Справа № 523/8160/24
Номер провадження 3/523/3491/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2024 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду міста Одеси Шкорупеєв Д.А., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності по ст. 126 ч.5 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , 02.05.2024 року о 14:40 год. рухаючись за адресою: м. Одеса, вул. Воробйова, 5Б, керував транспортним засобом автомобілем «Nissan» н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортними засобами. Правопорушення вчинене повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1а ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся співробітником поліції під час складання протоколу, про що власноруч розписався. Причин неявки суду не сповістив та з заявою про відкладення розгляду справи не звертався.

Статтею 6 Конвенції "Про захист прав і основоположних свобод людини", яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Це право включає в себе доступ до правосуддя за Конституцією України.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003).

Таким чином, оскільки протокол про адміністративне правопорушення було складено у присутності особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, отже зазначеній особі було відомо про існування судового провадження відносно неї. Проте зловживаючи своїми правами особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення не вжила належних заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження та з`явитись до суду для розгляду складеного протоколу про адміністративне правопорушення по суті.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, при розгляді даної категорії справ присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не є обов`язковою.

З огляду на вище викладене та з метою не допуску затягування строків розгляду адміністративної справи та можливості уникнення особою, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у зв`язку з закінченням строків передбачених ст. 38 КУпАП, судом прийнято рішення розглянути справу про адміністративне правопорушення без участі особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Провина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи: довідкою, постановою.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, відеозаписом, тощо.

Згідно положень ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують адміністративну відповідальність, не встановлено.

При призначенні покарання за вчинене правопорушення, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого правопорушення і особу правопорушника.

Із врахуванням вищезазначених обставин справи, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 , слід застосувати стягнення в межах санкції ч.5 ст. 126 КУпАП, у виді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавленням права керування транспортним засобом (не отримував) без оплатного вилучення транспортного засобу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 40-1, 126, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн. (сорок тисяч вісімсот гривень) з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп.

Постанова підлягає оскарженню в десятиденний термін в Одеський апеляційний суд.

Суддя Д.А. Шкорупеєв