Провадження №: 3/336/3224/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Є.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , командира взводу управління командира дивізіону, за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом А1476 № 6 від 07.05.2014, 07 травня 2024 року в районі виконання завдань за призначенням поблизу населеного пункту Запорізького району Запорізької області в 07 год. 30 хв. командир взводу управління командира дивізіону старший лейтенант ОСОБА_2 , грубо порушуючи встановлений порядок проходження військової служби, як військова посадова особа, яка згідно статті 119 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України відповідає "за бойову готовність взводу та успішне виконання ним бойових завдань, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну", недбало виконував покладені на нього обов`язки. Зокрема, сприяв своєю особистою безвідповідальністю підлеглому старшому сержанту ОСОБА_3 під час виконання обов`язків військової служби вживати та перебувати на військовій службі у стані алкогольного сп`яніння, стосовно якого був складений протокол А1476 №5 від 07.05.2024 року про адміністративне правопорушення.

Дізнавшись, що його підлеглий ст. сержант ОСОБА_4 перебуває на військовій службі в стані алкогольного сп`яніння, не прийняв відповідного рішення стосовно правопорушника, як того вимагаються його посадові обов`язки та вимоги ст.5 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, а саме: «стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності. Командир, який не забезпечив додержання військової дисципліни та не вжив заходів для її відновлення, несе встановлену законом відповідальність».

Від захисника ОСОБА_5 надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні захисник пояснив, що того дня ОСОБА_1 після добового чергування відпочивав. Про вживання ст. сержантом алкогольних напоїв йому нічого не було відомо. Про цей факт дізнався вже коли на нього складався протокол про адміністративне правопорушення. Підпорядковані ОСОБА_1 військовослужбовці займають усе село, тому фізичного кожного не можливо контролювати. У військовій частині склалася така практика, що у разі вживання військовослужбовцем алкогольних напоїв відразу складається протокол за ч.2 ст.172-15 КУпАП на його прямого начальника, не розбираючись чи є вина останнього, чи ні.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, суддя доходить таких висновків.

Статтею 172-15 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за недбале ставлення до служби.

Об`єктивна сторона характеризується невиконанням або неналежним виконанням військовою службовою особою своїх обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, наказами командування.

Недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них. Якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків через об`єктивні (виконання інших покладених на неї обов`язків, незабезпечення охорони матеріальних цінностей, відсутність транспорту чи людських ресурсів тощо) або суб`єктивні обставини (хвороба, фізичні дані, у т. ч. захворювання, відсутність спеціальних знань, досвіду роботи тощо), то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

До протоколу долучено ряд доказів, зокрема письмові пояснення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Однак з цих пояснень не вбачається, на що звертає увагу захисник, що ОСОБА_1 був обізнаний із тим, що ст. сержант ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Тобто, із матеріалів справи неможливо встановити, чи мав ОСОБА_1 реальну можливість виконати свій обов`язок щодо прийняття відповідного рішення відносно ст. сержанта.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, у тому числі визначену п. 2 ст.6 презумпцію невинуватості, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» від 15.05.2008). Зокрема, з огляду на санкцію ч. 2 ст. 172-15 КУпАП у виді суттєвого штрафу та стягнення у виді арешту з триманням на гаупвахті, гарантії ЄСПЛ у кримінальному провадженні поширюється і на цю справу.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Відповідно до п. 43 рішення ЄСПЛ 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумних сумнівом.

Наявні в матеріалах справи докази не дають підстав дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, відповідно до критерію «поза розумним сумнівом», а тому на підставі п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247,283-285, КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в порядку, передбаченому у ст. 294 КУпАП, до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Є.С. Боєв