Справа № 387/594/24
Номер провадження по справі 3/387/442/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2024 року смт Добровеличківка

Суддя Добровеличківського районного суду Кіровоградської області Майстер І. П.

за участю секретаря судового засідання Ірхи Т.О.

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП № 2 (смт Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоне поле Миколаївського району Миколаївської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,-

за ч.1 ст.184 КпАП України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 08.04.2024 об 11 годині 00 хвилин неналежним чином виконав свої батьківські обов`язки по догляду за дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки останній перебуваючи на території Олександрівської філії Липнязького ліцею ім. Юрія Обжеляна, який знаходиться в с. Олександрівка по вул. Шкільній, 32, вчинив бійку з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Тілесних ушкоджень не завдав, наносив удари кулаком по тілу. У діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення за ст. 173 КпАП України, але в силу ст. 12 КпАП України останній не досяг віку з якого настає адміністративна відповідальність.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що роз`яснив сину правила поведінки у школі.

Суд дослідив докази, що є в матеріалах справи та дійшов до таких висновків.

Відповідальність за ч.1 ст.184 КпАП України передбачена за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Права, обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини встановлено статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року, №2402-III, статтями 150,180 Сімейного кодексу України.

Частиною 1 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, №789 встановлено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (ч.2 ст.27 Конвенції ООН).

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст.150 Сімейного Кодексу України. До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини. У розумінні положень ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 150 Сімейного Кодексу України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

При цьому у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, тощо.

Доказами у цій справі є: відомості, що є в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №927665 від 23.04.2024; довідка записка №579/113-2-24 від 23.04.2024; відомості, що є в рапорті від 08.04.2024; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 08.04.2024; письмові пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від 08.04.2024; характеристиками від 08.04.2024; пояснювальна записка ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 від 08.04.2024; копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 від 26.07.2011.

Зазначені докази повністю узгоджуються із даними, що є в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому у судді відсутні підстави сумніватися у об`єктивності даних, викладених та наданих суду.

Варто зазначити, що застосування фізичної сили ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , жодним чином не відповідають ознакам належного виховання дитини.

Суд зазначає, що батько ОСОБА_1 не вчинив дій направлених на виховання у своєї дитини поваги до прав та свобод інших людей, поваги до гідності, прав, свобод і законних інтересів людини, законів та етичних норм, відповідного ставлення до здоров`я оточуючих; поваги, гідностей, прав, свобод і законних інтересів дитини та інших учасників освітнього процесу, що призвело до нанесення ОСОБА_2 під час перерви, між уроками, ударів кулаком по тілу ОСОБА_3 ..

Суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_2 щодо самозахисту, так як мова йде не про відвернення небезпеки, а нанесення двома хлопцями за участі ОСОБА_5 ударів.

Таким чином, суд проаналізував зібрані у справі докази, оцінив їх в сукупності та дійшов до висновку, що вина ОСОБА_1 в ухиленні від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків доведена повністю. Його дії судом кваліфікуються за ч.1 ст.184 КпАП України.

При обранні ОСОБА_1 виду та міри адміністративного стягнення, судом враховується особа правопорушника, ступінь його вини. Обставина, що пом`якшує відповідальність, щире каяття. Обставини, що обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

Враховуючи зазначене, суд вважає доцільним обрати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді попередження.

Відповідно до ст. 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 40-1, 184, 280, 283, 284, 287, 297 КпАП України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 184 КпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок за розгляд справи про адміністративне правопорушення: (отримувач коштів: ГУК у місті Києві/місто Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Строк пред`явлення постанови до виконання до 20.08.2024.

Постанова суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області.

Суддя Добровеличківського

районного суду

Кіровоградської області І. П. Майстер