Справа № 442/3431/24
Провадження №3/442/978/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 травня 2024 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Курус Р.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого на АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 5 ст. 126 та ч. 3 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 10.04.2024 о 21.50 год. на вул. Стрийська, 178 в м. Дрогобичі Львівської області керував транспортним засобом марки «Ford Fusion» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР України, про що було складено адміністративний протокол серія ААД №548331.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані поліцейськими за ч. 3 ст. 130 КК України як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані сп`яніння, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Крім цього, ОСОБА_1 10.04.2024 о 21.50 год. на вул. Стрийська, 178 в м. Дрогобичі Львівської області повторно протягом року керував транспортним засобом марки «Ford Fusion» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.1а ПДР України, про що було складено адміністративний протокол серія ААД №548332.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані поліцейськими за ч. 5 ст. 126 КК України як керування транспортного засобу особою стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, яке вчинено повторно протягом року.

Зазначені справи про адміністративне правопорушення відповідно до постанови від 13.05.2024 об`єднано в одне провадження з присвоєнням єдиного реєстраційного номера 442/3431/24, провадження 3/442/978/2024.

Правопорушник на виклик до суду повторно не з`явився, не повідомивши причин неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Статтею 268 КУпАП не передбачено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП у випадку, якщо вона сповіщена про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Приймаючи до уваги те, що судом вжиті необхідні заходи для забезпечення участі у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від правопорушника не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим причини його неявки до суду визнані неповажними та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутності правопорушника на підставі наявних матеріалів.

Перевіривши матеріали справи, доходжу наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні порушення є, зокрема своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно положень пункту 1.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. В пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР передбачена статтею 130 КУпАП.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 3 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП наступає в разі, якщо особу було двічі притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП протягом року, який передує даті вчинення останнього правопорушення.

Крім того, ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за порушення, зазначені в частинах другій - четвертій цієї статті, а саме: керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про підтвердження відмови ОСОБА_1 , як особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, та про наявність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 та ч. 3 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, та яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані сп`яніння, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння та повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Обставини вчинення ОСОБА_1 зазначених правопорушень підтверджуються відомостями із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 548331 та серія ААД №548332 від 10.04.2024 р.

В направленні на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я - ДМЛ вказано про виявлені ознаки наркотичного сп`яніння - звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів та відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров"я.

Відповідно до положень частини 2 статті 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. На виконання вказаних вимог Закону поліцейський застосував технічні засоби відеозапису, матеріали відеозапису долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відомості із таких матеріалів також підтверджують вказані обставини вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення. Зокрема, відеофайл на доданому диску містить інформацію про зупинення транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 поліцейськими, спілкування поліцейських із ОСОБА_1 , а також пред`явлення ОСОБА_1 вимоги пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що зафіксовано відмову останнього від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку. Причиною такої відмови ОСОБА_1 вказав, що це займе багато часу, зобов`язується не керувати автомобілем, викличе собі водія. Посвідчення водія у нього немає.

Крім цього, як встановлено, відповідно до постанови Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10.03.2023 ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КпАП України, а відповідно до постанови Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.03.2024, яка набрала законної сили 25.03.2024, ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КпАП України.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки, наслідки вчиненого правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч.3 ст.130 КУпАП, а тому, враховуючи характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, які відносяться до грубих порушень ПДР України як такі, що безпосередньо впливають на безпеку дорожнього руху та її учасників; особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, вважаю, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто в межах санкції ч. 3 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років. Разом з тим, оскільки в матеріалах справи відсутні докази належності ОСОБА_1 транспортного засобу, суд призначає покарання в межах санкції статті без конфіскації транспортного засобу.

З врахуванням вимог ст. 23 КУпАП, призначене судом адміністративне стягнення буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП, судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

У даному випадку ОСОБА_1 вчинив нове адміністративне правопорушення 10.04.2024, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом - до закінчення строку дії таких же стягнень, застосованих до ОСОБА_1 раніше, згідно постанов суду. Тому, згідно із вказаними вимогами ч. 3 ст. 30 КУпАП, підлягає приєднанню невідбута частина усіх раніше призначених стягнень, а загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк 10 років.

Враховую також висновки із рішення по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, у даному випадку встановлені обставини вказують про систематичність вчинення правопорушень і про умисне невиконання судового рішення ОСОБА_1 - Невиконання заборони керування транспортними засобами ОСОБА_1 , до якого застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, його ухилення від виконання постанови суду, що є однією з форм невиконання судового рішення, як підстави для притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 382 КК України.

Основним безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України є інтереси правосуддя в частині забезпечення повного і своєчасного виконання судового рішення. Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 126 КУпАП, є встановлений порядок отримання права на керування транспортним засобом, а також суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Суспільні відносини, які охороняються законом про кримінальну відповідальність, не є ідентичними (постанова ККС ВС від 27.02.2023 р. у справі № 450/205/19 та вирок апеляційного суду Львівської області у цій справі від 05.04.2023 р. - https://reestr.court.gov.ua/Review/109446243, https://reestr.court.gov.ua/Review/110046045).

Згідно зі ст. 253 КУпАП, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування. Тому, у даному випадку матеріали справи в частині щодо таких дій ОСОБА_1 необхідно направити прокурору та органу поліції для прийняття відповідного процесуального рішення щодо внесення відомостей в ЄРДР.

Керуючись ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126, ст. 283-284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, й накласти на нього стягнення, з врахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ч. 3 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 51 000 /п`ятдесят одна тисяча/ грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 10 /десять/ років та без конфіскації транспортного засобу.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом на вказаний строк після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права, згідно ст. 317-1 КУпАП. До призначеного строку покарання у виді позбавлення права керування приєднати невідбуту частину усіх раніше призначених стягнень у виді позбавлення права керування.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605,60 грн.

Копію постанови направити до Дрогобицької окружної прокуратури та органу поліції (Дрогобицького районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області) для прийняття рішення про реєстрацію в ЄРДР кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Курус Р.І.