ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №331/4531/23 Головуючий в 1 інст. Кольц Д.М.
Провадження №33/807/210/24 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього - адвоката Рогозіна О.В. на постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 01 грудня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,

стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536,80 грн.

Згідно з постановою суду, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №512061 від 03 липня 2023 року 03 липня 2023 року о 17-26 годин в м.Запоріжжя, Олександрівський район, пр.Соборний біля буд.58 водій гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом MITSUBISHI LANCER, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження повного медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога у медичному закладі гр. ОСОБА_1 відмовився під час безперервної відеофіксації, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений, шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР, про повторність попереджений. Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Рогозін О.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про відсутність свідків та недотримання вимог безперервності відеозапису.

Зауважує на тому, що дата та час інкримінованого адміністративного правопорушення згідно протоколу не відповідає дійсності. У вказаний в протоколі дату та час «03 липня 2023 року о 17:26 годині» поліцейській не пропонував ОСОБА_1 прийти огляд на стан сп`яніння та останній не відмовлявся від проходження такого огляду.

Вважає, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Також, посилається на те, що з відеозапису убачається, що ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 були відсутні, про що зазначає сам патрульний поліцейський о 18 годині 33 хвилин.

Заявлене захисником-адвокатом Рогозіним О.В. клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 у розгляді справи участі не брав, відомостей щодо отримання копії постанови ОСОБА_1 матеріали справи не містять. Те, що про наявність оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізнався 08 січня 2024 року з ЄДРСР, матеріалами справи не спростовано, та вже 09 січня 2024 року захисником ОСОБА_1 - адвокатом Рогозіним О.В. подано апеляційну скаргу, тобто зловживання своїми процесуальними правами з боку сторони захисту не убачається. Виходячи з того, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, виходячи з принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

В судове засідання, призначене на 19 квітня 2024 року особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Рогозін О.В., не з`явились, про день та час судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином.

19 квітня 2024 року на адресу Запорізького апеляційного суду надійшло клопотання захисника-адвоката Рогозіна О.В. про розгляд апеляційного провадження у відсутність особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Рогозіна О.В. Також, зауважив на тому, що вказана позиція узгоджена з самим ОСОБА_1 .

З урахування викладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Рогозіна О.В., що узгоджується з положеннями ст.294 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №512061 від 03 липня 2023 року, з якого убачається, що 03 липня 2023 року о 17-26 годин в м.Запоріжжя, Олександрівський район, пр.Соборний біля буд.58 водій гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом MITSUBISHI LANCER державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження повного медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога у медичному закладі гр. ОСОБА_1 відмовився під час безперервної відеофіксації, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений, шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР, про повторність попереджений. Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03 липня 2023 року;

- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.

Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №2 УПП в Запорізькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Чаусової О., згідно з яким, остання доповідає, що під час несення служби з охорони громадського порядку 03 липня 2023 року у Олександрівському районі, у складі екіпажу АП «Хижак-302» разом із сержантом поліції ОСОБА_2 , за адресою: пр.Соборний, біля буд.58, приблизно о 17 год. 26 хв. було зупинено транспортний засіб MITSUBISHI LANCER державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . В ході спілкування з водієм ОСОБА_1 у останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Водію було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога на що він відповів відмовою. На водія ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №512061 за ч.1 ст.130 КУпАП. Вилучено ПВ: ВХМ 508206. Видано ТД:ПК 326195. Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР. Про повторність попереджений. Подія фіксувалась на персональний відеореєстратор.

Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

Згідно з оскаржуваною постановою суду, в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав.

Як зазначено вище, в судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Рогозін О.В не з`явились, про день та час судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином, від захисника-адвоката Рогозіна О.В. надійшло клопотання про розгляд справи без участі ОСОБА_1 та його захисника.

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника-адвоката Рогозіна О.В., правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги сторони захисту стосовно відсутності у ОСОБА_1 ознак сп`яніння на час вищевказаних подій, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Те, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, підтверджується не тільки відомостями з протоколу, а й направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та відеозаписом події.

Зокрема, в направленні зазначено, що працівниками поліції у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд за допомогою спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820 не проводився у зв`язку із виявленими ознаками наркотичного сп`яніння. В результатах огляду зазначено, що огляд не проводився у зв`язку із відмовою водія ОСОБА_1 .

Отже, у працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував з явними ознаками наркотичного сп`яніння.

В свою чергу, статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (в подальшому Інструкція), за змістом яких, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Наведене дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягає у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність в неї ознак наркотичного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду. Лише при наявності усіх зазначених обставин поліцейський може складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, вчинене у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Суд ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.

В цьому випадку ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, не погоджується суд апеляційної інстанції з доводами сторони захисту про те, що поліцейські не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння та він не відмовлявся від проходження такого огляду, з огляду на таке.

З наявного в справі відеозапису убачається, що у працівників поліції виникла підозра про перебування водія ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, а сааме виявлені такі ознаки сп`яніння: зіниці очей, що не реагують на світло. У зв`язку із чим, працівники поліції запропонували водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога, на що останній спочатку погодився. В подальшому працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що потрібно буде почекати поки складуть направлення на огляд до медичного закладу. Після цього, ОСОБА_1 працівниками поліції знову було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога на що останній відповів відмовою та запитав у працівників поліції, що йому буде якщо у лікаря покаже позитивний результат. Працівниками поліції були роз`яснені наслідки такого результату та знову запропоновано пройти огляд в медичному закладі у лікаря-нарколога, на що ОСОБА_1 відповів відмовою.

Разом з тим, ОСОБА_1 неодноразово був повідомлений працівниками поліції про наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Стосовно доводів сторони захисту щодо недотримання вимог безперервності відеозапису, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Право поліцейського на фото та відеофіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію» (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.

З самого відеозапису є очевидним, що цей запис здійснювався працівниками поліції, які оформлювали адміністративний матеріал.

Ніким не заперечується того факту, що події за участю ОСОБА_1 , що зафіксовані вищевказаним відеозаписом, мали місце, та відносяться саме до цієї справи.

Більш того, вказаний відеозапис не є єдиним доказом у справі, цей запис узгоджується з іншими доказами, на які послався суд в своїй постанові.

Те, що відеозапис складається з окремих фрагментів, само по собі не свідчить про недопустимість вказаного запису як доказу.

Відомостей про те, що відеофіксація здійснювалась за допомогою недозволеного технічного засобу чи з порушенням вимог закону, в матеріалах справи немає.

Також, на думку суду апеляційного інстанції, не є слушними і доводи апеляційної скарги сторони захисту щодо відсутності свідків, з огляду на таке.

Відповідно до положень ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, те, що в цьому випадку були відсутні свідки, проте, велась відеофіксація, вимогам закону не суперечить.

З приводу доводів апеляційної скарги про те, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Вина ОСОБА_1 підтверджується перш за все вищевказаними відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, направлення на огляд ОСОБА_1 та відеозаписом події.

В свою чергу, відомості з вищевказаного рапорту повністю узгоджуються з іншими доказами.

Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності - також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу, а доводи сторони захисту про протилежне є безпідставними.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

У зазначеному протоколі міститься підпис ОСОБА_1 В своїх поясненнях до протоколу ОСОБА_1 зазначив про те, що винним себе у даній ситуації не вважає, не було порушення мови, порушення координації рухів і проблем з зіницями очей, поводив себе порядно, не використовував наркотики (мовою оригіналу).

Те, що час, вказаний в протоколі, не збігається з часом, відображеним на відеозаписі (на що звертає увагу сторона захисту), не є недоліком, який тягне за собою визнання відомостей з протоколу недопустимими доказами, не свідчить про безпідставність складання самого протоколу та може пояснюватися суто технічними причинами.

Всі докази, наявні в справі, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.

Достовірність цих доказів стороною захисту у встановленому законом порядку не спростовано.

При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.

Вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити захиснику-адвокату Рогозіну О.В. строк на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 01 грудня 2023 року.

апеляційну скаргу захисника-адвоката Рогозіна О.В. залишити без задоволення.

ПостановуЖовтневого районного суду м.Запоріжжя від 01 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 331/4531/23