Справа № 139/402/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року смт Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Коломійцева В.І., розглянувши матеріали, що надійшли з Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

10.05.2024 о 02:40 год. по вул. Єдності в смт Муровані Курилівці Могилів-Подільського району Вінницької області, водій ОСОБА_1 керував мопедом Ріаддіо без державного номерного знака, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія в установленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер 6810» тест №1695, який після продуву показав результат 1,05 %. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, разом з тим суду пояснив, що 09.05.2024 року він поїхав мопедом до свого друга у сусіднє село, з яким відпочивав та пив пива. О 2:00 години 10.05.2024 вирішив їхати додому, по дорозі додому мопед декілька разів глох він його штовхав потім знову заводив двигун і продовжував рух, перед тим як його зупинили працівники поліції мопед знову заглох бо закінчився бензин і він його котив по похилій дорозі.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо, так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова має ґрунтуватися на обставинах, встановлених під час розгляду справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з пунктом 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже наявність складу адміністративного правопорушення, визначеного ст. 130 КУпАП, передбачає доведеність факту керування транспортним засобом та факту перебування водія у стані алкогольного сп`яніння.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується його ж поясненнями в яких він вказав, що під час руху мопед глох і він його штовхав по дорозі, а потім знову заводив двигун і продовжував ним керувати, отже здійснював переміщення та управління транспортним засобом.

Крім того, на долученому до матеріалів справи відеозаписі від 10.05.2024 року, зафіксовано працівниками поліції огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу «Драгер» за його згодою, результат тесту - 1,05%, де він не заперечував факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Також, слід зауважити, що визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

В рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного суду зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця.

Отже, навіть штовхання мопеду проїзною частиною - це теж керування транспортним засобом.

Крім того, відповідно до копії постанови серії БАД № 919107 від 10.05.2024 року, що була складена відносно ОСОБА_1 , за ч.2 ст. 126 КУпАП за керування мопедом Ріаддіо без посвідчення водія відповідної категорії, за ч.ч. 5, 6 ст. 121 КУпАП за керування мопедом Ріаддіо без мотошолома та без реєстраційного документа на транспортний засіб, останнього було визнано винним у порушенні ПДР України та накладено стягнення в виді штрафу у розмірі 3400 грн.

При цьому, ОСОБА_1 не оспорює вищезазначену постанову про притягнення його як водія транспортного засобу, складену одночасного з протоколом про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, за інші порушення ПДР, таким чином погоджуючись з тим, що він дійсно керував транспортним засобом.

Тому пояснення ОСОБА_1 про те, що 10.05.2024 року о 02:40 год. по вул. Єдності в смт Муровані Курилівці Могилів-Подільського району Вінницької області він не керував транспортним засобом, вважаю лише способом ухилення від адміністративної відповідальності.

Окрім цього, винність ОСОБА_1 крім усних його пояснень наданих в судовому засіданні, доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 396679 від 10.05.2024, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результатом приладу «Драгер» (1,05 проміле), постановою про накладення адміністративного стягнення серія БАД №919107 від 10.05.2024 за ч.2 ст. 126, ч.ч. 5, 6 ст. 121 КУпАП та оглянутим в судому засіданні технічним записом події адміністративного правопорушення.

Дані докази вважаю належними та допустимими, які в своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 п.2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Таким чином, враховуючи те, що за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не враховуються загальні правила накладення стягнення передбачені у ч. 2 ст. 33 КУпАП, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення передбачене санкцією інкримінованої йому частини статті у виді штрафу.

При цьому, враховую, що ОСОБА_1 не являється водієм, оскільки згідно п. 1.10 ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до довідки начальника САП Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції Максима Олійника, - ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував.

Згідно санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП додаткове обов`язкове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами застосовується виключно до водіїв, на інших же осіб за вчинення вказаного правопорушення накладається стягнення лише у виді штрафу.

Крім того, відповідно до положень п. 28 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не вправі застосовувати стягнення у виді позбавлення особи права керування транспортними засобами якщо винна особа взагалі не мала такого права.

Таким чином, в даному випадку суд не застосовує до ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення. Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 280, 283, 284 КУпАП України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь держави 605 гривень 60 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: