П О С Т А Н О В А

про повернення адміністративних матеріалів

28.05.2024 року м.Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Мартинишин М.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, тимчасово не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

за ст.173 КУпАП

в с т а н о в и в :

Працівниками ЛРУП №2 ГУ Національної поліції у Львівській області вчетверте скеровано до суду матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП з підстав викладених у протоколі про адміністративне правопорушення Серія ВАВ №138603 від 19.06.2023 року.

Дані матеріали 06.05.2024 року поступили до Франківського районного суду м. Львова із супровідним листом начальника ЛРУП №2 ГУ Національної поліції у Львівській області Івана Малиша для прийняття рішення про закриття провадження, оскільки доопрацювати дані матеріали

Як випливає із матеріалів справи, такі повернуті на доопрацювання відповідно до постанови Львівського апеляційного суду в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_2 від 22.09.2023 року, постанов судді Франківського районного суду м. Львова Мартинишин М.О. від 12.12.2023 року та 14.03.2024 року.

Разом з тим, не взявши до уваги, що ЛРУП №2 ГУ Національної поліції у Львівській області був зобов`язаний усунути недоліки, які зазначені в постановах, а не вказувати у супровідному листі, що має робити суд, тому приходжу до висновку, що їх безпідставно не усунуто, натомість матеріали були скеровані до суду вчетверте.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП підлягає поверненню вчергове для належного дооформлення, виходячи з наступного.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення зокрема вирішує, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення та чи витребувано необхідні додаткові дані.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 цього ж Кодексу, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються не тільки протоколом про адміністративне правопорушення а й поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Уповноважений орган (посадова особа), яка при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 280 КУпАП зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Диспозицією ст. 173 КУпАП, яка ставиться у провину ОСОБА_1 , передбачена адміністративна відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Тобто, адміністративна відповідальність за ст. 173 КУпАП настає тільки тоді, коли дії, перелічені у диспозиції статті, порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є суспільні відносини саме у сфері громадського порядку, а для кваліфікації дій особи за цією статтею встановлення хуліганського мотиву є обов`язковим.

Об`єктивна сторона правопорушення,передбаченого ст. 173 КУпАП, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке отримало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони (Закон України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22 вересня 2005 pоку № 2899-IV).

Відповідно до п. 20 «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженого наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року №298, до громадських місць належать місця, що використовуються громадянами для спільної роботи, відпочинку, пересування, проведення масових заходів та інших потреб (вулиці, площі, вокзали, аеропорти, магазини, кафе, бари, ресторани, музеї, клуби, пляжі в період їх роботи, а також громадський транспорт під час перебування в ньому громадян, ділянки лісу, поля під час проведення на їх території організованих масових зібрань), приміщення вокзалів, пасажирські (приміські) потяги, літаки, катери, пароплави, перони, платформи, пристані та інші місця під час очікування посадки та висадки пасажирів.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Як вбачається зі складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення від 19 червня 2023 року серії ВАВ №895069, у такому не розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, що позбавляє суд можливості розглядати протокол по суті, а відтак брати його як доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява№ 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Окрім цього, у протоколі наявні розбіжності щодо потерпілих. Так, з суті правопорушення, викладеної в протоколі, слідує, що ОСОБА_1 вчинила хуліганські дії стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Натомість у графі «потерпілі» вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , хоча матеріали адміністративної справи не містять жодних даних про вчинення ОСОБА_1 будь-яких дій щодо останньої.

Також, як слідує з матеріалів справи, зокрема консультаційних висновків спеціалістів №028/о(а.с.22,23), у ОСОБА_4 діагностовано тілесні ушкодження, зокрема: забій грудної клітки справа, поверхневі травми повіки та навколоочної ділянки, навколоорбітальні крововиливи з двох сторін. Вказані травми, зі слів останньої, вона отримала 31 травня 2023 року біля 22:00 год., її побила сусідка ОСОБА_1 .

Згідно з протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 1 червня 2023 року(а.с.7), ОСОБА_4 звернулася у поліцію з заявою за фактом нанесення їй 31 травня 2023 року тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Про нанесення їй тілесних ушкоджень саме ОСОБА_6 потерпіла зазначала і у своїх поясненнях(а.с.8).

Водночас, у своїй заяві від про нанесення тілесних ушкоджень, поданою на ім`я начальника ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області(а.с.11) ОСОБА_4 просила притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 та її старшу доньку Христину за нанесення побоїв 31 травня 2023 року за адресою: вул. Кульпарківська,62

Таким чином, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних стосовно перевірки факту нанесення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, їх ступеня тяжкості та даних стосовно особи, що їх заподіяла, як і не містять інформації про відсутність підстав для кваліфікації викладених у протоколі обставин діяння за статтями Кримінального кодексу України. Окрім цього, з матеріалів справи неможливо встановити, які діяння були вчинені стосовно ОСОБА_3 та яка особа їх вчинила.

Таким чином,матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних стосовно перевірки факту нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, їх ступеня тяжкості та даних стосовно особи, що їх заподіяла, як і не містять інформації про відсутність підстав для кваліфікації викладених у протоколі обставин діяння за статтями Кримінального кодексу України.

Окрім цього, з матеріалів справи неможливо встановити, які діяння були вчинені стосовно ОСОБА_3 та яка особа їх вчинила.

З долучених до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалів неможливо встановити місця вчинення правопорушення (у розумінні чи є таке громадським місцем) та обставини, які вказують на порушення ОСОБА_1 громадського порядку і спокою громадян, що не дає суду можливість встановити склад вчиненого правопорушення.

Отже, в порушення вищезазначеного, органом, якому було повернуто матеріали протоколу про адміністративне правопорушення від 19.06.2023 року серія ВАБ №138603 не була виконана постанова Львівського апеляційного суду від 22.09.2023 року.

Наведені порушення матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення є істотними, не можуть бути усунуті під час судового розгляду, що унеможливлює розгляд справи та прийняття відносно ОСОБА_1 обґрунтованого і законного рішення, відтак без усунення зазначених вище недоліків розгляд справи є неможливим.

За змістом ст. 278 КУпАП, при виявленні недоліків в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, або в інших матеріалах, що перешкоджають або унеможливлюють об`єктивний розгляд справи, особа, що провадить підготовку до розгляду справи, повертає матеріали справи відповідному правоохоронному органу, що порушив провадження в адміністративній справі, на дооформлення.

Відповідно до пункту 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014р. № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративне правопорушення», норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог КУпАП вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

Верховний Суд України в пункті 24 постанови пленуму від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визнав правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Враховуючи наведене у судді немає реальної можливості дати оцінку неналежно та неповно зібраним доказам щодо обставин справи, які є істотними для вирішення адміністративних матеріалів.

За таких обставин, адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП слід повернути ЛРУП №2 ГУ Національної поліції у Львівській області для належного дооформлення.

Керуючись ст.ст. 7, 245, 256, 278, 280, 283 КУпАП -

п о с т а н о в и в:

Адміністративну справу про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП повернути ЛРУП №2 ГУ Національної поліції у Львівській області для належного дооформлення.

Суддя Мартинишин М.О.