Номер провадження 3/725/3089/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2024 року.Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Вольська-Тонієвич О.В., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від Чернівецької митниці Державної митної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.472, ст.485 Митного Кодексу України громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Першотравневого районного суду м.Чернівці надійшла справа про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ст.472, ст.485 МК України.

20.11.2024 до суду від захисника ОСОБА_1 адвоката Покотило М.Б. надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважаю, що справа про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 підлягає поверненню до Чернівецької митниці Державної митної служби України для проведення додаткової перевірки, виходячи з наступного:

Згідно вимог ст.245 КУпАП, ст.486 МК України, завданням у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді кожної справи суддя зобов`язаний з`ясувати обставини, передбачені ст.280 КУпАП, ст.489 МК України, а винесене у справі судове рішення має ґрунтуватись на конкретних доказах.

Відповідно до ч. 2 ст.495 МК України посадова особа митного органу, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно вимог ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

Судом встановлено, що 27.09.2024 працівниками Чернівецької митниці складено відносно ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил за ст.472, ст.485 МК України.

Разом з тим, як вбачається із вказаного протоколу він був складений у відсутність ОСОБА_1 .

При цьому у матеріалах справи відсутні будь-які докази з приводу того, що ОСОБА_1 було викликано до митного органу для складання відносно неї протоколу про порушення митних правил за ст.472, ст.485 МК України.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що працівниками митниці було надіслано ОСОБА_1 копію протоколу на електронну пошту, проте відсутні докази про отримання нею протоколу, ознайомлення її із ним.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу національних судів на те, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього. Положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, що випливає з практики Європейського суду з прав людини, який приймає до свого провадження і заяви щодо рішень судів про накладення на осіб адміністративних стягнень, оскільки вважає, що в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції (п.55 рішення у справі "Гурепко проти України"; п.21 рішення у справі "Надточій проти України").

Також, згідно протоколу про порушення митних правил, керівник ТОВ «Страйп Україна» ОСОБА_1 не заявила за встановленою формою у митній декларації точні та достовірні відомості про найменування (графа №31), код за УКТЗЕД (графа№34), митну вартість (графа№12), які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, та вчинила дії спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів на суму 185 467,13грн., в втому числі мито 56263,07грн., ПДВ 129 204,06грн.

Таким чином, на думку митного органу, ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачені ст.ст.472,485 МК України.

Положеннями ст. 494 МК України встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Викладена у протоколі суть правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті МК України, за якою складений протокол.

Питання наявності чи відсутності складу порушення митних правил, за ознаками якого складений протокол, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження. Натомість неоднозначне формування змісту правопорушення та відсутність конкретизації кваліфікуючих ознак правопорушення позбавляє суд можливості встановити предмет доказування у даній справі.

Таким чином, митним органом у ході додаткової перевірки слід конкретизувати, які саме дії, із зазначених у протоколі, були вчиненні ОСОБА_1 за кожною статтею окремо.

Більше того, статтею 494 МК України передбачено, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Протокол про порушення митних правил, зокрема, повинен містити посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення.

Виходячи з вказаних вимог закону, протокол про порушення митних правил повинен складатися відносно особи за кожне правопорушення окремо.

Крім того, санкція ст.ст.472, 485 МК України, за якою притягується ОСОБА_1 до відповідальності, передбачає накладення стягнення у вигляді штрафу.

Отже, у випадку встановлення судом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.472, 485 МК України, з неї підлягає стягненню штраф в розмірі 100 відсотків вартості товарів (безпосередніх предметів порушення митних правил) з їх конфіскацією та штраф в ромірі від 50 до 100 відсотків несплаченої суми митних платежів.

За таких обставин, висновки експерта щодо складу товару та його оцінки мають суттєве значення під час розгляду даної справи.

Так, митним органом надано до матеріалів справи висновок експерта Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України №-0564 від 17.10.2024 щодо встановлення вартості товарів, які були предметом порушення митних правил. Згідно вказаного висновку вартість товарів визначена з використанням інформації про вартість подібних товарів з мережі Інтернет.

Разом з тим, питання ринкової вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил повинно вирішуватися особою, яка має спеціальні знання, за результатами проведення відповідних експертних досліджень (ст. 273 КУпАП).

Більше того, всупереч Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 №53/5 із змінами, у вказаному вище висновку експерта та висновку №-0311 від 20.09.2024 відсутні дані про повідомлення експерта про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову від проведення експертизи.

Поряд з цим, згідно з витягом з ЄДРПОУ, видом основної економічної діяльності Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України є державне управління загального характеру, до якого, відповідно до Коду КВЕД 84.11, не відноситься діяльність щодо проведення експертиз.

Відповідно до рішення Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 №522/1029/18 висновок експерта не може бути належним і допустимим доказом, якщо у ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідома неправдивий висновок, і що такий висновок підготовлено для подання до суду.

Відповідно до вимог статті 527 МК України, по справі про порушення митних правил, в разі неповноти проведеного провадження, яке не може бути усунуте при розгляді справи, або при наявності інших обставин, які перешкоджають розгляду адміністративної справи по суті, суд виносить постанову про проведення додаткової перевірки.

На підставі вищевказаного, враховуючи те, що з`ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не можливо, справу про порушення митних правил слід повернути начальнику Чернівецької митниці для проведення додаткової перевірки.

Керуючись ст.ст. 486,489,494,527 Митного Кодексу України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу про порушення митних правил про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.472, ст.485 МК України ОСОБА_1 - повернути начальнику Чернівецької митниці Державної митної служби України для проведення додаткової перевірки.

Постанова оскарженню не підлягає

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич