Справа №345/5525/24
Провадження № 3/345/1429/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2024 м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Кулаєць Б.О., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Свинтицького І.К., потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого Мельника Р.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли з Калуського РВП ГУ НП України в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, громадянина України,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

26.09.2024 до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 250311 від 19.09.2024 ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, складений відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що останній 19.09.2024 близько 13:40 год. по місцю проживання ображав нецензурною лайкою та виганяв з помешкання свого батька ОСОБА_2 , чим вчинив відносно нього домашнє насильство психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення:

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав. Пояснив, що 19.09.2024 близько 14.00 год. він перебував по місцю проживання за адресою АДРЕСА_1 , на другому поверсі будинку та в цей час почув шум, ніби хтось намагається проникнути в будинок. Він спустився на перший поверх, відчинив вхідні двері і вийшов на подвір`я, де побачив двох незнайомих чоловіків. Один з цих чоловіків присутній в судовому засіданні, це представник потерпілого ОСОБА_3 . Тоді він, нічого їм не сказавши, пішов по сусідів, так як боявся за своє здоров`я і безпеку. Коли повертався від сусідів, то побачив на подвір`ї також батька ОСОБА_2 та автомобіль поліції біля воріт. Один з незнайомих чоловіків залишився, а інший кудись пішов, коли приїхала поліція. З батьком до приїзду поліції він не розмовляв і його не бачив. Тому не міг його ображати чи чинити домашнє насильство. Побачив батька, коли повернувся від сусідів, а також тоді уже була поліція. При поліцейському між ним і батьком була словесна розмова з приводу того, чи має він право проживати в будинку, та хто є його власником. Він його не ображав і з подвір`я не виганяв. Це батько постійно змінює замки, закриває ворота та чинить іншого роду перешкоди йому і мамі. Зазначив, що уже декілька років між ним та батьками існує конфлікт щодо порядку користування будинком, який був спільною сумісною власністю подружжя, та на даний час кожному з колишнього подружжя належить його 1/2 частина. Працівник поліції склав протокол на нього і на батька.

Потерпілий у судовому засіданні пояснив, що 19.09.2024 близько 13:40 год. він приїхав в АДРЕСА_1 , до свого будинку разом з адвокатом, оскільки йому стало відомо, що в його помешканні проживають посторонні люди, які обікрали будинок. Він зайшов на подвір`я і побачив, що все було закрито з середини. З вікна на першому поверсі до сусіда йшов кабель, який він потягнув, витягнув переноску і відкрилося вікно. Через це вікно він заліз у середину будинку та відчинив вхідні двері. Син через задні двері побіг до сусідів, а коли повернувся назад то почав ображати його, тому він викликав поліцію. Будинок належить йому та колишній дружині.

Представник потерпілого адвокат Мельник Р.Я. пояснив, що в нього наявне доручення про надання правової допомоги ОСОБА_1 щодо вставлення порядку користування житловим будинком, а тому він разом з останнім поїхали в с. Добровляни. Зайшовши на подвір`я, вони побачили, що все закрито. Також виявили, що від вікна йде кабель, це виявилася переноска. Коли ОСОБА_2 потягнув за неї, відчинилося вікно, і останній через нього заліз в будинок. В цей час вийшов ОСОБА_4 та побачив його на подвір`ї. Він сказав, що в будинку є батько, на що ОСОБА_1 кудись побіг. Потім останній повернувся, вони почали з ним розмовляти, однак ОСОБА_5 кричав, ображав нецензурними словами, тому вони викликали поліцію, бо діалог не складався.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні письмові докази:

на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 250311 від 19.09.2024, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, зміст якого викладено вище (а.с. 1);

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію та письмові пояснення ОСОБА_2 від 19.09.2024, згідно з якими останній зазначив, що 19.09.2024 близько 13:40 год. він приїхав в АДРЕСА_1 , до свого будинку, оскільки йому стало відомо, що в його помешканні хтось проживає. Однак, попасти в помешкання він не зміг, оскільки його колишня дружина та син ОСОБА_6 постійно змінюють замки у дверях. Через декілька хвилин з вулиці прийшов син ОСОБА_6 та почав його бражати нецензурною лайкою та виганяти з подвір`я (а.с. 3-4, 5);

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 19.09.2024, згідно з якими останній зазначив, що 19.09.2024 він перебував по місцю проживання за адресою АДРЕСА_1 , та в цей час почув шум на дворі і побачив, що на подвір`ї ходять невідомі люди. В подальшому він зрозумів, що на подвір`ї знаходить його батько та ще двоє невідомих людей. Він спитав останніх, що вони роблять, на що вони почали посміхатися. Через декілька хвилин приїхали працівники поліції. Батька та невідомих осіб нецензурною лайкою не ображав та не виганяв з подвір`я (а.с. 6);

- письмові пояснення ОСОБА_3 від 23.09.2024, згідно з якими останній зазначив, що 19.09.2024 він разом із ОСОБА_7 поїхали в АДРЕСА_1 , щоб переконатися, чи дійсно у вказаному домоволодінні проживають сторонні особи та чи відносно останнього вчиняється домашнє насильство економічного характеру. Коли ОСОБА_8 перебував на подвір`ї помешкання, то вийшов син ОСОБА_4 , який побіг до сусідів. Після чого, коли вони вийшли за ворота на дорогу, останній повертався від сусідів та почав називати батька брехуном та злодієм (а.с. 7);

