СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/8671/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Васильєва К.О., розглянувши матеріали, які надійшли зі УПП у місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП невідомо, працює головним спеціалістом в ЦМС ДМС, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 29.10.2024 о 17 год. 46 хв. рухався по Кільцевій дорозі у місті Києві, керував транспортним засобом «Ford Fusion», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_2 , проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, при виїзді з прилеглої території не надав перевагу в русі транспортному засобу «Volvo XC40», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.2 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

У судовому засідання ОСОБА_1 вину не визнав, та пояснив, що він виїжджав з другорядної дороги від супермаркету на головну дорогу. Пересвідчившись, що до автомобілів, які рухались по правій смузі руху, на яку він збирався виїхати, ще достатня відстань та він встигає виконати маневр, він виїхав на головну дорогу. В цей момент з лівої смуги руху в праву раптово перелаштувався автомобіль «Volvo XC40» та сталося ДТП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши в судовому засіданні письмові докази, а саме: дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 161810 від 29.10.2024, який складений стосовно ОСОБА_1 , схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.10.2024, письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_1 від 29.10.2024, суддя дійшов такого висновку.

Суд критично відноситься до пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні і вважає, що це викликано його бажанням уникнути відповідальності за вчинення правопорушення. Суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення п. 10.2 Правил дорожнього руху та ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 161810 від 29.10.2024, схемою місця ДТП, до якої в учасників не було зауважень.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладання такого обов`язку на суд не передбачено.

Враховуючи встановлений механізм ДТП, умови дорожньої обстановки, в якій вона відбулася, а також характер дій учасників пригоди, суд приходить до висновку, що під час проїзду вказаної ділянки дороги, у тому числі виконання на ній маневрів, водій ОСОБА_1 повинен був керуватись вимогами п.10.2 ПДР України.

Провівши аналіз поданих з протоколом доказів, суд вважає, що винуватість водія ОСОБА_1 у вказаному ДТП доведена сукупністю досліджених судом доказів. За даними, які містять посвідчена обома водіями схема ДТП, зіткнення сталося в самий момент виїзду автомобіля «Ford Fusion» з прилеглої території, який не надав переваги в русі водію ОСОБА_3 . Враховуючи ці дані, а також зафіксовану локацію пошкоджень на обох автомобілях, суд вважає об`єктивно доведеним те, що на момент зіткнення перевагу мав водій ОСОБА_3 , який рухався в межах своєї смуги руху по головні дорозі, аніж водій, яка виїжджаючи з прилеглої території не надав переваги в русі транспортному засобу «Volvo XC40», д.н.з. НОМЕР_2 , про що свідчить розташування місця зіткнення та транспортних засобів після зіткнення.

Таким чином, враховуючи механізм ДТП, характер отриманих транспортними засобами механічних ушкоджень, суд приходить до висновку, що виникнення ДТП є прямим наслідком допущення порушень п. 10.2 ПДР України саме ОСОБА_1 , який виїжджаючи з прилеглої території не надав переваги в русі транспортному засобу, який рухався по головній дорозі.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення в межах, установлених у санкцією ст. 124 КУпАП, а саме у виді штрафу.

За змістом статті 23 КУпАП стягнення є мірою відповідальності і застосування з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинених нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які звільнені від оплати судового збору, відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З огляду на вищевикладене та керуючись ст. 23, 33, 40-1, 124, 268 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 к.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: К.О. Васильєва