П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ№ 127/7328/24
11 червня 2024 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Медяна Ю.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

27.02.2024 о 00:20 год. в м. Вінниці, по вул. Соборна, 101/1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Jeep Compass, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на ста сп`яніння проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку за допомогою приладу Drager 6820, результат 1,50%. Велась безперервна відеофіксація на портативний відеореєстратор №468479. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував проти обставин, викладених у протоколі. Стверджував, що він не керував транспортним засобом Jeep Compass, державний номерний знак НОМЕР_1 , автомобілем керував його друг ОСОБА_2 . Під час руху автомобіль вийшов з ладу, через що вони вимушені були зупинитися. ОСОБА_2 вийшов з автомобіля та пішов до знайомого до додому, який проживав поруч, щоб той своїм автомобілем відбуксирував даний автомобіль. ОСОБА_1 знаючи, що скоро він покине даний автомобіль, почав перевіряти, чи не залишилсь в автомобілі його речей, і після того, як він перевірив задні сидіння, він сів на місце водія подивитися там. В той час до автомобіля підійшли працівники поліції. Поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння. Оскільки поліцейські підійшли до автомобіля який не перебував у русі, така як він був несправний, він нічого не підозрюючи виконав вимогу поліцейського. За результатами огляду відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення. Враховуючи те, що він не керував транспортним засобом, а просто перебував в автомобілі, який не знаходився у русі, відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а тому просив закрити провадження у справі.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_2 в судовому засіданні надав покази, що пізно ввечері 26.02.2024 він керував автомобілем Jeep Compass, державний номерний знак НОМЕР_1 , в салоні якого перебував ОСОБА_1 Автомобіль вийшов з ладу, і він припаркував його на узбіччі вулиці. Він хотів покликати знайомого, щоб той відбуксирував автомобіль, проте не зміг йому дозвонитися, тому пішов до нього додому. ОСОБА_1 залишився сидіти в припаркованому автомобілі. Таким чином, ОСОБА_1 не керував автомобілем, як зазначено в протоколі і не міг ним керувати, оскільки той був несправний.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , покази свідка, дослідивши матеріали справи, відео з портативного відеореєстратора №468479, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією, так і Законами України.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР). Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з диспозицією частини першої статті 130 КУпАП відповідальність настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Суд звертає увагу на те, що сам по собі факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, який доведений, зокрема, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів та результатами огляду за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, прилад ARHK-0031 від 27.02.2024, не свідчить про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки за змістом диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення може бути лише особа, яка керує транспортним засобом.

Згідно з п. 1.5 ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року (із змінами), керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Так, відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до частини другої статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з портативного відеореєстратора працівника поліції №468479, зйомка розпочата з моменту, як працівник поліції підходить до автомобіля який був припаркований, та не перебував у русі.

Відтак, відеозапис з портативного відеореєстратора поліцейського, які містяться в матеріалах справи, не підтверджують як факту зупинки транспортного засобу Jeep Compass, державний номерний знак НОМЕР_1 ,так і керування ОСОБА_1 даним транспортним засобом.

Також відповідно до змісту статті ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», визначено вичерпний перелік ознак, на підставі яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, а також зазначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (ч.3 ст.35).

Натомість, як вбачається з матеріалів справи та відеозапису з фіксацією обставин події, працівниками поліції не було задокументовано, обґрунтовано та не доведено належними і допустимими доказами факту як керування, зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , так і будь-якого порушення останнім Правил дорожнього руху.

Отже, матеріали справи не містять допустимих і достатніх доказів на підтвердження, як факту керування, так і зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , у зв`язку із порушенням ним положень Правил дорожнього руху.

Відповідно до широкого розуміння доктрини «плодів отруєного дерева» (fruit of the poisonous tree) сформульована Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що має зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня. У вузькому сенсі доктрина «плодів отруєного дерева» зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не можна вважати допустимим доказом.

Крім того, суд враховує висновки Касаційного адміністративного суду, викладені у постанові від 28 травня 2020 року (справа № 524/4668/17), відповідно до яких, суди обґрунтовано не взяли до уваги рапорт інспектора поліції, зважаючи на те, що він є зацікавленою особою при розгляді цієї справи. А тому вказане ставить під сумнів дотримання вимог щодо об`єктивності з`ясування обставин.

У справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які поза розумним сумнівом доводять факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення. Також вказана обставина спростовується поясненнями наданими в судовому засіданні ОСОБА_1 , показами свідка ОСОБА_2 , та дослідженим у судовому засіданні відеозаписом з портативного відеореєстратора №468479.

Таким чином, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку, що оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Керуючись ст.ст. 7, 130, 245, 247, 251, 252, 266,268, 280, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її постановлення.

Суддя