Справа№464/2789/24
пр.№ 3/464/1291/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2024 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко Олена Валеріївна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , пенсіонер, особа з інвалідністю 1 групи, -

за ч.1 ст.130 КУАП,

у с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 08 квітня 2024 року о 14.50 год на вул.Луганській в м.Львові керував автомобілем марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення вимови та від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі відмовився.

До такого висновку суддя дійшов з огляду на наступне.

У ст.280 КУАП закріплено обов`язок орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

За змістом ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

У постанові Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 240/12/17 сформульовано правовий висновок про те, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За ч.1 ст.130 КУАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції п.2.5 ПДР України.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУАП, що підтверджується безпосередньо дослідженими достатніми доказами: протоколом про адміністративне правопорушення, що відповідає вимогам ст.256 КУАП, та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення; відеозаписом з місця події, де зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у як на місці зупинки, так і у закладі охорони здоров`я із зазначенням «не треба обстежувати мене…, добре відмова…, не буде ніякого огляду»; рапортом інспектора патрульної поліції; актом огляду на стан сп`яніння, де зафіксовано відмову останнього, як і направленням на огляд з ідентичними відмітками про відмову; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 .

Підсумовуючи наведене, перелічені докази, за відсутності підстав сумніву в достовірності таких, є належними, допустимими та у своїй сукупності достатніми для висновку вчинення правопорушення та вини у цьому правопорушника. Сукупність встановлених обставин беззаперечно вказує та надані об`єктивні докази доводять, що ОСОБА_1 продемонстрував своїми діями неодноразову відмову виконати вимогу поліції щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, передбачену п.2.5 ПДР України.

З огляду на наведене голослівні початкові заперечення правопорушником своєї провини на відео про вжиття ліків та розлив у салоні пляшки горілки, не узгоджується із доказами по справі, а обрана позиція пов`язується з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Інших доводів, які б були предметом дослідження у суді, правопорушник не надав, до суду на розгляд справи неодноразово викликався, проте не з`явився, причини неявки не повідомив та від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи, явку захисника для представлення інтересів не забезпечено. Повістки надсилались за місцем проживання (перебування) рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення. За наявним рекомендованими повідомленнями, повернутими до суду з відміткою про особисте вручення, правопорушник є належно повідомленим про розгляд справи.

Для отримання інформації щодо стану розгляду судових справ функціонує офіційний вебпортал «Судова влада України», за допомогою якого будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, відомості про дату та час розгляду такої.

З урахуванням, що судом були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, виходячи із положень ч.1 ст.268 КУАП, суддя вважає за можливе розглядати справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, явка у даній категорії справ не є обов`язковою. Суддя оцінює таку поведінку правопорушника як небажання особисто приймати участі при розгляді справи у суді.

За вчинене порушник підлягає адміністративній відповідальності. Обставини, які б виключали провадження в справі відповідно до ст.247 КУАП та доводили протилежне, відсутні.

Санкція ч.1 ст.130 КУАП є безальтернативною, а ч.2 ст.33 КУАП не дозволяє при розгляді справ про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З огляду на викладене вище, на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

ОСОБА_1 , будучи особою з інвалідністю першої групи, є звільненим від сплати судового збору відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.221, 251, 252, 283, 284 КУАП,

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Львiв. обл./Львів. обл/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38008294, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA 0013001, код класифікації доходів бюджету: 21081300 (у порядку виконавчого провадження: стягувач Головне управління державної казначейської служби України у Львівській області, адреса: 79005, м.Львів, вул.К.Левицького, 18, ).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО