Справа № 635/1151/24
Провадження № 3/635/827/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року смт. Покотилівка

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

згідно протоколу серія ААД № 288417 від 18 січня 2024 року, складеного за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 18.01.2024 року 15.30 Харківська область Харківський район, с. Циркуни, вул. Соборна 1и, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем ЗИЛ 131 н.з. НОМЕР_1 , позбавлений права керування рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.08.2023 р. строком на 1 рік. гр. ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП 12.05.2023 р. ЕАС 698395, порушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1 «а», Правил дорожнього руху, за що відповідальність, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Невинний Іван Іванович надав суду клопотання про закриття провадження у справі за відсутності події та в його діях складу адміністративного правопорушення, яке обґрунтовує наступним. Так зазначає, що протокол було складено безпідставно та не обґрунтовано, дані в протоколі та матеріалах справи не відповідають дійсним обставинам, а під час складання вищезазначеного протоколу та інших матеріалів справи, працівниками поліції допущено ряд грубих та суттєвих порушень норм законодавства, таких як КУпАП, інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджену наказом МВС № 1026 від 18.12.2018 року, та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року. Вказує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а про наявність зазначеної в протоколі постанови за ч. 2 ст. 126 КУпАП від 12.05.2023 р. ЕАС 698395 не знає, при ньому її ніколи не складали, саму постанову та жодних повідомлень з цього приводу він не отримував, ніяких виконавчих проваджень відносно нього не відкривалось. Крім того, звертає увагу, що матеріали справи не відповідають дійсності, не містять жодних підтверджуючих належних та допустимих доказів правопорушення, складені з грубим порушенням законодавства. В протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД № 288417 від 18 січня 2024 року відсутні будь які свідки правопорушення, а в додатках значиться лише про наявність відеодиску та акту вилучення ТЗ. При цьому вказує, що транспортний засіб не вилучався, і це підтверджується відсутністю самого акту вилучення ТЗ та вбачається з інших матеріалів справи. Також протоколі відсутні посилання на будь які інші докази правопорушення, а сам відеозапис містить лише фрагмент спілкування працівників поліції з іншою присутньою на місці особою. Факту керування ОСОБА_1 транспортного засобу відеозапис не підтверджує. Адвокат зазначає, що склад правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а повторність відповідно до статті 35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню. Відповідно до вищезазначеної інструкції, поліцейським не додано довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, оскільки у разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) повинна долучаєтись довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення. Також звертає увагу, на постанову ЕАС 698395 від 12.05.2023 відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, яку працівники поліції додали до матеріалів справи і зазначає, що з огляду на цей документ, взагалі не зрозуміло його природу, звідки вона взята, та її відповідність дійсності. Будь які підписи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також підписи особи, яка склала цей документ відсутні. Як на підставу правопорушення зазначено «водій керуючи ТЗ не пред?явив посвідчення водія відповідної категорії, чим скоїв(ла) адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 126 КУпАП», проте ч. 2 ст. 126 КУпАП зазначає не про непред`явлення посвідчення водія, а керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. Крім того, адвокат вважає, що відсутня будь-яка інформація про отримання зазначеної копії цього документа особою, яка притягається до відповідальності, а тому, якщо вона і існує, то не набрала законної сили. Цей документ має лише печатку ВП Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області «ДЛЯ ПАКЕТІВ», та жодного зазначення, що цей документ відповідає дійсності (Згідно з оригіналом), а також прізвища, ім?я та по батькові особи, яка б це засвідчила немає. Натомість інші документи засвідчені належним чином. За таких обставина, зазначений документ не може бути належним та допустим доказом притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності 12.05.2023 року та свідчити про повторність. Вважає, що матеріали справи зібрані та складені з грубим порушенням вимог закону, протирічать самі собі та не підтверджують скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, подія правопорушення відсутня, а в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтями 251, 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із п. 4 Розділу П Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Відповідно до п. 5 розділу ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). За змістом підпунктів 1) та 2) п. 1 розділу VII Інструкції № 1026 поліцейським забороняються самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу, а також примусове виключення відео реєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб.

