КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 759/3509/24 Апеляційне провадження № 33/824/3268/2024Головуючий у суді першої інстанції - Ясельський А.М. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2024 року Київський апеляційний суд у складі судді Оніщука М.І. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Галич Олександра Миколайовича на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 14 березня 2024 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 124, частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 14.03.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Також стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з вказаною постановою 03.02.2024 приблизно о 15.40 годин, в м. Києві, по пр-ту Берестейському, 140, ОСОБА_1 керував автомобілем «Пежо», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат якого 2,47 %о. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 03.02.2024 приблизно о 15.40 годин, в м. Києві, по пр-ту Берестейському, 140, керуючи автомобілем «Пежо», д.н.з. НОМЕР_2 , не був уважним, не дотримався безпечної дистанції руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Мазда», д.н.з. НОМЕР_3 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3 (б), 13.1 Правил дорожнього рух, за що відповідальність передбачена ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погодившись з указаною постановою суду захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова суду в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є незаконною і необґрунтованою. Так, обставини і підстави притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, які суд визнав встановленими, не відповідають дійсності, фактичним обставинам та доказам у справі. Судом першої інстанції не було взято до уваги, що працівники поліції не маючи жодного підтвердження керування автомобілем ОСОБА_1 склали відносно нього протоколи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було зупинено автомобіль. Матеріали справи не містять направлення ОСОБА_1 на проходження огляду в медичному закладі, відсутні докази, які б свідчили про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. На думку апелянта, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Галич О.М. підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Насамперед слід зазначити, що постанова Святошинського районного суду міста Києва в частині визнання винним ОСОБА_1 та притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП не оскаржується, а отже в цій частині в апеляційному порядку не переглядається.

Положеннями статті 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 726245 від 03.02.2024 року; протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 726246 від 03.02.2024 року; схемі місця ДТП від 03.02.2024 року; роздруківкою тестеру з результатом 2,47 проміле; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; поясненнях ОСОБА_1 ; поясненнях ОСОБА_2 ; відеозаписі, зафіксованому на нагрудну камеру працівників поліції.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії 03.02.2024 приблизно о 15.40 годин, в м. Києві, по пр-ту Берестейському, 140, ОСОБА_1 керував автомобілем «Пежо», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат якого 2,47 %о. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 03.02.2024 приблизно о 15.40 годин, в м. Києві, по пр-ту Берестейському, 140, керуючи автомобілем «Пежо», д.н.з. НОМЕР_2 , не був уважним, не дотримався безпечної дистанції руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Мазда», д.н.з. НОМЕР_3 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3 (б), 13.1 Правил дорожнього рух, за що відповідальність передбачена ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зі змісту протоколів вбачається, що працівники поліції ознайомили ОСОБА_1 з протоколами, які останній підписав, виклавши свої пояснення по суті порушення на окремому аркуші.

При цьому, жодних пояснень щодо порушення порядку виявлення чи проведення огляду на стан сп`яніння чи незгоди зі складеними протоколами ОСОБА_1 надано не було.

У свою чергу, як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається зі змісту запису нагрудних відеокамер працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 на місці ДТП не заперечував факт керування транспортним засобом. З відеозапису вбачається, що працівниками поліції було роз`яснено права ОСОБА_1 .

Також, апеляційний суд критично ставиться до тверджень апелянта щодо того, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, адже транспортний засіб був пошкоджений внаслідок ДТП.

Крім того, апелянт зазначає, що відсутні докази, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та автомобіль взагалі рухався, проте відповідно до матеріалів справи, зокрема відеозапису на якому ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом. Також, апеляційна скарга подана виключно щодо оскарження правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП апелянтом не оскаржується.

Вказане зафіксоване і у протоколі про адміністративне правопорушення, а будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі, апелянт суду не надав.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам, установленим статтею 256 КУпАП та Інструкції № 1376, є належним, допустимим та достовірним доказом у справі, який сумніву у суду не викликає.

Крім того, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest», ознайомився з його результатом, погодився та підписав роздруківку тесту. Також підпис ОСОБА_1 міститься і в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема у графі «з результатом згоден».

Факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння фіксувався технічними засобами відеозапису - нагрудною камерою працівника поліції № 473625, 473831, де зафіксовано надання згоди на проведення огляду за допомогою спеціального технічного приладу, порядок проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу та погодження з його результатом.

Отже, як при проведенні огляду так і при складанні протоколу працівниками поліції дотримано визначеного законом порядку.

Наведені докази у своїй сукупності спростовують доводи апеляційної скарги та вказують на порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху, а отже і на факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції вимог закону при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП та накладенні на нього стягнення.

Таким чином, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови - без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 14 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 124, частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.І. Оніщук