Єдиний унікальний номер №943/2212/24
Провадження №3/943/1023/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Журибіда Б.М., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника ВП №2 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, місце праці не встановлено, жителя АДРЕСА_1

за ст.ст. 126 ч.3, 130 ч. 1 КУпАП

в с т а н о в и в :

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №135158 від 23.09.2024 року вбачається, що ОСОБА_2 23.09.2024 року о 12.15 год в м. Буську по вул. Київській, 16, Золочівського району Львівської області керував квадроциклом марки Мікілор Хамер, без номерного знаку, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, результат позитивний, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України.

Крім того, 23.09.2024 року о 12.15 год в м. Буську по вул. Київській, 16, Золочівського району Львівської області ОСОБА_2 керував квадроциклом марки Мікілор Хамер, без номерного знаку, будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами Буським відділом Державної виконавчої служби 08.04.2020 року, чим порушив ч.10 ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» (протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №135162 від 23.09.2024 року)

Постановою судді від 06.12.2024 року дані адмінматеріали об`єднані в одне провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, по справам, які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

До початку судового засідання ОСОБА_2 подав письмову заяву з проханням справу розглядати у його відсутності, вину свою у вчиненому визнав, просив обрати мінімальне покарання та через скрутне матеріальне становище розстрочити сплату штрафу на один рік.

Зважаючи на сповіщення водія про розгляд адміністративних матеріалів, враховуючи заяву останнього, судом вирішено провести розгляд справи у його відсутності, що не суперечить правовим приписам ч.2 ст.268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пунктом 2.9 а Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Протоколи складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та відповідо до п. 9 Інструкції містить у собі всі необхідні відомості.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №135158 від 23.09.2024 року серії ЕПР1 №135162 від 23.09.2024 року, такі відповідають вимогам ст.256 КУпАП, зафіксовано дату, місце та обставини вчинення правопорушення.

Огляд водія ОСОБА_2 на стан сп`яніння відбувся на місці з використанням спеціального приладу «Драгер», під відеокамеру, зі згоди водія.

Згідно роздруківки приладу «Драгер» до вказаного вище протоколу, водій ОСОБА_2 продув вказаний вище прилад, результат 2,32 % (проміле). З результатом продування такого водій погодився, про що свідчить його підпис на роздруківці до приладу.

Крім того дана подія зафіксована на DVD диску, який доданий до матеріалів справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, в розумінні вимог ст. 251 КУпАП будь-який відеозапис (до того ж зафіксований не в автоматичному режимі) на якому є будь-які фактичні дані, на основі яких можливо встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що досліджені докази повністю узгоджуються між собою. Їх аналіз дає підстави прийти до висновку, що вина ОСОБА_2 у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Окрім того, вважаю доведеною вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, та кваліфікацію його дій за ст. 126 ч.3 КУпАП правильною, оскільки він керував транспортним засобом,будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами Буським відділом Державної виконавчої служби 08.04.2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, по справам, які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. В даному випадку ст. 130 ч.1 КпАП України.

При накладенні адміністративного стягнення враховую характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан.

Обставинами, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність водія за адміністративні правопорушення, не встановлено.

За змістом ст. 23 КУпАП стягнення є мірою відповідальності і застосування з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинених нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Виходячи із вищезазначеного, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку, що за вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 ч.1, ст. 126 ч.3 КУпАП, слід, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, застосувати до останнього адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, яке є необхідне та достатнє для попередження нових правопорушень.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність останнього, згідно ст. 17 КУпАП України, обставини, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_2 за адміністративне правопорушення, у відповідності до вимог ст.ст. 34, 35 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення водія до адміністративної відповідальності не збігли.

Крім того, у відповідності до ст. 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Згідно ч. 2 ст. 301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи клопотання порушника, також розмір штрафу, який призначається судом як адміністративне стягнення, який в свою чергу є достатньо великим в порівнянні встановленою в Україні мінімальною заробітною платою, у зв`язку з чим приходжу до висновку, що сплата ОСОБА_2 штрафу в розмірі 17000,00 грн одним платежем становитиме для нього надмірний тягар, тому суд на підставі ч. 2 ст. 301 КУпАП, приходжу до висновку, що заява ОСОБА_2 про розстрочку виконання постанови суду в частині сплати штрафу підлягає задоволенню та вважаю за можливе відстрочити сплату штрафу та призначити розстрочку виплати такого частинами строком на дванадцять місяців, рівними платежами.

Згідно ст. 303 КУпАП уразі відстрочки виконання постанови відповідно до КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Керуючись ст. ст. 40-1, 276-280, 283, 301, 303 КУпАП, суддя -

постановив :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на один рік.

Розстрочити ОСОБА_4 виконання постанови Буського районного суду Львівської області про накладення адміністративного стягнення в частині сплати штрафу в розмірі 17 000,00 грн на строк дванадцять місяців, зі сплатою штрафу рівними частинами, по 1416,67 гривень, щомісячно.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Суддя Б. М. Журибіда