Справа № 3/593/185/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" березня 2024 р. Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Данилів О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліції № 1 (м.Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУ НП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пуків Рогатинського району Івано-Франківської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Старшим ДОП Відділу поліції № 1 (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУ НП в Тернопільській області капітаном поліції Миськів Василем Борисовичем 23 лютого 2024 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 366260, з якого видно, що ОСОБА_1 23 лютого 2024 року, близько 17 години, перебуваючи в селі Надрічне Бережанської МТГ, здійснював прийом / скупку/ металобрухту у громадян автомобілем '' Фіат Дукато'' із д.н.з. НОМЕР_1 без дозвільних документів, тобто він порушив провадження господарської діяльності без державної реєстрації, як суб`єкт господарювання.

Дії ОСОБА_1 старшим ДОП Відділу поліції № 1 (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУ НП в Тернопільській області капітаном поліції ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, не визнав, суду пояснив, що він не є суб`єктом підприємницької діяльності та не займається скупкою металобрухту і немає жодного відношення до операцій із металом. З приводу подій, що відображені у протоколі, пояснив, що його бабця 23 лютого 2024 року попросила його поїхати до її однокласника в село Надрічне та забрати із його господарства і вивезти різний непотріб, у тому числі і металобрухт. Він послухав прохання бабці та цього ж дня поїхав в село Надрічне. У визначеному місці цей чоловік вже його чекав та показав куди потрібно поїхати і сам загрузив у його автомобіль те, що потрібно було вивезти із його господарства. У поліетиленових мішках був усілякий мотлох та в салон буса було поскладано металобрухт. Стверджує, що він жодних грошей за вказаний металобрухт не платив. Коли він 23 лютого 2024 року, близько 17 год., разом із своїми товаришами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повертався із Надрічного додому, дорогою його автомобіль зупинили працівники поліції та, перевіряючи його документи, запитали куди він їде, що везе та запитали дозволу відкрити авто для огляду, а коли побачили у бусі металобрухт, звинуватили його у здійсненні операцій з металобрухтом без відповідних на це дозвільних документів. Він не заперечує, що він не мав і фактично не має ліцензії на здійснення операцій із металобрухтом, однак він їх і не здійснював. Він не скуповував металобрухт, як це вказано працівником поліції у протоколі, а лише на прохання бабці мав його вивести та здати, що не заборонено законом. Просив провадження по справі закрити, оскільки в матеріалах справи відсутні докази його вини, немає жодної особи, яка би вказала, що він купляв у неї металобрухт і платив за це гроші, а крім цього він не є суб`єктом господарювання та не є підприємцем і ніколи не займався металобрухтом, а лише в цей день його перевозив. У якості доказу правдивості своїх пояснень просив допитати у якості свідка ОСОБА_5 , який в цей день був разом з ним та якому відомо, що він не скуповував металобрухт, бо фактично таким не займається. ОСОБА_1 просив суд не брати до уваги його пояснення, що містяться в матеріалах справи, оскільки він особисто їх не писав, а лише на вимогу поліцейського підписав. Зазначив, що і протокол, і письмові пояснення він підписав через те, що боявся, що працівники поліції заберуть його авто на штрафмайданчик. Стверджує, що інформація як у протоколі, так і у цьому письмовому поясненні, не відповідає фактичним обставинам, адже він не займається скупкою металобрухту. Просив суд при прийнятті рішення врахувати, що працівниками поліції не долучено до матеріалів справи пояснення свідків, які би посвідчили зазначений у протоколі факт, та не долучено у якості доказу відеозапис, який би свідчив про вчинення ним вказаного правопорушення.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що 23 лютого 2024 року він разом із ОСОБА_7 його бусом та ОСОБА_4 за вказівкою бабці ОСОБА_8 поїхали в село Надрічне та забрали із господарства якийсь мотлох, щоб вивести на сміття та наявний металобрухт. Цей чоловік сам загрузив усе це в машину ОСОБА_8 . Коли вони їхали вже дорогою додому, їх автомобіль було зупинено працівниками поліції, які при перевірці документів виявили в салоні авто металобрухт та звинуватили ОСОБА_8 у тому, що він займається скупкою металобрухту без відповідних на це дозвільних документів. ОСОБА_8 пояснював, що він не скуповував цей металобрухт, а лише вивозить його, однак працівники поліції, погрожуючи тим, що поставлять машину на штрафмайданчик, змусили ОСОБА_8 підписати складений ними протокол та письмові пояснення, хоч фактично ОСОБА_8 скупкою металобрухту не займається.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та пояснення допитаного за його клопотанням свідка, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що провадження по справі слід закрити, виходячи із наступного

Відповідно до ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 року №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 КУпАП, де зазначено, що згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав

людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Відповідно до правових висновків, зроблених Європейським судом з прав людини у рішеннях по справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) та справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року), у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не передбачає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З вищевикладеного слідує, що суд зобов`язаний розглянути справу про адміністративне правопорушення в межах пред`явленого особі обвинувачення, і не в праві самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, доводити винуватість особи у скоєнні правопорушення.

Згідно ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяна майнова шкода, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. При цьому, господарська діяльність - це будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Під господарською діяльністю, відповідно до ст. 3 ГК України, розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Частиною 2 статті 3 ГК України визначено, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Для встановлення в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, необхідно встановити всі характеризуючі ознаки підприємницької діяльності, основними з яких є: самостійність, ініціативність та систематичність. При цьому, чітких кількісних критеріїв систематичності (тобто, скільки разів потрібно зайнятися діяльністю для того, щоб вона вважалася підприємницькою) законодавством не встановлено.

Разом з тим, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» № 3 від 25 квітня 2003 року передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме: вчинення три і більше разів.

Таким чином, в даному випадку істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є не тільки факт проведення скупки металобрухту, тобто зайняття господарською діяльністю з метою отримання прибутку без відповідних дозвільних документів, а систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП доказом в справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, який повинен містити всі перелічені в даній статті відомості, які необхідні для вирішення справи.

Проте в протоколі про адміністративне правопорушення в порушення зазначених вимог закону відсутні відомості про здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності на постійній основі, систематично, три і більше разів, з надання платних послуг з скуповування металобрухту. У протоколі не зазначено свідків -очевидців вказаних події та не зазначено про наявність відеозапису, який би підтверджував існування подій, що зазначені у самому протоколі. Не підтверджують вказаних обставин і докази, долучені до нього, а саме: рапорт старшого інспектора відділу поліції № 1 ( м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Ворони Г.П., який зареєстрований в інформаційно-телекомунікаційній системіІнформаційний портал Національної поліції України ( журналі єдиного обліку) від 23 лютого 2024 року відділу поліції № 1 ( м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області за № 974, фото-таблиці та письмове пояснення ОСОБА_1 від 23 лютого 2024 року, оскільки він пояснив, що не писав вказаних пояснень, а лише підписав їх під тиском працівників поліції, які погрожували йому забрати його автомобіль.

Суд також звертає увагу на те, що до протоколу у якості доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, не долучено письмові пояснення свідків-очевидців вказаних подій та до протоколу не долучено відеофайлів вказаного правопорушення, які би свідчили про підставність складеного працівником поліції протоколу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП, а тому провадження по вказаній справі слід закрити.

А так як суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 164, 247, 251, 252, 280, 282, 289 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Данилів О.М.