Справа № 603/269/24
Провадження № 3/603/168/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" травня 2024 р. м. Монастириська:

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіяна І. М. розглянувши матеріали, що надійшли від сектору поліцейської діяльності №1 (м.Монастириська) відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 не працює, до адміністративної відповідальності притягувався: 16.09.2023 року за ст. 152 КУпАП,

- за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Сектором поліцейської діяльності №1 (м.Монастириська) відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області до Монастириського районного суду Тернопільської області направлені матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Так, 06.04.2024 року близько 23 год 30 хв ОСОБА_1 (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №223949 від 24.04.2024 року) перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно брата ОСОБА_2 , що виражалось в словесних образах нецензурними словами, шарпанні за верхній одяг та погрозах, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психологічному здоров`ю постраждалої особи (Справа №603/269/24).

24.04.2024 року близько 23 год 30 хв ОСОБА_1 (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №223950 від 25.04.2024 року) перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , порушив вимоги термінового заборонного припису серії АА№279764 від 24.04.2024 року, яким терміном на 10 діб заборонено в будь-який спосіб контактувати з братом ОСОБА_2 , оскільки продовжував вчиняти словесну суперечку (Справа №603/270/24).

30.04.2024 року близько 20 год 00 хв ОСОБА_1 (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №312874 від 01.05.2024 року) перебуваючи в житловому будинку по АДРЕСА_2 , порушив вимоги термінового заборонного припису серії АА№279764 від 24.04.2024 року, а саме контактував з братом ОСОБА_2 (Справа №603/283/24).

Також, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №223951 від 26.04.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 26.04.2024 року близько 15 год 00 хв перебуваючи в житловому будинку по АДРЕСА_2 , словесно ображав свого брата ОСОБА_2 , чим порушив вимоги термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА№279764 від 24.04.2024 року (Справа №603/271/24).

Окрім цього, ОСОБА_1 25.04.2024 року близько 21 год 00 хв (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №312873 від 26.04.2024 року) перебуваючи в житловому будинку по АДРЕСА_1 , порушив вимоги термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА№279764 від 24.04.2024 року з терміном на десять діб (Справа №603/272/24).

ОСОБА_1 27.04.2024 року близько 10 год 50 хв (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №312856 від 27.04.2024 року) по місцю спільного проживання за адресою АДРЕСА_1 , порушив вимоги термінового заборонного припису серії АА№279764 від 24.04.2024 року, а саме п.3, заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 (Справа №603/287/24).

02.05.2024 року близько 10 год 00 хв ОСОБА_1 (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №312857 від 02.05.2024 року) по місцю спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , порушив вимоги термінового заборонного припису серії АА№279764 від 24.04.2024 року, а саме п.3, заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 (Справа №603/289/24).

03.05.2024 року близько 09 год 30 хв ОСОБА_1 (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №540027 від 03.05.2024 року) за адресою АДРЕСА_2 , порушив вимоги термінового заборонного припису серії АА№279764 від 24.04.2024 року а саме п.3, заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 на час дії ТЗП 10 діб (Справа №603/290/24).

01.05.2024 року близько 15 год 00 хв ОСОБА_1 (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №223954 від 01.05.2024 року) перебуваючи за адресою по АДРЕСА_2 , порушив вимоги термінового заборонного припису серії АА№279764 від 24.04.2024 року, яким терміном на 10 діб заборонено контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 (Справа №603/300/24).

04.05.2024 року близько 09 год 30 хв ОСОБА_1 (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №312877 від 06.05.2024 року) перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , порушив вимоги термінового заборонного припису серії АА№279764 від 24.04.2024 року (п.3 з терміном на 10 діб), а саме контактував із братом ОСОБА_2 (Справа №603/302/24).

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча судом вживались заходи про належне його повідомлення про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», в силу вимог частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини 1 ст. 6 даної Конвенції.