Зазначені норми направлені на забезпечення об`єктивного і неупередженого виявлення та фіксування правопорушень у тому числі і з метою подальшого використання зафіксованої інформації у якості доказів у суді. Зазначене вбачається із положень п.2. розділу І Інструкції № 1026, відповідно до якого застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється, в тому числі, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП встановлена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частиною 3 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 4 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Тож об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП полягає в повторному протягом року вчинення таких правопорушень: керуванні транспортними засобами особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Тобто, факт керування транспортним засобом є безумовною та обов`язковою складовою частинною зазначеного правопорушення.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20 лютого 19 року ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Разом з тим матеріали справи не містять доказів на підтвердження керування транспортним засобом ОСОБА_1 , що також не дає змогу суду встановити склад правопорушення, передбачений ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Так, при дослідженні у судовому засіданні відеозапису, який мається на диску, судом встановлено, що момент, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом на даному відеозапису відсутній, тобто відеодоказів того, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції не має. Відеозапис дійсно містить лише фрагмент спілкування працівників поліції з іншою присутньою на місці невідомою особою. Факту керування ОСОБА_1 транспортного засобу відеозапис не підтверджує, а тому не може бути належним доказом керування останнім транспортним засобом.

За таких обставин працівниками поліції не зафіксовано факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , що є обов`язковою умовою відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Матеріали справи містять постанову ЕАС 698395 від 12.05.2023 відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, яка має печатку ВП Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області «ДЛЯ ПАКЕТІВ» та на думку суду не засвідчена належним чином. Натомість, інші додані до справи матеріали, такі як копія паспорта, посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - засвідчені належним чином, та крім печатки мають зазначення, що вони відповідають оригіналу документу, що підтверджує підпис та ініціали особи відповідного органу. Крім того, як на підставу правопорушення в цій постанові зазначено «водій керуючи ТЗ не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим скоїв(ла) адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 126 КУпАП». Проте ч. 2 ст. 126 КУпАП зазначає не про непред`явлення посвідчення водія, а саме про керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, що каже про невідповідність правопорушення диспозиції зазначеної частини статті, за яке накладено адміністративне стягнення, та ставить під сумніви зазначений документ.

За таких обставин, суд критично ставиться до цього документу і вважає, що він не може бути належним та допустим доказом притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності 12.05.2023 року, та в сукупністю з розглянутим протоколом, свідчити про повторність правопорушення.

Склад правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає саме повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті. Відповідно до розділу VII (Особливості оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, вчинені повторно), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, зазначає, що повторним відповідно до статті 35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню. Поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені частинами другою та третьою статті 130 КУпАП, - довідку про належність транспортного засобу. У разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вони не містять будь-яких довідок або інших підтверджуючих доказів, щодо події так і повторності вчинення правопорушення ОСОБА_1 .

Суд вважає, що в даному випадку не підтверджено належним чином як сама подія правопорушення, так і повторність вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частинами 2-4 ст. 126 КУпАП протягом року.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно з ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Ст. 62 Конституції України закріплює принцип судочинства презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності.

У зв`язку з цим, суд не вбачає наявності самої події правопорушення та повторності правопорушення у діях ОСОБА_1 передбачених складом ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Суд здійснює розгляд протоколу виключно в межах пред`явленого особі обвинувачення за кваліфікацією, яка визначена працівником поліції та зазначена у протоколі, під час якого суддя встановлює наявність або відсутність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення передбаченого конкретною частиною статті або статтею КУпАП.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст.213, 221, 280 КУпАП є розгляд справи.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд наголошує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Крім того, в свою чергу, суд також зауважує про неможливість перекваліфікації дій ОСОБА_1 з ч. 5 ст. 126 КУпАП на ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки відповідно до ст. 222 КУпАП дана категорія справи підвідомча органам Національної поліції України.

Враховуючи, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення подія та склад правопорушення, передбачений ч. 5 ст. 126 КУпАП, не доведені, суд не вбачає в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, а тому провадження в справі підлягає закриттю.

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується виключно у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, судовий збір з нього стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 33, 126, 248, 251, 252, 268, 280, 283 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя О.В. Назаренко