Справа № 570/6287/23
Номер провадження 3/570/70/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2024 року м. Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Таргоній М.В., розглянувши (в режимі відеоконференції) матеріали, що надійшли з Відділення поліції №1 (м. Рівне) Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, прож. АДРЕСА_1 , працюючого лікарем ЗТЦ ЕМД, п/в КІА 571645,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

в с т а н о в и в:

20 листопада 2023 року о 01 год. 10 хв. на а/д М-06 "Київ-Чоп"350 км, що в межах Рівненського району Рівненської області водій ОСОБА_1 , який керував автомобілем Ford Mondeo, д.н.з. НОМЕР_1 (реєстрація іноземної держави), відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, сп`яніння. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за що згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , якому роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП, свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав. При цьому, наданими суду поясненнями фактично підтвердив вказані обставини вчинення ним правопорушення. Зазначив, що за вказаних обставин, він керував вказаним автомобілем Ford Mondeo, та був зупинений працівниками поліції. В ході спілкування з ним перевірки реєстраційних документи на ТЗ, поліцейський повідомив йому про виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та необхідність пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. На таку вимогу поліцейських він (ОСОБА_1 ) відмовися проходити огляд на місці зупинення транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я. Причиною такої відмови зазначив те, що вважав безпідставним зупинення його ТЗ поліцейськими, а також не погоджувався із виявленням у нього ознак алкогольного сп`яніння поліцейськими, вказуючи на їх некомпетентність у вказаному питанні порівняно із ним, оскільки сам є лікарем. Після складання протоколу та інших документів відмовився від їх підписання та отримання. Просив закрити провадження по справі вказуючи про недоведеність його винуватості.

Захисник адвокат Сковородько І.Ф. В судовому засіданні звернувся до суду із клопотанням про закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, вказуючи про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що дії працівників поліції при оформленні події не відповідають вимогам Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція від 09.11.2015 р. № 1452/735). Вважає, що за вказаних обставин ОСОБА_1 не вчинив правопорушення та просила закрити провадження у справі щодо нього.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні порушення є, зокрема своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи. Згідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З`ясувавши обставини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно положень пункту 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. В пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР передбачена статтею 130 КУпАП.

Обставини вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення підтверджуються відомостями із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 300788 від 20.11.2023 р. (а.с. 1). В акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних на місці зупинення ТЗ (а.с. 4) та в направленні на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я КП "Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення" (а.с. 5) вказано про виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 та відмову останнього від проходження огляду на стан сп`яніння. У зобов`язанні (а.с. 6) вказано про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування ТЗ.

Відповідно до положень частини 2 статті 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиено поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, та матеріали відеозапису долучено до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 7 -диск). Відомості із таких матеріалів також підтверджують вказані обставини вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення. Зокрема, відеофайл " ОСОБА_2 20.11.2023" містить інформацію про спілкування поліцейских із ОСОБА_1 , як водієм вищевказаного тз, повідомлено йому про виявлені в нього ознаки алкогольного сп`яніння (час на відео 01:16:00) та пред`явлення останньому вимоги пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння; на щозафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку (час на відео 01:17:10). Причини такої відмови ОСОБА_1 чітко не повідомив, із будь-якими заявами чи клопотаннями щодо такої події та її оформлення до поліцейських не звертався.

Встановлені обставини спростовують доводи захисника та пояснення ОСОБА_1 про його невинуватість. Щодо змісту протоколу: наявність формальних неточностей у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для встановлення відсутності в діях особи складу адміністративного правопушення. Вказані недоліки є суто формальними, та не впливають на його правомірність (див. пост. Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 826/10888/18).

Вказані відомості підтверджують те, що ОСОБА_1 , який керував зазначеним транспортним засобом не виконав вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку. Наведене спростовує пояснення ОСОБА_1 , що він не порушивПДР. Такі аргументи суд вважає помилковими, непідтвердженими, такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суду не надано будь-яких належних та допустимих доказів про застосування до ОСОБА_1 під час оформлення правопорушення поліцейськими незаконних чи недозволених дій, а тому суд вважає такі доводи необґрунтованими. Суд розцінює їх як спосіб захисту, з огляду на обрану позицію, та спрямовані на уникнення особи відповідальності за вчинення правопорушення.

У даній справі за змістом згаданого протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 1) вказано про невиконання водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тобто, у даному випадку підлягає встановленню виконання водієм вимоги саме п. 2.5 ПДР: обов`язок пройти на вимогу поліцейського в установленому порядку огляд з метою встановлення стану наркотичого сп`яніння. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не встановленно невідповідність дій поліцейських вимогам КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 р. № 1452/735. Застосування поліцейськими до водія під час оформлення правопорушення незаконних чи недозволених дій не встановлено.

За вказаних обставин поліцейські виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, визначені вказаною Інструкцією та у відповідності до неї повідомили водія про виявлені у нього такі ознаки та пред`явили вимогу пройти відповідний огляд. В порушення вимог п. 2.5 ПДР ОСОБА_1 не виконав таку вимогу поліцейського. Тому у даному випадку відомості із наданого особою документу (висновку медичного огляду) не ставлять під сумнів та не спростовують обставини події, вказані у протоколі та перевірені судом із матеріалів справи. Тому підстав для закриття провадження по справі не встановлено. Клопотання про закриття провадження у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - не підлягає до задоволення.

Обставини події, встановлені в суді, спростовують доводи про невинуватість ОСОБА_1 . Такі аргументи суд вважає непідтвердженими, необґрунтованими. Суд розцінює їх як спосіб захисту, з огляду на обрану позицію, та спрямовані на уникнення особи відповідальності за вчинення правопорушення. Позиція ОСОБА_1 про некомпетентність поліцейських при виявленні у нього ознак сп`яніння, та незаконність їх вимоги пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як і те, що він ( ОСОБА_1 ) як водій, не зобов`язаний був проходити даний огляд є помилковою та такою, що суперечить положенням нормативно-правових актів та вимог Закону. Доводи ОСОБА_1 наведені в письмових поясненнях є суб`єктивним його тлумаченням відповідних норм, які регламентують порядок проведення огляду водіїів на стан сп`яніння. Сама незгода водія із притягненням його до адміністративної відповідальності за порушення ПДР під час керування автомобілем не є підставою для закриття провадження по справі, оскільки крім реалізації прав особою, вбачається намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення. Суд не є засобом для сторін та не толерує зловживанням правами (див. також спр. ЄСПЛ "Пономарьов проти України від 03.04.2008 р., заява № 3236/03).

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) заява № 18390/91; пункт 29).

Протягом року ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався, отримував посвідчення водія (а.с. 3).

Враховуючи положення ст.ст. 33, 34 КУпАП, беручи до уваги відомості про особу правопорушника, враховуючи обставини справи, суд застсовує адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, згідно санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. Призначення такого стягнення є необхідним для забезпечення вимог ст. 23 КУпАП.

Суд враховує також висновки із рішення по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Посвідчення водія у ОСОБА_1 не було тимчасово вилучено працівниками поліції в порядку, передбаченому статтею 265-1 КУпАП (а.с. 1). Згідно ст. 317-1 КУпАП особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції. У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським.

Суд вирішує питання про стягнення судового збору згідно ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Строк стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на 1 рік обраховується з дня набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права, згідно ст. 317-1 КУпАП.

Реквізити для сплати адміністративного штрафу та інших санкцій: Отримувач коштів: ГУК у Рівн.обл/ Рiвненськ.м.тг /21081100, Код отримувача(код за ЄДРПОУ): 38012494 Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.) Код банку отримувача (МФО): 899998 Рахунок отримувача: UA0017527, Код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Реквізити для сплати судового збору: (Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106. Код отримувача (код за ЄДПРОУ) 37993783. Банк отримувача Казначейство України (ЕАП). Номер рахунку(IBAN) UA0026001. Найменування коду класифікації доходів бюджету - Судовий збір (код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення, в порядку ст. 294 КУпАП.

Суддя Таргоній М.В.