Справа № 352/1318/24
Провадження № 3/352/666/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 рокум. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Олійник М.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 18 квітня 2024 року о 22 год 06 хв, в с. Драгомирчани по вул. Миру керував транспортним засобом Volvo СХ60 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей). Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку відмовився, також відмовився від такого огляду в медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 всудовому засіданні свою провину не визнав. Пояснив, що 18 квітня 2024 року він був зупинений працівниками поліції, які запропонували пройти огляд на встановлення стану сп`яніння, від якого відмовився, оскільки поліцейським не довіряє. Заперечує своє перебування в стані алкогольного сп`яніння, того ж дня самостійно пройшов огляд у лікаря нарколога, в ході я кого стану сп`яніння в нього не було виявлено. Просив суд закрити провадження у справі, так як в стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом він не керував.

Захисник ОСОБА_2 також просив закрити провадження у справі, оскільки матеріали не містять доказів перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Жодних ознак перебування в стані алкогольного сп`яніння в ОСОБА_1 не було, а специфічний запах міг бути пов`язаний із відповідними захворюваннями, тому працівники поліції не мали права вимагати у нього пройти огляд на встановлення стану сп`яніння. Отже, провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 і захисника Маринчака О.С., дослідивши письмові доказу у справі, переглянувши відеозаписи, суд дійшов таких висновків.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водіїв знайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція та Порядок.

Доходжу висновку, що в даному випадку поліцейськими дотримано приписи ст. 266 КУпАП, Інструкції та Порядку.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 18 квітня 2024 року серії ААД № 585679 (а.с.1), ОСОБА_1 18 квітня 2024 року о 22 год 06 хв, в с. Драгомирчани по вул. Миру керував транспортним засобом Volvo СХ60 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей). Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку відмовився, також відмовився від такого огляду в медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором СРПП ВП № 1 (м. Тисмениця), капітаном поліції Рубінським С.М., із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Факт роз`яснення ОСОБА_1 прав передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, а також отримання копії протоколу, підтверджується самим протоколом про адміністративне правопорушення, що містить особистий підпис ОСОБА_1 у відповідних графах.

В протоколі по суті порушення ОСОБА_1 особисто зазначив, що від пояснень відмовляється на підставі ст. 63 Конституції України.

Отже, підстав вважати, що цей протокол складено з порушенням ст. 256 КУпАП не здобуто.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3) вбачається, що ОСОБА_1 , у якого виявлені ознаки алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, що підтвердив власноручним підписом.

За змістом направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у КНП м. Івано-Франківськ, складеного 05 липня 2022 року о 18 год. 43 хв. (а.с. 3), водій ОСОБА_1 , в якого виявлені ознаки сп`яніння, направлявся для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичний заклад. Огляд в закладі охорони здоров`я не проводився через те, що останній відмовився.

На відеозаписах, що містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 3), безсторонньо зафіксовані обставини події, а саме: рух транспортного засобу; процес зупинки; встановлення особи водія; складання постанови за ч.1 ст. 122 КупАП; як після виявлення ознак алкогольного сп`яніння у водія, поліцейський пропонує пройти огляд на встановлення стану сп`яніння; як на пропозицію поліцейського проти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного засобу, водій відмовляється, проти огляд в закладі охорони здоров`я теж відмовляється; поліцейський роз`яснює йому його права і повідомляє водія про складення протоколу; процедуру складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доводи сторони захисту відносно відеозаписів події правопорушення є непереконливими.

Судом також були досліджені докази, надані стороною захисту, а саме: довідку № 24 від 18 квітня 2024 року, в якій зазначено, що у ОСОБА_1 не було виявлено стану сп`яніння; довідку результатів токсилогічного дослідження; виписку із медичної карти амбулаторного хворого.

Аналізуючи вказані докази, суд не можу прийняти їх в якості доказів не вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП., з таких підстав:

По-перше: згідно положень ст.266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Оскільки ОСОБА_1 пройшов огляд самостійно, а не в порядку ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме: без участі поліцейських, вказана довідка є недопустимим доказом.

По-друге, ст. 130 КУпАП містить декілька альтернативних складів, а ОСОБА_4 у провину ставиться саме відмова від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як встановлено судом ОСОБА_1 допустив порушення згаданих вимог ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Доводи сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю спростовані доказами, дослідженими в ході судового розгляду.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки такий висновок відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, належним чином проаналізованими і оціненими у їх сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч.1ст.130 КУпАП, оскільки він будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, та з врахуванням особи і суспільної небезпеки скоєного, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини особи, слід з метою виховання останнього та запобіганню вчинення нових правопорушень накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1статті 130 КУпАП, зокрема у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Окрім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.40-1,283,284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід державного бюджету в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. (стягувач - ДСА України на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 820019, рахунок отримувача UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

На підставі ч. 2 ст.308 КУпАП в разі не сплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії цієї постанови, а в разі оскарження - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, органом державної виконавчої служби в порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя Максим ОЛІЙНИК