Справа № 638/7457/24
Провадження № 3/638/3664/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 червня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі судді Латки І.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №899311 від 10 квітня 2024 року, березня 2024 року о 22 год 30 хв у м. Харкові по пр. Науки, буд. 60, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Toyota Land Cruiser, номерний знак НОМЕР_1 , став учасником ДТП та згідно висновку КНП ХОР ОКНД №885 від 30.03.2024, перебував у стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями порушив п. 2.9.а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Ейбатов Заур Мардан огли надав письмові пояснення у справі про адміністративне правопорушення, в яких просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки було порушено процедуру огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Захисник зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення та в інших доказах не зазначено жодної ознаки алкогольного сп`яніння, які були встановлено у ОСОБА_1 . Також у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння не зазначено рівень вмісту алкоголю в крові. Крім того огляд проведено після спливу двох годин після ДТП. Також захисник звертає увагу суду, що наданих на розгляду суду письмових матеріалах допущено грубі помилки, зокрема у протоколі відсутні підписи свідків, направлення для огляду на стан сп`яніння не відповідає формі, встановленій законом. При цьому захисник наголошує, що саме по собі визнання вини ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення не може бути єдиною та достатньою підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник Ейбатов Заур Мардан огли, не з`явилися, захисник надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив провадження у справі закрити з підстав, викладених у письмових поясненнях.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та пояснення сторони захисту, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з наступних підстав.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно підп. а п. 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджено Наказом МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Відповідно до п. 2, 3 Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (п. 6 Розділу І Інструкції № 1452/735).

Відповідно до п. 1 та 2 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

Відповідно до п. 7-10 Розділу І Інструкції № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами (ч. 1, 2 ст. 256 КУпАП).

Системний аналіз зазначених вище норма КУпАП свідчить про те, що підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є склад адміністративного правопорушення. У разі наявності підстав вважати, що особа вчинила правопорушення, щодо неї складається протокол про адміністративне правопорушення. При цьому сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без долучення до нього доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі, не може бути достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, надано наступні докази: - протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 899311 від 10 квітня 2024 року; - висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30 березня 2024 року №885; - копію протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 899310 від 10 квітня 2024 року; - рапорт ст. слідчого відділу СУ ГУНП в Харківській області Наталії Буцької; - письмові пояснення ОСОБА_1 ; - письмові пояснення свідка ОСОБА_2 від 10 квітня 2024 року; - лист про направлення ОСОБА_1 на проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного та наркотичного сп`яніння від 30 березня 2024 року.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено, що огляд ОСОБА_1 проведено з порушенням Інструкції № 1452/735, зокрема:

1) Форма направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння не відповідає формі, встановленій в додатку 1 до цієї Інструкції, що є порушенням п. 8 Розділу ІІ Інструкції;

2) Огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проведено після спливу двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, а саме через 03 год 55 хв, що є порушенням п. 9 Розділу ІІ Інструкції;

Окрім того, працівником поліції не дотримано вимоги ч. 2 ст. 266 КУпАП, яка передбачає, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, щопід час огляду ОСОБА_1 поліцейським технічні засоби відеозапису не застосовувалися. У такому випадку, обов`язковим є залучення двох свідків під час проведення огляду. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що під час огляду ОСОБА_1 було залучено свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . При цьому, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено лише пояснення свідка ОСОБА_2 та не долучено письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , що ставить під сумнів залучення даного свідка під час огляду ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним

Згідно з п. 22 Розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, з огляду на встановлені в судовому засіданні порушення Інструкції № 1452/735 та ст. 266 КУпАП під час проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30 березня 2024 року №885 є недійсним, а тому визнається судом недопустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, суд враховує, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням ч. 2 ст. 256 КУпАП, оскільки з його змісту вбачається, що під час оформлення адміністративного матеріалу були залучені свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак у протоколі відсутні їх підписи. З огляду на відсутність підпису у протоколі свідка ОСОБА_3 та письмових пояснень останнього, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять доказів залучення цього свідка під час огляду ОСОБА_1 та оформлення адміністративного матеріалу.

Суд критично ставиться, до пояснень ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення, які свідчать про визнання вини останнім у вчиненні правопорушення під час складання адміністративного протоколу, оскількисам факт визнання особою вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за відсутності інших належних та допустимих доказів, не може бути достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. При цьому, під час розгляду справи ОСОБА_1 в особі свого захисника свою вину у вчиненні даного правопорушення не визнав, та заперечував обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, що спростовує визнання вини останнім у справі про адміністративне правопорушення.

Суд, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, наголошує, що в матеріалах справи відсутні достатні та беззаперечні докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі серія ААД № 899311.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, за відсутності будь-яких інших доказів також не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Відтак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Такий висновок суду узгоджується з прецедентною судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом (п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (Kobets у. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ, розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення полії, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять беззаперечних, логічних, взаємопов`язаних та достатніх доказів, які б доводили поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У справі «Малофєєв проти Росії» ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки наявні в матеріалах справи докази свідчать про порушення встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наслідком чого є недійсність результатів такого огляду, а відтак наявні у справ докази не доводять поза розумним сумнівом те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

У зв`язку з викладеним, суд закриває провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7, 9, 130, 245, 251, 252, 256, 266, 278, 280, 283, 284, 285, 289, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя І.П. Латка