КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач Ратнікова В.М.

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 753/5756/24

05 червня 2024 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Ратнікової В.М.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Сидоренка Леоніда Івановича на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 02 травня 2024 року в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою : АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 02 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 08 травня 2024 року захисник ОСОБА_1 адвокат Сидоренко Леонід Іванович подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Дарницького районного суду міста Києва від 02 травня 2024 року та закрити провадження у справі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що судом першої інстанції під час розгляду справи не звернуто уваги на допущені порушення при виявленні та фіксуванні працівниками поліції у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп?яніння. Вказані працівниками поліції в протоколі та у направленні ознаки наркотичного сп`яніння, які були виявленні у ОСОБА_1 , не знайшли свого підтвердження при дослідження матеріалів справи.

Вказує на те, що 08.03.24 року, біля 11-ї години, в той час і в тому місці був ясний сонячний день, загально відомим є те, що при яскравому світлі сонця зіниці у людини будуть звужені (загально відомі факти не потребують доказування), а для того, щоб виявити реагують вони на світло чи ні, потрібно не світити в очі водію на сонці, а необхідно перебувати в більш темному приміщенні, однак, цього працівниками поліції виконано не було, будь-якої наявної очевидної фіксації вказаної ознаки матеріали справи не містять, а тому є не доведеною, надуманою та безпідставною зазначена в протоколі, як наявна у ОСОБА_1 , ознака наркотичного сп`яніння «звужені зіниці, які не реагують на світло».

Щодо вказаної в протоколі такої ознаки наркотичного сп`яніння, як «виражене тремтіння пальців рук» зазначає, що дана ознака взагалі не зафіксована на долученому до матеріалів справи відео, ніхто з працівників поліції не перевіряв і не фіксував даної ознаки, що добре видно на долученому до матеріалів справи відео.

Вказує на те, що поведінка ОСОБА_1 була обумовлена діями самих працівників поліції та виниклим між ним та поліцейськими конфліктом через вибіркову заборону поліцейськими проїзду по мосту Південний в м.Києві, оскільки в справі відсутні докази наявності заборонювальних дорожніх знаків та будь-якого офіційного розпорядження для такої заборони, при цьому на відео добре видно, як по мосту рухається вантажний та легковий автотранспорт, тому складання даного протоколу було обумовлене виключно поведінкою ОСОБА_1 , а не надуманими підозрами щодо перебування його у стані наркотичного сп`яніння.

Зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки такому доказу, як «направлення водія на огляд...». По-перше, дане направлення складене взагалі без ознайомлення з ним водія ОСОБА_1 , без зазначення за допомогою чого проводився даний огляд, які застосовувались прилади, більш того, вказано, що «особу на огляд у заклад охорони здоров?я було нібито доставлено інспектором ОСОБА_2 », що не відповідає дійсності, так як самі працівники поліції не тільки нe доставили водія до вказаного відділення закладу охорони здоров`я «Соціотерапія», а взагалі відмовились доставляти ОСОБА_1 до лікарн,і про що свідчить відеозапис вказаної події.

Посилається також, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в даному «направленні на огляд водія транспортного засобу...» вказані дані, що не відповідають дійсності у зв?язку з тим, що працівники поліції не виконали вимогу п.п.7,8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду» N?1103 від 17.12.2008 року, так як відповідно до п. 7 поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров?я не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Вказує на те, що в протоколі не зазначено дій водія щодо ухилення від огляду на стан наркотичного сп`яніння, так як ОСОБА_1 від огляду у лікаря нарколога не ухилявся.

Зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу також на те, що в порушення вимог ст. 266 КУпАП ОСОБА_1 не було відсторонено працівниками поліції від керування транспортним засобом так як матеріали справи не містять будь-яких даних про таке відсторонення від керування.

Вказує на те, що твердження суду першої інстанції про відсутність обов?язку поліцейського доставляти водія до закладу охорони здоров?я не грунтується на вимогах закону та підзаконних актах у зв?язку з наступним: відповідно до п.7 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», : у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров?я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апелянт звертає увагу суду, що протокол про адміністративне правопорушення ААД №729792 - не відповідає вимогам ст.256 КУпАП та вимогам ч.1ст.130 КУпАП, так як в ньому зазначено, що ОСОБА_1 «...керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп?яніння», однак, зміст ч.1 ст.130 КпАП України- не містить таких положень, натомість в законі вказано про «керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння.», а тому викладена в протоколі про адміністративне правопорушення об?єктивна сторона не відповідає ч.1 ст. 130 КУпАП .

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Сидоренко Леонід Іванович повністю підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Представник Київської міської прокуратури в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи апеляційним судом прокуратура повідомлена у встановленому порядку, а тому суд вважає можливим розгляд справи у відсутності представника прокуратури.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення ОСОБА_1 та його захисника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції посилався на те, що докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють один одного, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають у суду сумнівів.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначена адміністративна відповідальність також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Тобто, встановлений порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, за наявності ознак, передбачає певний алгоритм дій, який визначений ст.266 КУпАП та Інструкцією, при цьому медичний огляд проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, а огляд на місці - поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння є підставою для притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За змістом п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №729792, складеного інспектором взводу №2, роти №1, батальйону № 4, полку №2 (з ОЛБ) УПП в м.Києві старшим лейтенантом поліції Величко С.С., 08 березня 2024 року, о 10 год. 53 хв., в м.Києві , просп. Бажана, станція метро «Славутич» водій ОСОБА_1 керував автомобілем «BMW 730 D», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме: зіниці очей звужені та не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, від огляду на стан спяніння у лікаря нарколога водій відмовився на місці зупинки. Водій порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

08 березня 2024 року було виписане направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «КМНКЛ Соціотерапія» з якого вбачається, що у результаті огляду поліцейським у водія ОСОБА_1 виявленні ознаки сп`яніння: зіниці очей звужені та не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає ситуації.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису події з боді камери поліцейського вбачається, що працівником поліції було зупинено транспортний засіб «BMW 730 D», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та було розяснено водію, що рух цивільним особам Південним мостом обмежено. Під час паркування транспортного засобу водій зачепив руку працівника поліції. В подальшому приїхав інший екіпаж поліції.

Працівник поліції з іншого екіпажу розяснює водію ОСОБА_1 те, що рух мостом обмежено та зясовує з яких причин водій транспортного засобу не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, на що останній відповів, що ніхто не виконує (зафіксований час на відео 11:17:00-11:17:35). В подальшому працівники поліції попросили водія надати документи, на що останній показав свої документи у мобільному додатку «ДІЯ» (зафіксований час на відео 11:19:00). Працівники поліції зауважили, що поведінка водія не відповідає обстановці та запитали, чи вживав водій наркотичні речовини. Працівник поліції повідомив водію, що його поведінка не відповідає обстановці та зіниці очей не реагують на світло. (зафіксований час на відео 11:21:50).

В подальшому працівник поліції запропонував водію пройти огляд у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога, на що останній відповів так, однак через короткий час відповів ні, та погодився пройти на місці за допомогою приладу Драгер, однак працівник поліції повідомив, що у водія ознаки іншого спяніння (зафіксований час на відео 11:22:16-11:22:30). На запитання працівника поліції чи їде водій до медичного закладу останній відповів, що ні ( зафіксований час на відео 11:23:14). На повторне запитання поліцейського, чи поїде водій до медичного закладу, останній відповів, що не погоджується, та самостійно пройшов та сів в автомобіль працівників поліції (зафіксований час на відео 11:25:10-11:25:20).

На чергове запитання поліцейського, чи поїде водій- ОСОБА_1 до лікаря-нарколога, останній відповів, що поїде, однак в подальшому відмовився ( зафіксований час на відео 11:27:31-11:27:05).

Працівники поліції повідомили водію, що він порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та відносно нього буде складено протокол (зафіксований час на відео 11:28:06).

Протягом усього відеозапису події водій ОСОБА_1 висловлювався ненормативною лексикою, ображав та зневажливо ставився до працівників поліції.

Аналізуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України та про наявність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що не ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у лікаря, а працівники поліції відмовились направляти його до лікарні, всіляко провокуючи його на відмову від проходження опосвідування, суд апеляційної інстанції відхиляє, як безпідставні, оскільки ці доводи спростовується наявними у справі доказами, а саме: відеозаписом події із бодікамери працівника поліції з якого вбачається, що працівник поліції запропонував водію пройти огляд у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога, на що останній відповів так, однак через короткий час відповів ні, та погодився пройти на місці за допомогою приладу Драгер. Працівник поліції повідомив, що у водія ознаки іншого спяніння (зафіксований час на відео 11:22:16-11:22:30). На запитання працівника поліції, чи їде водій до медичного закладу, останній відповів, що ні ( зафіксований час на відео 11:23:14). На повторне запитання поліції чи поїде водій до медичного закладу, останній відповів, що не погоджується та самостійно пройшов та сів в автомобіль працівників поліції (зафіксований час на відео 11:25:10-11:25:20). На чергове запитання поліцейського, чи поїде водій- ОСОБА_1 до лікаря-нарколога, останній відповів, що поїде, однак в подальшому відмовився (зафіксований час на відео 11:27:31-11:27:05). З викладеного вбачається, що працівниками поліції кілька разів було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного спяніння в медичному закладі, однак від такого огляду водій ОСОБА_1 відмовився. Будь-яких дій щодо спонукання поліцейськими водія відмовитися від огляду на стан наркотичного спяніння матеріали справи не містять, не зафіксовані на боді камеру працівника поліції, а тому таке твердження є лише припушенням апелянта.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки такому доказу як «направлення водія на огляд...», яке складене взагалі без ознайомлення з ним водія ОСОБА_1 , без зазначення за допомогою чого проводився даний огляд, які застосовувались прилади, більш того, вказано, що «особу на огляд у заклад охорони здоров?я було нібито доставлено інспектором ОСОБА_2 », що не відповідає дійсності так як самі працівники поліції не тільки нe доставили водія до вказаного відділення закладу охорони здоров`я «Соціотерапія», а взагалі відмовились доставляти ОСОБА_1 до лікарні про що свідчить відеозапис, в даному «направленні на огляд водія транспортного засобу...» вказані дані, що не відповідають дійсності у зв?язку з тим, що працівники поліції не виконали вимогу передбачену п.7,8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду» N?1103 від 17.12.2008 року, а саме п. 7 відповідно до якого - поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров?я не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав, суд апеляційної інстанції відхиляє, з огляду на наступне.

Відповідно до п.7,8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду» N?1103 від 17.12.2008 року поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналізуючи зазначене, з огляду на те, що при наявності ознак наркотичного сп`яніння (поведінка не відповідає обстановці, зіниці очей не реагують на світло) ОСОБА_1 , на пропозицію поліцейського пройти оглядна стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі кілька разів відмовився від проходження такого огляду, що становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Законом не передбачене примусове доставлення водія до закладу охорони здоров`я, а тому недоліки направлення на огляд ОСОБА_1 , який від такого огляду кілька разів відмовився, не спростовують факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд не бере до уваги твердження апелянта про те, що працівники поліції не тільки нe доставили водія до закладу охорони здоров`я «Соціотерапія», а взагалі відмовились доставляти ОСОБА_1 до лікарні, про що свідчить відеозапис події, оскільки такі твердження є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, а саме- відеозаписом з нагрудної бодікамери працівників поліції.

Всі інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи апелянта не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Сидоренка Леоніда Івановича.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Сидоренка Леоніда Івановича залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 02 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: