Справа № 333/591/24
Провадження № 3/333/696/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Кулик В.Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

-за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

07.01.2024 року, о 15 год. 20 хв., по вул. Оріхівське шосе, поблизу буд. 27, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «DAEWOO LANOS», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений.

ОСОБА_1 повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи у судове засідання в черговий раз не з`явився, проте надав клопотання про перенесення слухання справи у зв`язку з відсутністю його захисника.

Відповідно до ст. 268 КУпАП у даній категорії справ не передбачено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, коли вона сповіщена про місце і час розгляду справи, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Разом із тим, рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи призначався неодноразово, а ОСОБА_1 сповіщений про місце і час розгляду справи належним чином жодного разу не з`явився на розгляд справи.

До суду справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надійшла 19.01.2024 року.

Так при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було повідомлено, що розгляд справи відбудеться в суді 22.01.2024 року, проте оскільки матеріал надійшов до суду 19.01.2024 року судом було вжито заходів для належного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи на 29.02.2024 року. В призначену дату ОСОБА_1 повідомлений належним чином в судове засідання не з`явився, від його захисника адвоката Сапунцова В.Д. надійшло клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з хворобою ОСОБА_1 . У судове засідання, призначене на 21.03.2024 року ОСОБА_1 та його захисник адвокат Трачук Н.І. не з`явилися, захисником надана заява про перенесення засідання у зв`язку з її зайнятістю в іншому судовому засіданні. За усними клопотаннями захисника ОСОБА_1 адвоката Трачук Н.І. також відкладалися судові засідання, призначені на 10.04.2024 року, 02.05.2024 року та 03.06.2024 року у зв`язку з неявкою інспектора УПП в Запорізькій області, за письмовими клопотаннями 12.08.2024 року у зв`язку з її зайнятістю у іншому судому засіданні, 07.10.2024 року у зв`язку з її відрядженням, 08.11.2024 року у зв`язку з хворобою ОСОБА_1 . В судове засідання 27.11.2024 року адвокат Трачук Н.І. не з`явилася, заяв, клопотань не надала, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, не з`явився у судове засідання, доказів на поважність причин неявки не надав, обізнаний про наявність відносно нього матеріалу про адміністративне правопорушення, а його захисник неодноразово звертався до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи з різних причин, в тому числі з метою безпосередньої участі в судовому засідання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що дає суду підстави вважати, що ОСОБА_1 зловживає своїми правами, розраховуючи на настання наслідків передбачених п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з чим суд приходе до висновку про можливість розгляду справи у його відсутність.

У судовому засіданні, що відбулося 15.07.2024 року за участю представника ОСОБА_1 адвокат Трачук Н.І. та інспектора УПП в Запорізькій області Іващенко А.К., адвокатом було зазначено, що ОСОБА_1 вину не визнає, останній не керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, що підтверджується відеозаписом, долученим до матеріалів даної справи. При цьому, факту керування або заведення автомобіля, роботи фар інспектори не бачили і не чули. Більш того, працівники поліції понад дві години складали протокол про адміністративне правопорушення, тоді як, відповідно до п. 9. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорон.; здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Таким чином, працівники поліції порушили вимоги даної Інструкції. Порушення мови та порушення координації рухів, які працівники поліції сприймали, як явні ознаки наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 пояснив тим, що майже не спав вночі, тому що виконував роботу по контррозвідці. Просила провадження у справі закрити.

Інспектор УПП в Запорізькій області ОСОБА_2 у судовому засіданні надала відеозапис, який було переглянуто у суді і встановлено, що автомобіль марки «ЗАЗ ДЕО», номерний знак НОМЕР_3 здійснює рух, за сигналом патрульних зупиняється і з водійського сидіння виходить ОСОБА_1 , тобто факт керування підтверджено.

Також, інспектор ОСОБА_2 , яка безпосередньо складала протокол зазначила, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ЗАЗ ДЕО», номерний знак НОМЕР_3 , разом із з ним в машині знаходилась дівчина. ОСОБА_1 пояснив, що він тут працює, надав документи. Після того, як було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, які не реагували на світло, порушення мови, порушення координації руху) ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд в медичному закладі. На протязі більш як півгодини ОСОБА_1 постійно спілкувався телефоном, відходив на відстань, все це зафіксовано відеозаписом. Усі права його було роз`яснено інспектором, також роз`яснено наслідки відмови від проходження медичного огляду, ОСОБА_1 категорично відмовився від огляду.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, надані працівниками поліції (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 620067 від 07.01.2024 року, довідку бази даних «Адмінпрактика», направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.01.2024 року (15-25 год.), рапорт інспектора УПП в Запорізькій області лейтенанта поліції Катрич І., диск з відеозаписом, суддя дійшов до такого.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року).

