Справа № 352/1266/24
Провадження № 3/352/656/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 рокум. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Олійник М.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

В протоколі про адміністративне правопорушення №1279 від 15 квітня 2024 року вказано, що ОСОБА_1 04 квітня 2024 року о 16 год 23 хв, в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по вул. Шевченка, 76 А, с. Старий Лисець, вчинив правопорушення: провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, а саме: реалізація алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності ліцензії, чим порушено ст. 15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального № 481/95-ВР від 19 грудня 1995 року зі змінами та доповненнями, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але подав до суду клопотання про закриття провадження у справі.

Захисник Іванців М.В. просив суд розглянути справу без участі ОСОБА_1 , підтримав його клопотання про закриття провадження у справі, оскільки матеріали справи не містять належних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Оцінивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Диспозицією ч. 1 ст. 164 КУпАП, передбачена відповідальність зокрема і за провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, суду були надані такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення №1279 від 15 квітня 2024 року про адміністративне правопорушення (а.с. 1);

- копію акту (довідкою) фактичної перевірки № 244/09-19-09-01/ від 04 квітня 2024 року (а.с. 2 - 5), до якого долучено копію квитанції від 04.04.2024 про продаж майонезу «Королівського» та хліба «Козацького» на загальну суму 95 грн.

Вказані докази суд не може визнати належними, достовірними, допустимими та такими, що узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, з огляду на таке:

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення №1279 від 15 квітня 2024 року ґрунтується на Акті від 04 квітня 2024 року, складеному за результатами фактичної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу підакцизних товарів.

Відповідно до п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України, результати перевірок (окрім камеральних та електронних) оформляються у формі, зокрема акта, який підписується посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або, за наявності, їх законними представниками. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.

Під Актом перевірки розуміється документ, який складається у передбачених законом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Тобто, Акт перевірки є службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства. Такий Акт не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому не породжує, не змінює, не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність. Висновки, викладені в Акті перевірки, є відображенням дій інспекторів та не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують будь-які обов`язки.

Таким чином, Акт перевірки не може слугувати належним і допустимим доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки в силу норм Податкового кодексу України, Акт перевірки не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню, що узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові Касаційного адміністративного суду від 08.09.2020, справа №П/811/2893/14.

Згідно зі ст. 58 Податкового кодексу України на підставі акту перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення.

Статтями 55, 56 Податкового кодексу України передбачене право адміністративного та судового оскарження такого податкового повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків, у разі, якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання.

Процедура адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Отже, єдиною правомірною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 164 КУпАП є наявність на момент складання протоколу узгодженого податкового повідомлення-рішення, а не акту перевірки.

Таким чином, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.

Окрім того, суд звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено дати його вчинення.

Враховуючи викладене та встановлені обставини, суд дійшов висновку, що наявними в матеріалах справи доказами не підтверджується вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду неодноразово зазначалось, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій (справи «Кобець проти України», «Берктай проти Туреччини» «Леванте проти Латвії»).

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про допущення ОСОБА_2 порушень чинного законодавства та наявність в її діях складу адміністративного правопорушення є передчасним.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, справа підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 247, 283-285, 287, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Максим ОЛІЙНИК