Справа №601/1593/24
Провадження № 3/601/817/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2024 року

Суддя Кременецького районного суду Тернопільської області Шульгач Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч.1 ст.130, ст.124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

20.05.2024 о 01 год. 37 хв. в м.Кременець вул.Дубенська,171 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом BMW 530 D, д.н.з. НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, хитка хода, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки відмовився та в найближчому лікувальному закладі також відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Також, 20.05.2024 о 01 год. 37 хв. в м.Кременець вул.Дубенська,171 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом BMW 530 D, д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не врахував дорожньої обстановки, допустив наїзд на дорожню огорожу, внаслідок чого автомобіль зазнав механічних пошкоджень з матеріальними збитками та пошкоджено дорожню огорожу 6.2 м.. Травмованих не має, чим порушив вимоги п.10.1, 12.1 ПДР.

Крім цього, 20.05.2024 року, ОСОБА_1 20.05.2024 року о 01 год. 37 хв. в м.Кременець по вул. Дубенська,171, водій автомобіля BMW 530 D, д.н.з. НОМЕР_1 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснив наїзд на дорожню огорожу та після чого місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Беручи до уваги те, що в провадженні судді знаходиться три справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130, ст. 124, 122-4 КУпАП, вважаю, що відповідно до вимог ст.36 КУпАП вони мають бути об`єднанні в одне провадження та їм слід присвоїти єдиний номер №601/1593/24 (3/601/817/2024).

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав та пояснив, що за кермом автомобіля перебував його друг, він не їхав. Після того, як зачепили огорожу, автомобіль був припаркований на обочині. Наміру залишати місця ДТП не було. Колесо відлетіло. Даний автомобіль належить йому.

Дослідивши зміст протоколів про адміністративне правопорушення та додані до них матеріали, приходжу до таких висновків.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015.

Згідно вимог п.10.1 Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до вимог п.12.1 Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Водій ОСОБА_1 даних вимог Правил дорожнього руху не виконав.

Суддя також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З оглянутих суддею відеоматеріалів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що що 20.05.2024 року на неодноразові пропозиції поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 ухиляється від його проходження, а тому суддя оцінює його дії як відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також, суддя критично оцінює пояснення ОСОБА_1 , про те, що він не керував автомобілем, а керував його друг та розцінює їх як намагання уникнути адміністративної відповідальності. Інших доказів про керування автомобілем іншою особою судді не надано.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень доведена матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД №450354, серії ААД №161959 від 20.05.2024 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів згідно якого огляд не проводився, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.11.2023, згідно якого ОСОБА_1 від проходження огляду в КНП «Кременецька опорна лікарня» відмовився, свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 0452 083 24 (чинне до 30 квітня 2025 року), сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки, постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №2189781 від 20.05.2024, схемою місця ДТП, яка сталася 20.05.2024, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 20.05.2024, фототаблицями та відеоматеріалами з нагрудних камер працівників поліції.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та ст. 124 КУпАП порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та іншого майна.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. При цьому з урахуванням санкцій ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП суд вважає, що правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, є більш серйозним правопорушенням, вчиненим ОСОБА_1 , а тому стягнення має бути накладене саме в межах санкції цієї статті.

При накладенні стягнення, суддя приймає до уваги суспільну небезпечність та характер вчинених правопорушень, те, що дії водія характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для життя і здоров`я його учасників, особу винного, а тому вважаю, що до ОСОБА_1 , слід застосувати стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, передбаченого санкцією статті, за якою він притягується до відповідальності, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, оскільки саме таке стягнення буде відповідати рівню суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, а також, буде достатнім для запобігання вчиненню ОСОБА_1 , нових правопорушень в майбутньому.

Також відповідно до ст. 122-4 КУпАП, порушення якої інкримінується ОСОБА_3 , адміністративна відповідальність настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Пунктом 2.10 Правил дорожнього руху України передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1.10 ПДР України, під залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди слід розуміти дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Таким чином наявні підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній прямий умисел на залишення місця транспортної пригоди, оскільки його автомобіль залишився на місці події, а відтак в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка утворює його склад у сукупності з іншими обставинами.

Оскільки матеріали справи не містять прямих доказів навмисного залишення ОСОБА_1 місця ДТП з умислом уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, в даному випадку відсутня подія та склад адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП, за таких обставин вважаю, що провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП слід закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення.

Таким чином, у відповідності до положень п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 122-4, 124, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження адміністративну справу 601/1593/24 (провадження 3/601/817/2024) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративну справу за № 601/1594/24 (провадження 3/601/818/2024) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративну справу за № 601/1595/24 (провадження 3/601/819/2024) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присвоївши об`єднаній справі єдиний номер - 601/1593/24 (провадження 3/601/817/2024).

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрити за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 , ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф необхідно сплатити за наступними реквізитами: отримувач ГУК у Терноп.обл./Тернопол.обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37977599, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UA0019001, код класифікації доходів бюджету 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в користь держави в розмірі 605 гривень 60 копійок, який необхідно сплатити за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний штраф.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області.

Суддя: