Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/242/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Майстер І. П.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Онуфрієв В. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2024 року. суддя Кропивницького апеляційного суду Онуфрієв В.М., за участю секретаря ОСОБА_1 , захисника адвоката Мазуренка О.С. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника адвоката Мазуренка О.С. на постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 09 квітня 2024 року, якою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, приватного підприємця, проживаючого АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн. 60 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_2 27.01.2024 о 17 годині 34 хвилини керував транспортним засобом Chevrolet Captiva д.н.з. НОМЕР_1 в м. Помічній Новоукраїнського району Кіровоградської області по пров. Робітничому, 7, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу "Drager Alcotest 6820", результат огляду позитивний 1,94 ‰.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Мазуренко О.С. в частині призначеного стягнення просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гри. 00 коп. без позбавлення права керування транспортними засобами. Свої вимоги обґрунтовував тим, що ОСОБА_2 05.08.2022 року був призваний до лав Збройних Сил України. Був контужений, але в силу обставин, 24.03.2023 року був звільнений з військової служби у запас через сімейні обставини. ОСОБА_2 був направлений для постановки на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 має на утриманні батька ОСОБА_3 , який є інвалідом II групи та має ряд тяжких захворювань і потребує сторонньої допомоги. Через захворювання батька, ОСОБА_2 раз на місяць возить його на медичне обстеження до міста Київ. Фактично, позбавлення права керування транспортними засобами для ОСОБА_2 призведе до неможливості виконання обов`язків, які пов`язані з доглядом за своїм батьком та іншими обов`язками пов`язаними з доглядом та утриманням. Вказав, що адміністративне стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Проте покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням. У КУпАП відсутня стаття, яка б передбачала можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом. Проте, діючий Кримінальний кодекс України має відповідну статтю про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. При розгляді даних матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності слід застосувати аналогію права.

Крім того, зазначив, що враховуючи, визнання ОСОБА_2 вини, особу правопорушника, наявність пом`якшуючих відповідальність обставин та відсутність обтяжуючих обставин, а також той факт, що тяжких наслідків від правопорушення не настало, сторона захисту вважає, що останньому слід призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП без позбавлення права керування транспортними засобами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши захисника адвоката Мазуренка О.С., який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Оскільки, учасниками процесу доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП не оскаржується, апеляційний суд не входить в їх обговорення та в цій частині постанову суду першої інстанції не перевіряє.

Згідно положень ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно із ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

У судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції захисник адвокат Мазуренко О.С. вказав, що ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав та пояснив, що останній має на утриманні батька ОСОБА_3 , який є інвалідом ІІ групи та має ряд тяжких захворювань і потребує сторонньої допомоги, раз на місяць возить свого батька на обстеження до міста Київ. Позбавлення права керування транспортними засобами фактично призведе до неможливості виконання обов`язків, які пов`язані з доглядом за своїм батьком та іншими обов`язками пов`язаними з доглядом та утриманням.

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_2 виду та розміру адміністративного стягнення районний суд у повній мірі особу останнього, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин та призначив справедливе адміністративне стягнення, яке є достатнім для виправлення останнього, а також запобіганню вчинення ним, а так само іншими особами аналогічних правопорушень.

Доводи викладені в апеляційній скарзі стосовно призначення адміністративного стягнення без позбавлення права керування транспортними засобами, є необґрунтованими та безпідставними. Оскільки суд першої інстанції обґрунтовано призначив адміністративне стягнення, так як в даному випадку санкція зазначеної статті передбачає безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами.

Порушень вимог КУпАП, які б стали підставою для скасування чи зміни по суті правильного винесеного судом рішення апеляційним судом не встановлено. Підстави для закриття провадження по справі відсутні.

Беручи до уваги вищевикладене апеляційний суд доходить висновку, що постанова суду першої інстанції є законною обгрунтованою та мотивованою, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника адвоката Мазуренка О.С. в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 09 квітня 2024 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)