Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю особи, щодо якої складено протокол - ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол - ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді заступника начальника служби охорони державної таємниці ІНФОРМАЦІЯ_2 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-4 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він перебуваючи на посаді заступника начальника служби охорони державної таємниці ІНФОРМАЦІЯ_2, маючи військове звання майор та будучи суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до пп. «г» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», порушив встановлені п.2 ч.1 ст.25 Закону України «Про запобігання корупції» обмеження щодо входження до складу органу управління чи наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку, чим винив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-4 КУпАП, а саме будучи одним з засновників НВКП «Ремпобуттехніка», після його призначення на посаду заступника начальника служби охорони державної таємниці ІНФОРМАЦІЯ_2 , не передав в управління іншій особі належну йому частку у статутному капіталі НВКП «Ремпобуттехніка». Датою та часом вчинення правопорушення є 00 год. 00 хв. 17.03.2023 по сьогоднішній день, місце вчинення - м. Луцьк, вул. Теремнівська, 85А. Днем виявлення вчиненого правопорушення, слід вважати дату складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Не погодившись із постановою суду, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. У поданій апеляційній скарзі зазначає, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою, винесеною без всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи. Стверджує, що його вина у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не доведена належними та допустимими доказами, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-4 КУпАП. Звертає увагу суду на те, що його непричетність до ТОВ Нововолинське виробничо - комерційне підприємство «Ремпобуттехніка» стверджується довідкою №3 від 06.11.2023 року у відповідності до якої він після звільнення в 1995 році з Нововолинського виробничо - комерційного підприємства «Ремпобуттехніка» у зв`язку з призовом до Збройних сил України, припинив вчиняти активні дії як співзасновник підприємства, не отримував дивідендів та не брав участі у життєдіяльності підприємства. З огляду на вищевикладене просить оскаржуване рішення щодо нього за ч. 2 ст. 172-4 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ст. 247 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній мотивів, доходжу до наступного висновку.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 дотримався.

Так, правовими приписами ч.2 ст.172-4 КУпАП встановлена відповідальність за порушення особою встановлених законом обмежень щодо входження до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, чи наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, коли особа здійснює функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляє інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді), ревізійній комісії господарської організації).

Даючи пояснення в суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-4 КУпАП не визнав, зазначивши про те, що в період з 1992 по 1995 роки він працював в НВКП «Ремпобуттехніка». З 1995 року він звільнився з НВКП «Ремпобуттехніка» за згодою сторін. Про те, що він перебуває у складі засновників НВКП «Ремпобуттехніка» йому відомо не було. Повністю підтримує вимоги апеляційної скарги.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-4 КУпАП його вина у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення при встановлених судом першої інстанції обставинах та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 172-4 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому законом порядку, належно досліджених судом першої інстанції та покладених в основу оскаржуваної постанови, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення №294 від 25.10.2023 року, складеного щодо ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 за ч. 2 ст. 172-4 КУпАП;

- копією витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) від 02.03.2022 № 51, з якого вбачається, що майора ОСОБА_1 , призваного ІНФОРМАЦІЯ_4 з 25.02.2022 - заступником начальника служби державної таємниці ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вважати таким, що з 02.03.2022 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

- копією функціональних обов`язків заступника начальника служби охорони державної таємниці ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- копією статуту Нововолинського виробничо - комерційного підприємства «Ремпобуттехніка». Відповідно до розділу I Статуту НВКП «Ремпобуттехніка», підприємство є самостійною юридичною особою, яка здійснює свою діяльність у відповідності з законодавством та Статусом, має самостійний баланс, рахунки в банках, печатку, штамп та інші реквізити. Завданням підприємства є надання побутових послуг населенню, організаціям та здійснення своєї діяльності на комерційній основі, тобто з метою одержання прибутку;

- витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якого слідує, що ОСОБА_1 входить до складу засновників Товариства з обмеженою відповідальністю Нововолинського виробничо - комерційного підприємства «Ремпобуттехніка» та має часту в статутному капіталі юридичної особи в розмірі 1522,21 грн. При цьому статутний капітал складає 52309, 70 грн.;

- листом Головного управління ДПС у Волинській області №6528/5/03-20-04-08-05 від 19.09.2023, з якого вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю Нововолинського виробничо - комерційного підприємства «Ремпобуттехніка», відповідно до поданих податкових декларацій з податку платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) задекларовано суму доходу за податковий (звітний) період 2022 рік в розмірі 246859,00 грн. та за 1 півріччя 2023 року в розмірі 130600,00 грн.;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Відповідно до п.9 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст.3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно із п. 2 ч.1 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції» особам, зазначеним у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, забороняється: входити до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, коли особи здійснюють функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляють інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді), ревізійній комісії господарської організації), якщо інше не передбачено Конституцією або законами України, крім випадку, передбаченого абзацом першим частини другої цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції», особа, призначена (обрана) на посаду, зазначену в пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язана не пізніше 15 робочих днів з дня призначення (обрання) на посаду здійснити дії, спрямовані на припинення підприємницької діяльності та припинення її повноважень у складі правління, інших виконавчих чи контрольних органів, наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, якщо особа здійснює функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляє інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді)), якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

У строк, визначений абзацом першим цієї частини, особі, призначеній (обраній) на посаду, зазначену в п.1 ч.1 ст. 3 цього Закону, забороняється здійснювати підприємницьку діяльність, брати участь у діяльності та прийнятті рішень відповідними органами з дня призначення (обрання) на посаду та отримувати будь - які доходи (винагороду тощо) у зв`язку із здійсненням підприємницької діяльності або перебуванням у таких органах.

З аналізу вищевказаних положень можна зробити висновок, що особа займаючи посаду заступника начальника служби охорони державної таємниці ІНФОРМАЦІЯ_2, не пізніше 15 робочих днів, повинна здійснити дії, які не лише спрямовані, а і результатом яких є припинення підприємницької діяльності та припинення її повноважень у складі правління, інших виконавчих чи контрольних органів, наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку.

Проте, в порушення зазначених вимог Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 не вчинив дій спрямованих для його виходу зі складу засновників НВКП «Ремпобуттехніка» та передачу управління іншій особі, хоча відповідно до пп. «г» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» був суб`єктом на якого поширюються вищевказані вимоги, та порушив встановлені п.2 ч.1 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції» обмеження.

В ході судового розгляду судом першої інстанції встановлено, що жодних доказів об`єктивної неможливості вчинити дії, спрямовані на вихід ОСОБА_1 зі складу засновників НВКП «Ремпобуттехніка» та передачу управління іншій особі ОСОБА_1 суду надано не було.

При цьому Закон не передбачає звільнення від відповідальності за ч.2 ст.172-4 КУпАП у разі вчинення дій, зазначених в ч.2 ст.25 Закону поза межами 15-денного строку, як і не визначає можливості продовження такого строку чи пропуску такого строку з поважних причин.

Також є безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що суд дійшов помилкового висновку наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, незважаючи на те, що останній не отримував дохід, оскільки наявність чи відсутність доходів від здійснення діяльності, не передбачає звільнення від відповідальності за ч.2 ст.172-4 КУпАП, та не впливають на кваліфікацію правопорушення. Крім того судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_1 не отримував дохід, як засновник НВКП «Ремпобуттехніка», а саме із довідки №1 від 17.10.2023 року виданої директором Товариства з обмеженою відповідальністю Нововолинського виробничо - комерційного підприємства «Ремпобуттехніка», слідує, що ОСОБА_1 не отримував дивідендів у період з 2022-2023 роки.

Для встановлення наявності складу адміністративного правопорушення за ч.2 ст.172-4 КУпАП суду необхідно встановити факт порушення особою встановлених законом обмежень щодо входження до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, чи наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку, в даному випадку ОСОБА_1 будучи одним із засновників НВКП «Ремпобуттехніка», після його призначення на посаду заступника начальника служби охорони державної таємниці ІНФОРМАЦІЯ_2 , не передав в управління іншій особі належну йому частку у статутному капіталі НВКП «Ремпобуттехніка» у 15-ти денний строк, встановлений законом, що і було встановлено, судом першої інстанції.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-4 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Разом з тим, застосовуючи до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, суд першої інстанції хоча і зазначив про те, що призначає таке стягнення з урахуванням особи правопорушника, ступеню його вини, а також відсутністю обставин що пом`якшують і обтяжують його покарання, однак не взяв до належної уваги те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, є учасником бойових дій, а також те, що він був призваний ІНФОРМАЦІЯ_4 в умовах воєнного стану, будь-які суспільно небезпечні наслідки від вчиненого правопорушення відсутні, що вказує на малозначність вчиненого ним правопорушення.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що у суду першої інстанції були всі підстави для застосування щодо ОСОБА_1 положення ст.22 КУпАП.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол - ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати та прийняти нову постанову.

Звільнити ОСОБА_1 на підставі ст. 22 КУпАП від адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-4 КУпАП, за малозначністю вчиненого та обмежитьсь усним зауваженням.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі ч.2 ст.284 КУпАП, - закрити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк