Номер провадження: 33/813/1166/24
Номер справи місцевого суду: 522/335/24
Головуючий у першій інстанції Переверзева Л. І.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді - Комлевої О.С.,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_1 ,

адвоката Нікітіної Ганни Едуардівни, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Нікітіної Ганни Едуардівни, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 04 березня 2024 року,-

в с т а н о в и в:

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 04 березня 2024 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 605, 60 грн.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

На вищевказану постанову суду адвокат Нікітіна Г.Е., захисник Кушніренко С.Ю. подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову суду скасувати та закрити провадження по адміністративній справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат Нікітіна Г.Е., посилається на те, що в діях ОСОБА_2 відсутня вина та склад правопорушення, зіткнення транспортних засобів сталося виключно в результаті недотримання водієм ОСОБА_3 вимог ПДР (зокрема п.13.1, 14.6), який не переконався у безпечності дистанції та інтервалу, здійснив обгін на перехресті.

Також, схема місця ДТП яке сталося 16 грудня 2023 року о 23 год. 00 хв. була складена із значними порушеннями Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом МВД України №1395 від 07 листопада 2015 року.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Потерпілий ОСОБА_3 був сповіщений телефонограмою про дату та час судового засідання, будь-яких клопотань чи заяв про відкладання розгляду справи від нього до суду не надходило (а.с. 83).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката Нікітіної Г.Е., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Частиною 7 ст. 294 КпАП України передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд вважає, що під час судового розгляду даної справи суд першої інстанції дотримався вказаних норм права та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №732735 від 16 грудня 2023 року, водій ОСОБА_2 16 грудня 2023 року о 23-й годині 00 хвилин в м. Одесі бульвар Французький, 11б, керуючи автомобілем Hyundai Accent, номерний знак НОМЕР_1 , не дотрималася безпечного інтервалу, внаслідок чого сталося зіткнення з транспортним засобом Toyota Prius, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим водій порушила вимоги пункту 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП.

Відповідно до пункту 13.1 Правил дорожнього руху України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

До протоколу про адміністративне правопорушення додані належно оформлені матеріали, передбачені розділом ІХ «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року. Протокол підписаний особою, яка його склала, та безпосередньо ОСОБА_2 .

Як вбачається з пояснень ОСОБА_2 наданими після ДТП, 16 рудня 2023 року вона рухалася по Французькому бульвару на автомобілі Hyundai Accent, почула удар в лівий бік, зупинилася, вийшла з автомобіля і тоді побачила авто Toyota Prius. Водій повідомив, що він не винний.

В письмових поясненнях ОСОБА_3 наданим після ДТП зазначено, що він їхав по Французькому бульвару. Попереду їхав автомобіль зі швидкістю менше 40 км/год, через що він вирішив його обігнати. Перед початком обгону він переконався у безпечності свого маневру, смуга зустрічного руху була вільна. Він прийняв максимально лівіше до бордюру і, дотримуючись безпечної дистанції, почав обгін. Водій Hyundai не подавав сигналу про намір повороту наліво і не почав обгін. В момент обгону він відчув удар в праву сторону. В момент удару авто Hyundai знаходилося з правої сторони від нього. Після удару він почав гальмувати, переїхав на свою смугу і зупинився. Hyundai його обігнав і запинився, після чого, на аварійці, здав назад до його автомобіля. У нього пошкоджено праве дзеркало, у неї на лівому диску залишилась його фарба. Жінка викручувала кермо, щоб об`їхати яму на дорозі.

Так, вина ОСОБА_2 в порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів при обставинах у вчиненні інкримінованого їй правопорушення ґрунтується сукупністю доказів, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №732735 від 16 грудня 2023 року, підтверджується схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 16 грудня 2023 року, поясненнями водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Зазначені докази, які були повторно досліджені в ході апеляційного розгляду, узгоджуються між собою, є належними, допустимими та повністю підтверджують вину ОСОБА_4 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП адміністративним порушенням вказаної норми матеріального права є порушення учасниками дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до пункту 13.1 Правил дорожнього руху України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Одним з основоположних принципів судочинства у справах про адміністративні правопорушення є принцип диспозитивності, відповідно до якого учасники адміністративно-юрисдикційного провадження за власним розсудом можуть розпоряджатися своїми правами: звертатися чи не звертатися зі скаргами в органи адміністративної юстиції, знайомитися чи не знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, користатися послугами перекладача, оскаржити постанови по справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ч.2 ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Метою застосування адміністративного стягнення є виховання правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил суспільного співжиття; запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, покарання та виправлення правопорушника, відшкодування збитків.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення на ОСОБА_2 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ст.124 КУпАП.

Відповідно до матеріалів справи, 16 грудня 2023 року о 23 год. 00 хвл. в результаті ДТП яка сталася в м. Одесі на бульварі Французький, 11 б, за участю «Hyundai Accent» державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 та «Toyota Prius» державний номерний знак НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3 було складено протоколсерії ААД №732735 на ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, а також протоколсерії ААД №732734 на ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП (а.с.1,2).

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 12 березня 2024 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, ОСОБА_3 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 12 березня 2024 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою Одеського апеляційного суду від 26 квітня 2024 року апеляційну скаргу задоволено частково. Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 12 березня 2024 року скасовано та провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З даної постанови апеляційного суду вбачається що оскільки у схемі місця ДТП не було зазначено ширину проїжджої частини та відстань у метрах від т-подібного (т-образного) перехрестя до місця зіткнення транспортних засобів, апеляційним судом було витребувано з КП «Міські дороги» інформації про ширину проїжджої частини навпроти будинку Французький бульвар, 11-б в районі т-подібного (т-образного) перехрестя з вул. Віце-Адмірала Азарова. 19 квітня 2024 року на електронну адресу апеляційного суду надійшла відповідь від КП «Міські дороги» № 02-07/562 та схема проїжджої частини навпроти будинку Французький бульвар, 11-б в районі т-подібного (т-образного) перехрестя з вул. Віце-Адмірала Азарова, з якої вбачається, що ширина проїжджої частини зазначеної ділянки становить 7 м.

Даною постановою було встановлено що зіткнення автомобілю «Hyundai Accent» під керуванням ОСОБА_2 з автомобілем «Toyota Prius» під керуванням ОСОБА_3 відбулося на зустрічній смузі руху, що узгоджується з наданими ОСОБА_3 поясненнями про виконання ним обгону, які в свою чергу не спростовуються схемою ДТП.

Тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що зіткнення транспортних засобів сталося виключно в результаті недотримання водієм ОСОБА_3 вимог ПДР, який не переконався у безпечності дистанції та інтервалу, здійснив обгін на перехресті, є необґрунтованими, оскільки є власним тлумаченням апелянта обстановки, яка склалася, яка суперечить матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що схема місця ДТП яке сталося 16 грудня 2023 року о 23 год. 00 хв. була складена із значними порушеннями Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, судом не приймаються, оскільки відповідно до матеріалів справи схема місця ДТП підписана ОСОБА_2 та будь-яких зауважень до схеми місця ДТП нею не вказано. Крім того, способами захисту, визначеними чинним законодавством, а саме, звернення з дисциплінарною скаргою до керівництва поліції для проведення службової перевірки або до правоохоронних органів, в порядку КПК України, а також до суду адміністративної юрисдикції, з позовом щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників поліції, як суб`єктів, що наділені владними повноваженнями, ОСОБА_2 не скористалася. Внаслідок цього, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави сумніватися у законності дій працівників поліції.

Інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Отже, посилання апелянта на незаконність постанови судді є непереконливими.

Інших правових доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Позиція апелянта, яку вона висловила в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, апеляційний суд визнає необґрунтованими, оскільки спростовується вищевикладеним.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова районного суду, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає.

Зважаючи на викладене, постанова суду щодо доведеності вини, кваліфікації дій, накладеного стягнення є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування не має, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Нікітіної Ганни Едуардівни, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 04 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку на підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.С. Комлева