- відеозаписи, які містяться на диску, що долучений до матеріалів справи, на яких зафіксовано обстановку по приїзду працівників поліції. Присутні на відео ОСОБА_1 з невідомою жінкою, адвокат Мельник Р.Я. та ОСОБА_2 , а також поліцейський. Між вказаними особами йде розмова на підвищених тонах щодо проживання ОСОБА_1 в будинку, також зафіксовано процедуру оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Крім того, поліцейський повідомив, що матеріали будуть складатися, як щодо ОСОБА_1 , так і щодо ОСОБА_2 (а.с . 8).

Крім того, у судовому засіданні було досліджено докази, долучені ОСОБА_1 , а саме:

- медичну карту амбулаторного хворого ОСОБА_1 (а.с. 20-21)

- фотознімки, на яких зафіксовані транспортні засоби, в тому числі службовий автомобіль працівників поліції, колодки на воротах, а також пошкодження руки (а.с. 22-26).

ІV. Оцінка суду:

оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є бланкетною, тобто вона відсилає до іншого законодавства, зокрема до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою,стосовно якої він винесений, не проходженні колекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Отже, для визнання факту домашнього насильства слід звернутися до його ознак:

- умисність (з наміром досягнення бажаного результату);

- спричинення шкоди;

- порушення прав і свобод людини;

- значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Якщо в діях немає хоча б однієї з чотирьох наведених ознак, вони не є насильством.

Отже, для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII Із змінами, внесеними згідно із Законами № 2671-VIII від 17.01.2019, ВВР, 2019, № 18, ст.73 № 2849-IX від 13.12.2022.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 зазначеного Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Сексуальне насильство - форма домашнього насильства, що включає будь-які діяння сексуального характеру, вчинені стосовно повнолітньої особи без її згоди або стосовно дитини незалежно від її згоди, або в присутності дитини, примушування до акту сексуального характеру з третьою особою, а також інші правопорушення проти статевої свободи чи статевої недоторканості особи, у тому числі вчинені стосовно дитини або в її присутності.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

При цьому, слід вказати, що зазначити, що конфлікт (лат. conflictus - зіткнення, сутичка) - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить.

Отже, різниця у тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ВАД № 250311 від 19.09.2024 встановлено, що ОСОБА_1 19.09.2024 близько 13:40 год. по місцю проживання ображав нецензурною лайкою та виганяв з помешкання свого батька ОСОБА_2 , чим вчинив відносно нього домашнє насильство психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю.

Разом з тим, в судовому засіданні з пояснень ОСОБА_1 , інших учасників справи та досліджених матеріалів справи не представилося можливим встановити в діях останнього наявності умислу на заподіяння шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод. Водночас, судом встановлено, що між сином та батьком протягом тривалого періоду часу наявні неприязні відносини, які, як наслідок, можуть призвести до безпідставного звинувачення ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за відсутності інших доказів на підтвердження його провини.

Зокрема, встановлено, що під час події, яка мала місце 19.09.2024, між сторонами справи фактично виник спір щодо користування житловим приміщенням, що не заперечується ними, у якому проживає ОСОБА_1 за згодою своєї матері, яка разом з потерпілим ОСОБА_2 (колишнім чоловіком) являються співвласниками домоволодіння в АДРЕСА_1 , тобто, має місце ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію, несумісну з інтересами іншої сторони, зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що вказує саме про наявність конфлікту, спір щодо якого може бути вирішено в цивільно-правовому порядку, а не домашнього насильства.

Суд вважає, що сукупність досліджених судом доказів свідчить, що дії ОСОБА_1 не виходили за межі звичайних конфліктних відносин між сином та батьком, не містять відповідних ознак домашнього насильства та не вказують на їх навмисний характер та наявність наміру, спрямованого на заподіяння шкоди психологічному здоров`ю потерпілого, не свідчать про порушення прав і свобод останнього з використанням значної переваги в силі, яка дозволяє досягти бажаного результату.

Крім того, складення відносно потерпілого ОСОБА_2 протоколу за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за фактом події, яка мала місце 19.09.2024, не свідчить про те, що він став жертвою домашнього насильства, а навпаки свідчить про паритетність сторін конфлікту, які висловлюють одне одному певні претензії. При цьому, звернення ОСОБА_2 до правоохоронних органів свідчить про наявність конфлікту між сторонами, але саме по собі не підтверджує факту вчинення домашнього насильства.

Таким чином, сукупність досліджених судом доказів не доводить винуватість ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства, і в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують застосування до потерпілого ОСОБА_2 психологічного насильства.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Водночас сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні статті 251 КУпАП, є доказом у справі про адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення встановлює лише виявлені порушення, однак, не породжує будь-яких правових наслідків для особи, не встановлює її прав і обов`язків.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, керуючись принципом доведеності вини поза розумним сумнівом, суд вважає недоведеним обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та приходить до переконання закрити вказане провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 173-2, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови оголошено 12.12.2024 о 09:30 год.

Суддя: