Справа № 203/7027/24
Провадження № 3/0203/2747/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Шрамко Л.Л., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ч.2 ст. 51 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія ВАД № 068395 від 15.11.2024, складений посадовою особою УПП в Дніпропетровській області, відповідно до якого, 15.11.2024 о 10 год. 50 хв. в м. Дніпро, Центральний район, пр. Олександра Поля, 11, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у магазині Варус-35, таємно викрав з полиці магазину шоколад білий з горіхом Міленіум голд 100г, у кількості 6 шт. на суму 461,40 грн. (чотириста шістдесят одна гривня сорок копійок), та шоколад чорний з горіхом Міленіум голд 100г, у кількості 6 шт., на загальну суму 449,40 (чотириста сорок дев`ять гривень 40 копійок), загальна сума 910,80 (дев`ятсот десять гривень вісімдесят копійок).

У відповідності до вимог ст. ст.245, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно та всебічно з`ясувати усі обставини справи, зокрема, чи мало місце адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного її вирішення. При цьому, встановити істину по справі необхідно з аналізу наявних доказів, які відповідно до чинного законодавства представляють собою будь-які фактичні дані, які підтверджують або спростовують ті чи інші обставини і мають суттєве значення для вирішення справи по сутті.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі серед іншого повинні бути зазначені інші відомості необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Одночасно, як вбачається з протоколу, матеріали справи не містять відеозаписів з магазину, які б підтверджували, що саме ОСОБА_1 вчинив дрібну крадіжку.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Звертаючи увагу на санкцію статті 51 КУПАП слід зазначити, що у рішенні у справі «Енгель проти Нідерландів» ("Engel and Others v. The Netherlands") ЄСПЛ зазначив, що питання, чи є конкретне правопорушення "кримінальним" за своєю суттю, залежить не лише від національної кваліфікації правопорушення (адміністративне чи кримінальне), а й від таких факторів, як тяжкість санкцій, що застосовуються, і характер самого правопорушення.

У цьому випадку, ЄСПЛ постановив, що хоча правопорушення мали адміністративний характер, оскільки накладені санкції були достатньо серйозними (штрафи, позбавлення свободи), вони мали кримінальний характер. Тому вони повинні були підпадати під вимоги статті 6 Конвенції, яка гарантує право на справедливий судовий розгляд. А тому формальний підхід до складання протоколу про адміністративне правопорушення, відносно гр. ОСОБА_2 є неприпустимим.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення.

З огляду на те, що матеріали справи містять вищезазначені недоліки, що не дає можливості суду надати належну оцінку зібраним по справі доказам та прийняти законне і обґрунтоване рішення, дана справа підлягає поверненню до органу, яким її скеровано до суду, для усунення зазначеного вище недоліку.

Керуючись ст.256, 278,283 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.2 ст.51 КУпАП повернути до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, для дооформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Л Шрамко