Справа № 755/5607/24
Провадження №: 3/755/2449/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" квітня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Федосєєв С.В. розглянувши матеріали, що надійшли з ГДІ ГУ ДПС у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого продавцем ФОП « ОСОБА_2 », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

встановив:

ОСОБА_1 22.03.2024 року о 11:20 хв. в магазині за адресою: АДРЕСА_2 , здійснив порушення порядку проведення розрахунків, а саме: ведення обліку товарів з порушенням. Чим порушено вимоги п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995р. № 265/95-ВР. Акт фактичної перевірки від 15.03.2024 року.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив. Судом вживались заходи належного повідомлення особи про час, дату та місце проведення судового засідання.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Протокол про адміністративне правопорушення було складено у присутності ОСОБА_1 про що свідчить його підпис, отже останньому було відомо про існування судового провадження відносно нього. Проте зловживаючи своїми правами ОСОБА_1 не вжив належних заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження, заяв та клопотань, в тому числі про зміну місця проживання, до суду не подавав.

З огляду на викладене судом не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_1 до суду, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративних справ, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколах про адміністративні правопорушення за відсутності останнього.

Вивчивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення повністю доведена протоколом про адміністративне правопорушення № 1187 від 22.03.2024 року, копією акту фактичної перевірки, копією паспорта.

Даних про оскарження актів або дій посадових осіб ДПС, зміну чи скасування даних висновків на час вирішення справи не вбачається, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Вказані документи відповідно до ст. 251 КУпАП є доказами в справі про адміністративне правопорушення.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, не вбачається.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за вказаним фактом за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, як порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

За обставинами справи, з урахуванням особи ОСОБА_1 і обставин, викладених у ст.ст. 33-35 КУпАП, за відсутності даних про притягнення її до адміністративної відповідальності протягом року, вважаю можливим застосувати адміністративне стягнення у вигляді мінімального штрафу, оскільки інші його розміри є більш суворими, для їх застосування підстав не вбачається.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 155-1, 252, 280, 284-285 КУпАП, суд -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 2 (двох) неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 34 (тридцять чотири) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Роз`яснюється, що в разі несплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя