцю проживання ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, а саме: вдарив її рукою по голові. Крім того, вона зазначила, що свідком даної події була онучка ОСОБА_3 (а.с. 4-5, 6);

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 26.04.2024, згідно з якими останній зазначив, що 24.04.2024 близько 19:30 год. він перебував по місцю проживання та неподалік від нього стояла його донька ОСОБА_4 і в цей момент теща ОСОБА_2 почала ображати доньку, та кинула, в неї банку від фарби. Він хотів зловити свою тещу за руки, однак, остання зачепилася за поріг і впала. Будь-яких тілесних ушкоджень він їй не наносив (а.с. 7);

- письмові пояснення ОСОБА_5 від 26.04.2024, згідно з якими вона зазначила, що 24.04.2024 близько 19:30 год. вона перебувала по місцю проживання та бабуся почала її ображати та взяла до рук банку від фарби і кинула в неї, та ще хотіла її вдарити. В цей момент її тато хотів зловити бабусю за руку, водночас, остання зачепилася за поріг і впала. Зазначає, що її батько взагалі не чіпав бабусю а вона сама впала (а.с. 8).

Крім того, у судовому засіданні було досліджено відеозаписами, які розміщені на лазерному диску, який долучений до матеріалів справи ОСОБА_1 . Зокрема, на яких зафіксована, як ОСОБА_2 конфліктно поводить себе, нецензурно висловлюється, а також те, як намагається вдарити дівчину, якою зі слів ОСОБА_1 є донька ОСОБА_5

ІV. Оцінка суду:

оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з диспозицією ст. 173-2 КУпАП особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Зокрема, фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

В той час, як під конфліктом необхідно розуміти стан таких взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин, але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

Домашнє насильство вчиняється шляхом порушення основних прав та свобод іншого члена сім`ї та призводить або може призвести до заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Разом з тим, в судовому засіданні з пояснень ОСОБА_1 та досліджених матеріалів справи не представилося можливим встановити в діях останнього наявності умислу на заподіяння шкоди потерпілій шляхом порушення її прав і свобод. Окрім цього, судом встановлено, що між ними протягом тривалого періоду часу наявні неприязні відносини, які, як наслідок, можуть призвести до безпідставного звинувачення ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за відсутності інших доказів на підтвердження його провини.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення працівниками поліції долучено протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, письмові пояснення ОСОБА_2 від 26.04.2024 та рапорт працівника поліції, який містить виклад обставин, які остання повідомила на службу 102. Таким чином, вказані докази фактично побудовані виключно на інформації, яку надала потерпіла ОСОБА_2 , а тому не можуть поза розумним сумнівом підтверджувати факт вчинення правопорушення.

Водночас, письмові пояснення ОСОБА_1 та дочки його дружини ОСОБА_5 , яка була свідком вказаної події, про що в свою чергу зазначила сама потерпіла, спростовують вчинення будь-яких протиправних дій фізичного характеру ОСОБА_1 , чим могла бути заподіяна шкода фізичному здоров`ю потерпілої.

При цьому будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, а саме: те, що він вдарив рукою по голові тещу ОСОБА_2 , чим могла бути заподіяна шкода фізичному здоров`ю останньої, до матеріалів справи не долучено.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

За відсутності інших доказів про те, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, самі по собі наявний протокол про адміністративне правопорушення, протокол прийняття заяви, письмові пояснення потерпілої, а також рапорт не дають достатньо підстав для впевненого і переконливого висновку щодо доведеності вини останнього в скоєнні інкримінованого йому правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, керуючись принципом доведеності вини поза розумним сумнівом, суд вважає недоведеним обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та приходить до переконання закрити вказане провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 173-2, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя: