Справа № 703/6233/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченко І.Я., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Сміла справу про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП,

у с т а н о в и в :

До Смілянського міськрайонного суду Черкаської області надійшов для розгляду протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №027486 від 16.11.2024, згідно з яким ОСОБА_1 16 листопада 2024 року близько 17 години 30 хвилин за місцем свого проживання вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме висловлювався нецензурною лайкою, наніс кілька ударів кулаком по тілу, чим вчинив насильство психологічного та фізичного характеру. Правопорушення вчинене повторно протягом року.

Згідно з протоколом дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що домашнього насильства він відносно своєї співмешканки не вчиняв. 16 листопада 2024 року між ними дійсно виник конфлікт через ревнощі, однак ініціатором вказаного конфлікту була саме співмешканка.

Перевіривши факти, викладені в протоколі, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши надані матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

Згідно з ч.ч.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 16.11.2024 серії ВАВ №027486 у вину ОСОБА_1 ставиться те, що він 16 листопада 2024 року близько 17 години 30 хвилин за місцем свого проживання вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме висловлювався нецензурною лайкою, наніс кілька ударів кулаком по тілу, чим вчинив насильство психологічного та фізичного характеру. Правопорушення вчинене повторно протягом року, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Санкція ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Частиною 1 ст.173-2 КУпАП встановлено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII від 7 грудня 2017 року.

Відповідно до п.3 ст.1 Закону № 2229-VIII домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 Закону №2229-VIII).

Водночас, фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Таким чином, під домашнє насильство, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю особи.

Адміністративним правопорушенням є не будь-яке домашнє насильство, а лише те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого або ж могло спричинити таку шкоду.

Домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що в нього із співмешканкою виник конфлікт через ревнощі.

На думку суду, суперечка (конфлікт), про який йдеться у протоколі про адміністративне правопорушення від 16.11.2024 серії ВАД №027486, не охоплюється диспозицією статті 173-2 КУпАП, не є об`єктивною стороною вказаного правопорушення, за що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Саме по собі вживання нецензурної лайки не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки ці дії обов`язково мають потягнути за собою наслідки, а саме: завдання чи можливість завдання шкоди, у даному випадку, психічному здоров`ю потерпілого.

Крім того, протокол та додані до нього докази не містять обставин, за яких можливо встановити факт нанесення ОСОБА_1 своїй співмешканці тілесних ушкоджень, а з фабули протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається, що конфліктна ситуація викликала у потерпілої побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинила емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю.

Матеріали справи також не містять доказів, які б підтверджували настання наслідків, передбачених диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення від 16.11.2024 серії ВАВ №027486, у якому зазначені обставини вчинення ОСОБА_1 протиправних дій, сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не доводить його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, повторно протягом року та не є достатнім доказом вини.

Покази потерпілої ОСОБА_2 , викладені у її письмових поясненнях, про вчинення щодо неї домашнього насильства психологічного та фізичного характеру, також не підтверджені іншими доказами. Крім того, з наданих пояснень вбачається, що саме вона наносила удари по тулубу ОСОБА_1 . В них також відсутня будь-яка інформація щодо нанесення їй ОСОБА_1 ударів кулаком по тілу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, п. 3 ст. 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі оскарження - після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови виготовлений 09 грудня 2024 року.

Суддя І.Я. Биченко