У рішенні від 07.11.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Окрім того, в своїх рішеннях (в т.ч. справа Каракуця проти України) Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_1 було достеменно відомо про складення щодо нього протоколів про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та про розгляд справи у Монастириському районному суді Тернопільської області, однак жодного разу останній не цікавився провадженням своєї справи, що є ознаками зловживання своїми процесуальними правами, враховуючи, що було вжито усіх передбачених законом заходів для повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи та не подання останнім заяв про причини неявки до суду чи про відкладення розгляду справи, тому суд вважає за можливе відповідно до ст. 268 КУпАП розгляд справи провести у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку вчинення домашнього насильства та невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився та не скористався своїм правом на подачу пояснень безпосередньо в судовому засіданні, його вина у вчиненні вищевказаних правопорушеннях (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №223949 від 24.04.2024 року, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №223950 від 25.04.2024 року, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №312874 від 01.05.2024 року) підтверджується належними та допустимими доказами, що були предметом перевірки в судовому засіданні.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №223949 від 24.04.2024 року підтверджується такими засобами доказування:

-даними, встановленими в протоколі про адміністративне правопорушення від 24.04.2024 року серії ВАД №223949, складеного старшим ДОП СПД №1 (м. Монастириська) капітаном поліції Лось М.В.;

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 24.04.2024 року;

-письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 24.04.2024 року, яікі містяться в матеріалах справи;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 , від 24.04.2024 року, які містяться в матеріалах справи і де він визнав, що мав суперечку із своїм братом, в результаті якої його брат зателефонував в поліцію;

Також, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень згідно з протоколом про адміністративні правопорушення серії ВАД №223950 від 25.04.2024 року та серії ВАД №312874 від 01.05.2024 року підтверджується такими засобами доказування:

-даними, встановленими в протоколі про адміністративне правопорушення від 25.04.2024 року серії ВАД №223950, складеного старшим ДОП СПД №1 (м. Монастириська) капітаном поліції Лось М.В.;

-даними, встановленими в протоколі про адміністративне правопорушення від 01.05.2024 року серії ВАД №312874, складеного ДОП СПД №1 (м. Монастириська) старшим лейтенантомп поліції Гриняком Р. А.;

-даними письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 , які містяться в матеріалах справ;

-даними термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА№279764 від 24.04.2024 року, згідно якого ОСОБА_1 було заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, ОСОБА_2 , на 10 діб з 16 год 00 хв 24.04.2024 року до 16 год 00 хв 04.05.2024 року.

Оцінюючи встановлені судом обставини та аналізуючи вимоги законодавства, що регулюють спірні правовідносини суд констатує таке.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суб`єктом цього адміністративного правопорушення є особа, якій виповнилося 16 років, і яка вчинила будь-які дії фізичного, психологічного чи економічного характеру саме до одного із членів своєї сім`ї (домашнє насильство), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що:

-домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

-психологічне насильство (саме такий вид домашнього насильства, інкримінований ОСОБА_1 ) - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення насильства психологічного характеру (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №223949 від 24.04.2024 року, (Справа №603/269/24)).

Також, положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що:

-терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Цей припис виноситься у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №223950 від 25.04.2024 року, (Справа №603/270/24) та протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №312874 від 01.05.2024 року, (Справа №603/283/24)).

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно зі ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд, керуючись ст. 33 КУпАП, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини судом не встановлені, а також беручи до уваги те, що даними діями нікому не завдано шкоди, дійшов висновку про можливість застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді громадських робіт, що передбачено ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Саме таке стягнення на переконання суду буде співмірним вчиненому діянню, узгоджуватиметься з принципами доцільності, справедливості та невідворотності відповідальності та відповідатиме меті адміністративного стягнення.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Щодо вчинення ОСОБА_1 інших правопорушень передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме за невиконання термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА№279764 від 24.04.2024 року, згідно з яким ОСОБА_1 було заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, ОСОБА_2 , на 10 діб з 16 год 00 хв 24.04.2024 року до 16 год 00 хв 04.05.2024 року, суд зазначає таке.

Так, судом з матеріалів справ встановлено, що 24.04.2024 року стосовно ОСОБА_1 було винесено терміновий заборонний припис у зв`язку із вчиненням домашнього насильства відносно його брата ОСОБА_2 . Цим приписом йому заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою на строк 10 діб. Проте після вищевказаного конфлікту з письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що жодних протиправних дій щодо нього ОСОБА_1 не вчиняв. Також в своїх письмових поясненнях ОСОБА_2 вказує, що він з братом проживає разом за адресою АДРЕСА_2 , у зв`язку із чим суд констатує, що виконати наведені вимоги припису, неможливо.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

У силу ст. ст. 24, 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон № 2229-VIII) терміновий заборонний припис стосовно кривдника належить до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству і виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Терміновий заборонний припис, серед іншого, може містити такий захід як заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою (п. 3 ч. 2 ст. 25 Закону № 2229-VIII).

Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону № 2229-VIII під час вирішення питання про винесення термінового заборонного припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи.

Системний аналіз вказаних положень Закону № 2229-VIII свідчить про те, що метою винесення термінового заборонного припису є припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалої особи та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Судом встановлено, що 24.04.2024 року старшим ДОП СПД № 1 (м. Монастириська) капітаном поліції Лосем М. В. стосовно ОСОБА_1 винесено терміновий заборонний припис серії АА № 279764 у зв`язку із вчиненням ним домашнього насильства психологічного характеру відносно свого брата ОСОБА_2 . Зазначеним приписом ОСОБА_1 було заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 10 діб з 16 год 00 хв 24.04.2024 року до 16 год 00 хв 04.05.2024 року.

Згідно з долученими до матеріалів справи письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 26.04.2024 року, 26.04.2024 року, 27.04.2024 року, 02.05.2024 року, 03.05.2024 року, 01.05.2024 року та від 06.04.2024 року, які записані працівниками поліції зі слів потерпілого, його брата ОСОБА_2 під час дії термінового заборонного припису спілкувався з ним, проте будь-яких протиправних дій відносно нього не вчиняв.

Окрім того, як вбачається із рапортів поліцейських, долучених до протоколів про адміністративне правопорушення, з повідомленням на лінію «102» про порушення ОСОБА_1 термінового заборонного припису звертався не потерпілий ОСОБА_1 , а самі працівники поліції.

Водночас, як встановлено з матеріалів справ, після винесення стосовно ОСОБА_1 термінового заборонного припису, останній не вчиняв відносно ОСОБА_2 будь-якого насильства чи інших протиправних дій.

Виходячи з обставин справи, суд дійшов висновку, що сімейне спілкування між братами без словесних образ, погроз, приниження, переслідування, залякування тощо, не може свідчити про існування/створення ризику продовження чи повторного вчинення домашнього насильства. З огляду на визначений Законом № 2229-VIII обов`язок забезпечення безпеки постраждалої особи, враховуючи те, що ОСОБА_1 контактував (спілкувався) з ОСОБА_2 після винесення термінового заборонного припису, вказане, на думку суду, свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 порушення заборон, встановлених відносно нього терміновим заборонним приписом серії АА№279764 від 24.04.2024 року.

Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, до матеріалів справи не долучено.

Суд визнає беззаперечну суспільну небезпеку домашнього насильства та поділяє нетерпиме ставлення до будь-яких його проявів, однак суд також зазначає, що застосування обмежувальних заходів, передбачених Законом № 2229-VIII, повинно переслідувати легітимну мету і не використовуватись для непропорційного обмеження прав і свобод людини.

Суд звертає увагу також на те, що складені відносно ОСОБА_1 протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП мають суттєві недоліки, оскільки в них не розкрито суть інкримінованих ОСОБА_1 правопорушень, а лише констатовано факт їхнього вчинення.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, із врахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення провадження у справі не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП слід закрити, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33, 34, ч. 1 ст. 173-2, ст.ст. 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №223949 від 24.04.2024 року (Справа №603/269/24)), ч. 1 ст. 173-2 (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №223950 від 25.04.2024 року (Справа №603/270/24)) та ч. 1 ст. 173-2 (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №312874 від 01.05.2024 року (Справа №603/283/24)) Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді 40 (сорока) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Штраф підлягає добровільній сплаті порушником протягом п`ятнадцяти днів.

У відповідності до ч. 2 ст. 308 КУпАП в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові.

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення за протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАД №223951 від 26.04.2024 року (Справа №603/271/24); серії ВАД №312873 від 26.04.2024 року (Справа №603/272/24); серії ВАД №312856 від 27.04.2024 року (Справа №603/287/24); серії ВАД №312857 від 02.05.2024 року (Справа №603/289/24); серії ВАД №540027 від 03.05.2024 року (Справа №603/290/24); серії ВАД №223954 від 01.05.2024 року (Справа №603/300/24); серії ВАД №312877 від 06.05.2024 року (Справа №603/302/24) - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя І. М. Галіян