ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/8454/23 Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/785/24 Сіренко Ю.Ю.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Кружиліної О.А.,

за участю секретаря - Михайлюка А.В.,

захисника - Жмуцького М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Жмуцького Миколи Володимировича на постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 березня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 березня 2024 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погодившись з вказаною постановою судді, захисник ОСОБА_1 адвокат Жмуцький М.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді та закрити провадження у справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, прийняття її за неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи.

При цьому, суддею взято за основу неналежні та недопустимі докази, порушено норми матеріального та процесуального права, що потягло за собою винесення незаконної постанови.

Зазначає, що матеріали справи не містять доказів про обставини встановлення ознак наркотичного сп`яніння, які нібито мав ОСОБА_1 , будь-яких оглядів, реакції очей на світло, поліцейським не проводилось.

Звертає увагу, що в порушення вимог статті 266 КУпАП, свідки не залучались.

Посилається на невідповідність вимогам законодавства наявного в матеріалах справи відеозапису, який здійснений на власний мобільний телефон поліцейського та вказаний відеозапис не засвідчений ЕЦП.

Посилається на формальне складання поліцейським направлення до закладу охорони здоров`я.

Крім того, ОСОБА_1 самостійно звернувся до КНП «Шевченківська ЦРЛ», де пройшов огляд, за наслідками якого у ОСОБА_1 алкогольного та наркотичного сп`яніння, не виявлено.

Окремо захисник звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та підстави його зупинки.

В обґрунтування пропущеного строку на апеляційне оскарження, захисник зазначає, що ОСОБА_1 про час та місце судового розгляду належним чином не повідомлявся, заявлене клопотання захисником адвокатом Жмуцьким М.В. суддею було проігноровано, а повний текст оскаржуваної постанови, суддею направлено до Електронного суду - 26 березня 2024 року.

Враховуючи, що доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження про поважність причин пропуску строку не спростовуються матеріалами справи, апеляційний суд поновлює порушено процесуальне право щодо участі у розгляді справи та задовольняє клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Жмуцького М.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, ОСОБА_1 не явився, клопотання про відкладення апеляційного перегляду справи не подавав, про причини неявки апеляційний суд не повідомив.

Вислухавши думку захисника ОСОБА_1 адвоката Жмуцького М.В., який повідомив, що ОСОБА_1 проходить військову службу та виходячи з положень статей 268, 271, 294 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Жмуцького М.В., апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.

З таким висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судовим розглядом встановлено, що 09 листопада 2023 року об 11:11, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Geely CK», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі «Чугуїв-Мілове», 76 км-500 м, де був зупинений поліцейськими на стаціонарному блок-посту. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , поліцейським у водія були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, внаслідок чого запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відмовився.

Відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння зафіксована на нагрудну камеру поліцейських, відповідно до вимог статті 266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Відеозапис долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.

Внаслідок зазначених подій, поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 011856 року за невиконання водієм ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України, а саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному їх дослідженні в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Апеляційний суд дійшов висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, апеляційний суд вважає безпідставними, з огляду на те, що вказані доводи цілком спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що перебуваючи в площині адміністративного процесу, ОСОБА_1 визнав факт керування автомобілем, та його зупинку на блок-посту.

Щодо відсутності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння та не доведення поліцейськими про наявність таких ознак, апеляційний суд зазначає, що виявлення та оцінка ознак сп`яніння, які має водій є суб`єктивним сприйняттям поліцейського, а його дії щодо дотримання вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» можуть бути оскарженні в межах процедури оскарження заходів забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що згідно пункту 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема передбачений вказаним законом обов`язок виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів.

Одним із таких розпоряджень поліцейського, є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння (п. 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.09.2021 у справі № 11-21сап21 (реєстраційний номер рішення 101473367)).

Тобто, вимога поліцейського адресована водію про проходження відповідного огляду на стан сп`яніння, є законною та очевидною вимогою та подвійному тлумаченню, не підлягає.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про те, що відеозапис є неналежним доказом у справі, оскільки здійснений на особистий телефон поліцейського, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до вимог статті 251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Крім того, при використанні поліцейськими технічних засобів відеозапису при фіксуванні відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння, присутність свідків не вимагається.

Не приймається й до уваги результати медичного огляду № 359 від 09 листопада 2023 року, проведеного лікарем КНП «Шевченківська ЦРЛ», де алкогольного та наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено, оскільки відповідно до частини 4 статті 266 КУпАП огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Таким чином, будь-яке самостійне проходження водієм огляду на стан сп`яніння, відповідно до вимог частини 5 статі 266 КУпАП, є недійсне.

Ураховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, його винуватість у вчиненні даного правопорушення підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають.

Доводи апеляційної скарги захисника про ігнорування суддею його клопотання про проведення судового розгляду в режимі відеоконференції заслуговують на увагу, та є підставами для звернення уваги суді щодо суворого дотримання процесуальних прав осіб, які беруть участь в провадженні у справах про адміністративне правопорушення.

Разом з цим, доводи апеляційної скарги про неналежне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового розгляду, спростовуються матеріалами справи, з огляду на повідомлення ОСОБА_1 шляхом направлення судового повідомлення у застосунок «Viber», яке він отримав 23 лютого 2024 року о 13:14.

У зв`язку із наведеним, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Жмуцького М.В., апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 березня 2024 року та закриття провадження на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 1, 7, 23, 130, 245, 251, 252, 256, 2652, 266-267, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Жмуцького Миколи Володимировича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 березня 2024 року задовольнити, та поновити такий строк.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Жмуцького Миколи Володимировича залишити без задоволення.

Постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна