Справа № 638/5726/24
Провадження № 3/638/2974/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Аркатова К.В., розглянувши матеріал, який надійшов із Управління патрульної поліції ДПП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До провадження судді Дзержинського районного суду м. Харкова Аркатової К.В., відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями від 23 березня 2024 року надійшов адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_2 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 901782 від 13 березня 2024 року водій ОСОБА_2 13 березня 2024 року о 13 годині 45 хвилин по вулиці Сумській, поблизу будинку № 85 в місті Харкові керував транспортним засобом «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродня блідість. Від проходження огляду у передбаченому законом порядку в КНП ХОР «ОКНЛ» відмовився, свідки не залучалися, велася відеофіксація.

Даними діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Стосовно останнього 13 березня 2024 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 901782.

У судовому засіданні ОСОБА_2 , в присутності свого захисника ОСОБА_3 заперечував факт керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, надав документи на підтвердження проходження військової служби.

Дослідивши надані суду матеріали справи, клопотання (заперечення) особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 252 КпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративним правопорушенням відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З буквального тлумачення диспозиції вказаної вище статті КУпАП об`єктивна сторона зазначеного складу адміністративного правопорушення керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння. Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху транспорту, тобто вплив на органи керування транспортного засобу, що призвело до зміни його положення відносно початкового.

На підтвердження провини ОСОБА_2 співробітниками поліції надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 901782, датований 13 березня 2024 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотично чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13 березня 2024 року; матеріальні носії (диски) з відеозаписами з боді-камер працівників поліції у кількості 1 (одніє) одиниці.

Згідно п. 5 розділу ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», включення портативного відео-реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відео-зйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відео-реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Суд акцентує увагу, що на відеозаписах, долучених до протоколу та переглянутих у ході розгляду справи не зафіксований факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом та його зупинки, доказів зворотнього суду не надано. У зв`язку із чим усі наступні вимоги працівників поліції водій не зобов`язаний виконувати, крім того, складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такий висновку суду повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 15 березня 2019 року по справі № 686/11314/17.

Згідно зі статтею 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п.1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Отже, сукупністю досліджених доказів в справі про адміністративне правопорушення не доведено винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується виключно у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю, судовий збір з нього стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 33, 38, 126, 130, 245, 247, 266, 280, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через суд першої інстанції, який виніс постанову.

Суддя