Провадження № 33/801/969/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бернада Є. В.
Доповідач: Ковальчук О. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 листопада 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

12 листопада 2024 року постановою Вінницького міського суду Вінницької області накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Стягнено на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Не погодившись з цією постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам КУпАП, оскільки він складений за нібито порушення підп. «б» п. 2.3 ПДР України і підп. «а» п. 14.6 ПДР України, водночас суд першої інстанції в обґрунтування оскаржуваної постанови послався на підп. «в» п. 14.6 ПДР України.

Крім того, зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, що зіткнення транспортних засобів 13.10.2024 року сталося з його вини, вважає, що з характеру пошкодження транспортних засобів можна встановити, що автомобіль Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на його автомобіль Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_2 , під час обгону, будучи на сусідній смузі, чим водій автомобіля Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався вимог ПДР України. При цьому, скаржник наголошує, що водій автомобіля Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , повинен був бути більш уважним та пропустити його, оскільки він вже почав обгін.

Разом з тим, вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги відсутність попереджувальних знаків, що можуть вказувати про наближення до перехрестя на ділянці дороги, де відбулось вказане ДТП.

Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що у задоволенні апеляційної скарги належить відмовити, а постанову суду першої інстанції - залишити без змін, враховуючи наступне.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого цією статтею є матеріальним, обов`язковою ознакою якого є шкідливі наслідки, в результаті яких заподіюється матеріальна шкода.

Згідно з п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Положеннями п. 2.3б ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатись від керування цим транспортним засобом.

Згідно з п. 14.6 ПДР України обгін заборонено: а) на перехресті; б) на залізничних переїздах і ближче ніж за 100 м перед ними; в) ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом; г) у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості; ґ) транспортного засобу, який здійснює обгін або об`їзд; д) у тунелях; е) на дорогах, що мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку; є) колони транспортних засобів, позаду якої рухається транспортний засіб з увімкненим проблисковим маячком (крім оранжевого).

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 13.10.2024 року об 11.14 год. по 4-му пров. Кармелюка, 3, в м. Вінниці ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Volkswagen, д.н.з, НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, на перехресті з вул. Комарова при виконанні обгону не впевнився у безпечності маневру та допустив зіткнення з автомобілем марки Renault, д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалася в попутному напрямку та повертала ліворуч, внаслідок чого відбулось їх зіткнення, в результаті якого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, а саме п. 2.3б ПДР України та п. 14.6а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Це підтверджується наступними доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 149593 від 13.10.2024 року, у якому зафіксовано вказані вище обставини (а.с. 1).

Схемою місця ДТП, яка є додатком до протоколу, в якій зафіксоване місце ДТП із зазначенням її прив`язки, графічно зображено та детально описано післяаварійне розташування транспортних засобів відносно один одного, конкретизовані погодні умови, стан покриття проїзної частини, наявність дорожніх знаків та розмітки, а також перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, отриманих унаслідок ДТП (а.с. 5).

Письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 13.10.2024 року, в яких зазначається про те, що він рухався з дозволеною швидкістю, перед ним автомобіль марки Renault здійснював рух зі значно меншою швидкістю, тому він вирішив здійснити його випередження, після чого увімкнув покажчик повороту та почав обгін, однак автомобіль марки Renault розпочав маневр повороту ліворуч. ОСОБА_1 намагався уникнути зіткнення шляхом гальмування та зміни напрямку руху, однак зіткнення уникнути не вдалось. Не заперечував, що обгін розпочав неподалік від перехрестя. (а.с. 3).

Письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 13.10.2024 року, в яких зазначено, що вона мала намір здійснити поворот ліворуч, за 100 м до повороту почала зменшувати швидкість і включила лівий покажчик повороту. Під час виконання повороту, водій автомобіля Volkswagen, який їхав позаду неї, почав здійснювати обгін і зіткнувся з її автомобілем (а.с. 4).

Досліджені судом докази у їх сукупності, які узгоджуються між собою, підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме, порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

За змістом ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

За встановлених фактичних обставин справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 , порушивши вимоги п. 2.3б ПДР України та підп. «а» п. 14.6 ПДР України, вчинив за вказаних обставин правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, оскільки його вина підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час її розгляду судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам КУпАП, оскільки він складений за нібито порушення підп. «б» п. 2.3 ПДР України і підп. «а» п. 14.6 ПДР України, водночас суд першої інстанції в обґрунтування оскаржуваної постанови послався на підп. «в» п. 14.6 ПДР України, апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.

Як зазначалось вище, у протоколі про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 149593 від 13.10.2024 року зокрема вказано, що 13.10.2024 року об 11.14 год. по 4-му пров. Кармелюка, 3, в м. Вінниці ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, на перехресті при виконанні обгону не впевнився у безпечності маневру та допустив зіткнення з іншим автомобілем під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалася в попутному напрямку та повертала ліворуч, внаслідок чого відбулось їх зіткнення, в результаті якого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, а саме п. 2.3б ПДР України та п. 14.6а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП

Тобто у зазначеній фабулі протоколу про адміністративне правопорушення чітко виражена об`єктивна сторона правопорушення, яка полягає у тому, що водій ОСОБА_1 повинен був дотриматись вимог п. 14.6а ПДР України (обгін заборонено на перехресті), однак цього не зробив, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відтак, недотримання ОСОБА_1 вимог п. 14.6а ПДР України та порушення п. 2.3б ПДР України спричинило пошкодження транспортних засобів, а посилання суду першої інстанції на п. 14.6в ПДР України не змінює суті правильно викладених у протоколі обставин.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 149593 від 13.10.2024 року відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

В рішенні по справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пункт 1.3 ПДР України, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

За п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Встановлення причинно-наслідкового зв`язку як однієї із складових об`єктивної сторони правопорушення є прерогативою органу, який розглядає справу, в даному випадку - суду, який вважає, що порушення ОСОБА_1 вимог п. 14.6а ПДР України (обгін заборонено на перехресті) перебувало у прямому причинному зв`язку з наслідками у вигляді пошкоджень транспортних засобів, тому висновок суду першої інстанції про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про відсутність попереджувальних знаків, що можуть вказувати про наближення до перехрестя на ділянці дороги, де відбулось вказане ДТП, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки наведене не звільняє водія ОСОБА_1 від обов`язку бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатись від керування цим засобом у дорозі, що передбачено п. 2.3б ПДР України.

Будь-які інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, в тому числі про те, що з характеру пошкодження транспортних засобів можна встановити, що автомобіль Renault, під керуванням ОСОБА_2 , здійснив наїзд на автомобіль ОСОБА_1 під час обгону, будучи на сусідній смузі, чим водій автомобіля Renault не дотримався вимог ПДР України, сприймаються судом як спроба уникнення відповідальності, оскільки доказів, які б об`єктивно могли спростувати його винуватість у вчиненні вказаного правопорушення, матеріали справи не містять.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що наявні у справі про адміністративне правопорушення докази доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

З огляду на викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права, як про це зазначає скаржник у поданій апеляційній скарзі, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд доходить висновку, що постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 12 листопада 2024 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, про що просить скаржник, відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 листопада 2024 року без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук