Справа № 681/1413/24
Провадження 3/681/569/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2024 р. м. Полонне

Суддя Полонського районного суду Хмельницької області Горгулько Н.А.,

розглянувши матеріали, що надійшли з відділу поліцейської діяльності №3 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №156201 від 22.10.2024 (далі Протокол), складеного інспектором ВПД № 3 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Забужком М.В., ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він 22.10.2024 о 11 год. 30 хв. у селищі Понінка, по вул. Півнюка, 1 Шепетівського району Хмельницької області керував транспортним засобом марки ВАЗ 2108, номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер 6810», показник приладу (результат) 0,94 %о, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху.

Такими діями ОСОБА_1 , на думку автора протоколу, порушив вимоги пункту 2.9 а Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що він керував автомобілем 21.10.2024, вчинив маленьку дорожньо-транспортну пригоду і на місці останньої залишив автомобіль. На наступний день він прийшов разом із братом для того, щоб забрати автомобіль додому. Стверджує, що 22.10.2024 автомобілем він не керував, хоча, на пропозицію поліцейського, пройшов огляд на стан сп`яніння.

Заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол, дослідивши матеріали справи, суддя зазначає про таке.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є керування особою транспортним засобом.

Якщо безпосередньо уповноваженою особою не було встановлено сам факт керування особою транспортним засобом до його зупинки, подальша вимога співробітника поліції до даної особи пройти огляд на стан сп`яніння, носить неправомірний характер.

Отже, в разі наявності події названого проступку, доказуванню підлягає обставина, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані сп`яніння 22.10.2024, як зазначено у змісті протоколу про адміністративне правопорушення.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Судом враховується, що в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме те, що останній керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції в процесі руху.

До матеріалів справ долучений диск із відеозаписом (об`єм 660 МБ, містить 3 файли, а.с. 9). При перегляді цього диску встановлено, що відео розпочинається з моменту, коли працівники поліції під`їжджають до транспортного засобу, який стоїть і у ньому вимкнутий двигун. Особа, якій інкримінується вчинення цього правопорушення, знаходиться на вулиці, за кілька метрів від транспортного засобу. В подальшому, ОСОБА_1 дає пояснення, що вчора, 21.10.2024 він вживав пиво і о 21-22 год. в`їхав у опору тепломережі та залишив автомобіль на місці зіткнення. (відео 12 год. 01. хв.). Крім того, аналогічні пояснення про те, що саме 21.10.2024 ОСОБА_1 керував автомобілем та вчинив дорожньо-транспортну пригоду, надає працівник поліції, що був поруч із ОСОБА_1 , для іншого працівника поліції, який під`їхав та на камеру якого здійснювалась відео зйомка

Отже, як вбачається із відеозапису, ОСОБА_1 послідовно, із початку спілкування із працівниками поліції, пояснював, що керував транспортним засобом саме 21.10.2024. Вказував, що 22.10.2024 випив пива, але транспортним засобом не керував.

Разом з тим, уповноважені особи поліції, складаючи протокол про адміністративне правопорушення, не надали суду доказів, які би спростовували послідовну позицію ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом 22.10.2024, а керував 21.10.2024 і, в`їхавши в опору тепломережі, залишив автомобіль на місці зіткнення.

Таким чином, наданий працівниками поліції відеозапис та матеріали справ не містять жодних доказів, що підтверджують факт керування цим водієм 22.10.2024 в 11 год. 30 хв. транспортним засобом та спростовували б його пояснення в судовому засіданні, на підставі чого суд може поза розумним сумнівом дійти висновку, що у діях ОСОБА_1 дійсно є склад інкримінованого йому автором протоколу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на положення ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), при цьому, Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати/збирати докази на підтвердження винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_1 у вигляді протоколу про адміністративне правопорушення та додатків до нього викликають розумні сумніви, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

Беручи до уваги, що винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, тому, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись наведеним, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.279, 280 КУпАП суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена, особою щодо якої її винесено, до Хмельницького апеляційного суду через місцевий суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.А. Горгулько