Справа № 450/4227/23 Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 33/811/813/24 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю ОСОБА_1 , захисника Межвінського С.Д., розглянувши у відкритому судового засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвоката Межвінського Святослава Дмитровича на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 квітня 2024 року,

встановив:

вищенаведеною постановою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 122-4 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 /вісімсот п`ятдесят/ грн. в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 536,80 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 15.08.2023 року о 17 год. 19 хв. в с. Муроване, вул. Січових Стрільців, 118 Львівського району Львівської області водій ОСОБА_2 керуючи т/з Вольво V-50 д.н.з. НОМЕР_1 наближаючись до пішохідного переходу не зменшив швидкості руху та не надав перевагу пішоходу, що знаходився на переході, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 та залишив місце ДТП. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Такими своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 18.1 ПДР України. Таким чином, ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

15.08.2023 року о 17 год. 19 хв. в с. Муроване, вул. Січових Стрільців, 118 Львівського району Львівської області водій ОСОБА_2 керуючи т/з Вольво V-50 д.н.з. НОМЕР_1 будучи причетним до ДТП, залишив місце ДТП, до якої був причетний. Таким чином, ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвокат Межвінський С.Д. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що висновок суду необґрунтований та такий, що не узгоджується з обставинами та матеріалами справи.

Зазначає, що суду не надано належних доказів фіксації факту керування чи експлуатації ТЗ і порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_2 .

Звертає увагу на те, що у матеріалах справи відсутні докази того, що саме той автомобіль, у якому ніби то перебував ОСОБА_2 , причетний до ДТП. Крім того, згідно з пояснень свідків (а.с, 10, а.с. 13) вбачається, що вони не можуть повідомити ні марки автомобіля, ні д.н.з та навіть кольору.

Вказує також про те, що з наявних матеріалів справи доказів, не можливо встановити хронологію події того вечора та відповідно хто є винуватцем ДТП та чи мало так взагалі місце.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_4 на підтримку доводів апеляційної скарги, ОСОБА_1 яка заперечила апеляційну скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Відповідно до вимог п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш, як через три місяці з дня його виявлення.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, щодо закриття провадження відносно ОСОБА_2 за ст. 122-4 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладання адміністративного стягнення, оскільки подія відбулась 15 серпня 2023, а постанова суду першої інстанції винесена 03 квітня 2024 року, тобто пізніше ніж як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі й дослідженими у судовому засіданні доказами, яким дана правильна юридична оцінка.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 547708 від 15.08.2023 року, схемою місця ДТП від 15.08.2023, письмовими поясненнями учасників ДТП, постановою про закриття кримінального провадження від 12.02.2024, висновком експерта № 16/2024 від 09.02.2024 року, іншими матеріалами справи.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Відповідно до ч. 8 ст. 38 КУпАП, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження, кримінальне провадження було закрито 12 лютого 2024 року, а постанова Пустомитівського районного суду Львівської області, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, була постановлена 03 квітня 2024 року, тобто в межах строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

При цьому, досліджуючи під час розгляду письмові пояснення учасників ДТП на предмет їх достовірності та допустимості, апеляційний суд вважає за можливе використати їх як доказ вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, оскільки ці письмові пояснення містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими доказами в справі.

Письмові пояснення учасників ДТП не є єдиним або ж вирішальним доказом для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності, ці пояснення не є більш значущими, ніж інші безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, які є достатньо вагомими для визнання особи винною, і лише об`єктивно та органічно доповнюють останні у їх сукупності.

З огляду на викладене, враховуючи достатність даних, які надають можливість з усією повнотою встановити дійсні обставини ДТП, суддя районного суду повно та всебічно з`ясував обставини, які призвели до ДТП, надав їм об`єктивну оцінку та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 порушень п.п. 18.1 ПДР України.

Всі інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на уникнення ОСОБА_2 відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

З огляду на зазначене, викладені в обґрунтування апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних у справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків суду першої інстанції та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду щодо їх оцінці.

Поряд з цим, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 квітня 2024 року не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 квітня 2024 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження за ст. 122-4 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвоката Межвінського Святослава Дмитровича - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк