ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2024 Справа №607/10240/24 Провадження №3/607/4627/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Багрій Т.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Депатраменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності

за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 27 квітня 2024 року близько 16:00 год. в АДРЕСА_1 , вчинив стосовно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство фізичного характеру, а саме наніс удар по руці, штовхав, шарпав за одяг, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному здоров`ю, чим порушив вимоги п.17 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Під час вчинення насильства був присутній син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

В п. 13 Постанови пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано, що стаття 268 КУпАП передбачає можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише за наявності у справі відомостей про належне повідомлення цієї особи про час і місце розгляду цієї справи та за відсутності її клопотання про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_4 до суду з невідомих причин не з`явився, заяв чи клопотань про відкладення з поважних причин не подав, хоча про час та дату судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується його підписом у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №567955 від 27 квітня 2024 року, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надходило. За таких обставин, враховуючи обмежені строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 268 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАПобов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати, що склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.173-2 КпАП України об`єктивною стороною правопорушення є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Частина 2 ст. 173-2 КУпАП передбачає, ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Статтею 24 КУпАП визначено, що за вчинення адміністративних правопорушень можуть застосовуватись такі адміністративні стягнення: 1) попередження; 2) штраф; 3) оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; 4) конфіскація: предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення; 5) позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання); позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю; 5-1) громадські роботи; 6) виправні роботи; 6-1) суспільно корисні роботи; 7) адміністративний арешт; 8) арешт з утриманням на гауптвахті.

Разом з тим, як вбачається з наявного протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №567955 від 27 квітня 2024 року, складеного інспектором взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Бабин Н.В., останній посилається на повторність вчиненого правопорушення ОСОБА_1 .

Однак, дослідивши додану до матеріалів справи копію постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 жовтня 2023 року, яка набрала законної сили 13 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та провадження у справі було закрито у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням. Адміністративному стягненню ОСОБА_1 підданий не був.

Тобто, в матеріалах справи відсутнє підтвердження того, що ОСОБА_1 протягом року було піддано адміністративному стягненню, визначеному у ст.24 КУпАП, за одне з порушень передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення, відсутня норма, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінально-процесуальному законодавстві.

Так, закриття судом кримінального провадження у тих випадках, коли існують підстави для перекваліфікації дій обвинуваченого судом, не виправдовує легітимних очікувань особи, яка зазнала шкоди і не узгоджується із завданнями кримінального судочинства.

Відмова держави від кримінального переслідування особи за наявності у її діях ознак іншого кримінального-караного діяння (менш тяжкого, ніж те, у якому їй пред`явлено обвинувачення) суперечитиме таким засадам як верховенство права, законність та диспозитивність, що призведе до безкарності винного, а особу, якій завдано шкоду, поставить у становище правової незахищеності і створить умови для повторної віктимізації.

Наведене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 03.07.2019 року (справа №288/1158/16-к, провадження №13-28кс19), Першої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 19.10.2021 (справа №552/2540/20, провадження №51-3807км21), Київського апеляційного суду у постанові від 07.11.2022 (справа № 758/7843/22, провадження № 33/824/3259/2022).

Таким чином, суд вважає, що кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду даної справи, та вважає необхідним перекваліфікувати дії ОСОБА_1 на ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Перекваліфікація дій не порушує прав ОСОБА_5 та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколі.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності, достатності і допустимості, зокрема: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №567955 від 27 квітня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 27 квітня 2024 року близько 16:00 год. в АДРЕСА_1 , вчинив стосовно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство фізичного характеру, а саме наніс удар по руці, штовхав, шарпав за одяг, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному здоров`ю, чим порушив вимоги п.17 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству. Під час вчинення насильства був присутній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; відеозаписом, який міститься на оптичному носію інформації диску DVD-R, яким підтверджуються обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Так, на 00:19:33 хв. відеозапису під назвою export-vmrb0, потерпіла ОСОБА_2 повідомляє працівникам поліції про те, що між нею та ОСОБА_1 відбулась сварка, під час якої її чоловік її побив. Після цього на 00:19:33 хв. відеозапису потерпіла ОСОБА_2 демонструє працівникам поліції синець на руці, внаслідок чого вона не може нею рухати (00:21:06 хв.) та повідомляє про те, що вказані дії її чоловік вчиняє не вперше (00:20:52 хв. відеозапису); формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 27 квітня 2024 року; даними рапорту інспектора взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП мол. лейтенанта поліції Підлісного М.В. від 27 квітня 2024 року; витягом з ІПНП України від 29 квітня 2024 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства фізичного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному здоров`ю потерпілої, тому його слід притягнути до відповідальності.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який вчиняє протиправні дії не вперше, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а тому приходить до переконання, що до ОСОБА_4 слід застосувати стягнення у виді штрафу в дохід держави.

На підставі положень статті 40-1 КУпАП, з ОСОБА_4 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі, встановленому п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 173, 252, 283, 284 КУпАП-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. в дохід держави.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Тернопільського апеляційного суду.

Головуючий суддяТ. Я. Багрій