Зважаючи на характер та суворість адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає, що провадження відносно ОСОБА_1 у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є кримінальним. Відповідно, воно підпадає під визначення «кримінальної процедури» у розумінні ст. 4 Протоколу № 7 вказаної Конвенції.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується із практикою та позицією ЄСПЛ.

Процес притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, регулюється нормами: Кодексу України про адміністративні правопорушення; Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція № 1452/735); Порядком направлення водії транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (далі Порядок); Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 (далі Інструкція № 1395); Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, проходження до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, так як передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання. Склад правопорушення в діях водія є закінченим вже з моменту його відмови від проходження обстеження.

Вказаний висновок суду підтверджується сукупністю доказів в справі, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 620067 від 07.01.2024 року, яким ОСОБА_1 звинувачено у керуванні транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови та координації рухів, розширені зіниці очей, які не реагують на світло та від проходження медичного огляду в медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин; довідкою бази даних «Адмінпрактика»; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.01.2024 року, яким зафіксовано, що ОСОБА_1 мав порушення координації рухів, порушення мови, розширені зіниці очей, рапортом працівника поліції Катрич І.; довідкою інспектора відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП, зі змісту якої слідує, що ОСОБА_1 повторності за ст. 130 КУпАП не має, посвідчення водія НОМЕР_4 від 26.04.2013 року; диском з відеозаписом події, що мала місце 07.01.2014 року та диском наданим у суді інспектором ОСОБА_2 , після перегляду якого посилання адвоката Трачук Н.І. не знайшли підтвердження, так як чітко видно, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом марки «ЗАЗ ДЕО», номерний знак НОМЕР_3 .

Зазначений протокол підписаний особою, яка його склала, ОСОБА_1 від підпису відмовився, згідно з протоколом, останньому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Розглядаючи справу стосовно ОСОБА_1 , суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З доданого до протоколу відеозапису з бодікамери встановлено, що дійсно ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився. З боку співробітників поліції жодних порушень не виявлено.

Сукупність встановлених обставин свідчить, що під час події ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Частиною першою ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння слід розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд у силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Норми Правил дорожнього руху встановлюють у першу чергу обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія, суб`єктивні бачення) Правила дорожнього руху не містять.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Згідно з пунктом 1,7, 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується відмова від проходження огляду, що є окремим видом об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, а не перебування в стані сп`яніння.

Так суд виходить з того, що згідно з протоколом особа притягається до відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

При цьому посилання в протоколі на ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для пропозиції пройти такий огляд, відповідає роз`ясненням, що містяться в пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, а саме: якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Поняття «виявлення у особи ознак сп`яніння» та «встановлення стану сп`яніння особи» є різними за своїм змістом. Ознаки сп`яніння, які виявляються поліцейським при первинному контакті з особою на місці зупинки, визначаються в результаті візуального огляду особи, її поведінки, тощо, і саме ці ознаки є підставою для пропозиції особі пройти огляд на стан сп`яніння.

Виявлення ознак, як виходить зі змісту діючого законодавства, не потребує проведення будь-яких спеціальних дій з боку поліцейського та складання поліцейським будь-яких документів.

З огляду на те, чи погодиться особа на проходження огляду на стан сп`яніння, чи відмовиться від цього, поліцейський вносить виявлені ознаки або до протоколу про адміністративне правопорушення в разі відмови, або до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо особа надала згоду на проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

В даному випадку працівники поліції, оцінивши зовнішній вигляд та поведінку, дійшли до висновку, що ОСОБА_1 може перебувати в стані наркотичного сп`яніння, а тому в порядку вимог Правил дорожнього руху України запропонували йому пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння.

Таким чином, перевіркою матеріалів справи не встановлено порушень працівниками поліції Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції. Всі матеріали справи зібрані працівниками патрульної поліції, які діяли в межах своїх повноважень, протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

З огляду на викладене всі наявні в матеріалах справи докази в своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, яке слід накласти на ОСОБА_1 , враховуючи фактичні обставини справи, характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до порушення правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, суспільну небезпеку вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка не містить альтернативи, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, так як таке стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відомостей про наявність у правопорушника пільг по сплаті судового збору, які передбачені ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», матеріали справи не містять.

Отже, на підставі ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника слід стягнути судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

(Отримувач: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Номер рахунку (IBAN) UA0008001; Код класифікації доходів бюджету 21081300, адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

(Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), рахунок (IBAN): №UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір (Державна судова адміністрація України).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення строк (не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення), постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик