КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/218/2024 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гуль В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 09 листопада 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 09 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Судом установлено, що 22 липня 2023 року о 01 год. 40 хв. по просп. Любомира Гузара, 46В у м. Києві водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21101», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор № 473610, № 472844. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 - Головченко А.О. 20 листопада2023 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати, провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У мотивування скарги зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №147150 від 22 липня 2023 року у графі свідки чи потерпілі свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відсутні. Окрім того, вказані свідки не попереджались судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідчення, що підтверджується відсутністю присяги свідка, яка повинна бути долучена до матеріалів справи.

Також уважає, що суд першої інстанції помилково взяв до уваги показання свідка ОСОБА_4 , оскільки саме цей інспектор складав протокол про адміністративне правопорушення та є зацікавленим у результаті розгляду справи.

Вказує, що судом першої інстанції була надана оцінка доказам, які не занесені до протоколу, зокрема направленню на огляд водія транспортного засобу, яке виписано за 4 хвилини до приїзду на місце працівників поліції. Окрім того, відеозапис не містить доказів складення направлення на огляд водія транспортного засобу та вручення його ОСОБА_1 .

Посилається на те, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 статті 63 Конституцій України та статті 268 КУпАП, що є порушенням порядку складання адміністративних матеріалів.

Зазначає, що матеріали справи не містять доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 в певний час та в місці, яке зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відеозапис є неповним та переривався, що, на думку захисника, ставить під сумнів законність проведених поліцейським процесуальних дій.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП.

Положеннями статті 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №147150 від 22 липня 2023 року, водій ОСОБА_1 22 липня 2023 року о 01 год. 10 хв. в м. Київ по просп. Любомира Гузара, 46В у м. Києві керував автомобілем марки «ВАЗ 21101», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частини першої статті 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому згідно положень статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я i оформлення його результатів визначено «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно з частиною п`ятою статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, суд послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №147150 від 22 липня 2023 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; пояснення; рапорт; диск із відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Статтею 254 КУпАП встановлено, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги до змісту якого встановлені статтею 256 цього Кодексу.

Відповідно до вимог вказаної статті у протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені, зокрема: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Вимоги щодо оформлення протоколів про адміністративні правопорушення органами поліції встановлено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року №1376 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за №1496/27941 (далі - Інструкція №1376).

Зокрема, розділом ІІ вказаної Інструкції №1376 визначено, що протокол про адміністративне правопорушення, форму якого затверджено відповідним додатком, складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом із проставленням серії та номера, в якому не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Тобто, вищевказані положення КУпАП та Інструкції №1376 визначають правила допустимості і відповідності доказів, що є гарантом їх достовірності та істинності.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 особисто підписав протокол, у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення» зазначив «не согласен».

Отже, своїм особистим підписом ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомлений зі змістом протоколу, йому роз`яснено його права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, і повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться у 2023 році у Солом`янському районному суді м. Києва.

При цьому, протокол не містить будь-яких інших пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з приводу незгоди з його змістом. Жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляв.

Відомості про те, що ОСОБА_1 оскаржував у встановленому законом порядку дії працівників поліції за фактом складання протоколу у справі також відсутні.

На підставі викладеного, апеляційний суд доходить висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №147150 від 22 липня 2023 рокувідповідає вимогам, установленим статтею 256 КУпАП та Інструкції №1376, є належним, допустимим та достовірним доказом у справі, який сумніву у суду не викликає.

Отже, доводи сторони захисту щодо невідповідності вимогам законодавства протоколу про адміністративне правопорушення є необґрунтованими, оскільки такі доводи не підтверджені належними та допустимими доказами, а обставини, викладені у протоколі, останнім не спростовані.

У матеріалах справи містяться письмові пояснення громадянина ОСОБА_3 , який також був заслуханий в суді першої інстанції, та згідно пояснень якого 22 липня 2023 року близько 01.00 год. під час виконання службових обов`язків на блокпосту, з проспекту Леся Курбаса рухався автомобіль марки «ВАЗ 21101», д.н.з. НОМЕР_1 , на великій швидкості під час комендантської години. Автомобіль було зупинено на блокпосту, у останнього перевірено документи та ОСОБА_5 , як командир блокпосту, запитав у водія ОСОБА_1 стосовно високої швидкості руху. Водій повідомив, що рухається додому. Під час спілкування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю із порожнини рота, млява хода, після чого військовослужбовець ОСОБА_6 викликав «102».

Також у матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_1 , який зазначив, що 22 липня 2023 року о 02 год. 16 хв. його, керуючого автомобілем, зупинили в м. Києві по проспекту Любомира Гузара, 46В. Він йшов додому, його зупинили військові, потім приїхала поліція.

Судом було досліджено дані відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, згідно яких під час спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 у останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Також на відеозаписі зафіксовано як працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або ж проїхати до медичного закладу, а також зафіксовано факт категоричної відмови водія від огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки за допомогою газоаналізатора, так і в медичному закладі. Інспектор повністю роз`яснив ОСОБА_1 процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та її можливі наслідки, дотримуючись встановлених законодавством України вимог.

При цьому, під час спілкування ОСОБА_1 поводив себе зухвало, виражався нецензурною лайкою, неодноразово змінював свої пояснення, повідомляючи про те, що він під час комендантської години прийшов на блок пост пішки забрати припарковану ним машину, потім зазначив, що приїхав на блок пост на автомобілі, проте військові його не пропустили. Згодом зазначив, що вживав алкогольні напої, за кермом не перебував, на пропозицію працівника поліції оглянути відео, на якому зафіксовано його перебування за кермом, відмовився.

Зважаючи на викладене, така поведінка ОСОБА_1 була правильно розцінена працівниками поліції, як відмова водія пройти огляд на стан сп`яніння.

Відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці, так і в медичному закладі належним чином зафіксована працівниками поліції на нагрудну відеокамеру, матеріали відеозапису долучені до матеріалів справи, що відповідає вимогам частини другої статті 266 КУпАП.

Підстави вважати вказаний відеозапис недопустимим доказом у суду апеляційної інстанції відсутні, оскільки на ньому зафіксовані усі процесуальні дії, які мав вчинити поліцейський при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення.

Факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 під час розгляду справи не заперечував.

ОСОБА_3 , який ніс службу на вказаному блок пості, повідомив працівникам поліції під відеофіксацію та виклав письмово свої пояснення, що саме він зупинив ОСОБА_1 , який перебував за кермом транспортного засобу «ВАЗ 21101», д.н.з. НОМЕР_1 , та після спілкування з ним виявив ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим було викликано працівників поліції.

Посилання сторони захисту на те, що судом першої інстанції було допитано свідків, які не зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та не були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідчення, не є підставою для скасування оскаржуваної постанови і закриття провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, оскільки свідок ОСОБА_3 надав свої письмові пояснення, які містяться у матеріалах справи та стосуються факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом під час намагання перетнути блок пост, а не факту відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому ОСОБА_3 не був зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №147150 від 22 липня 2023 року, складеному відносно ОСОБА_1 за порушення частини першої статті 130 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Зважаючи на викладене, безпідставними є посилання апелянта, на те, що ОСОБА_1 , знаходячись в стані сп`яніння, йшов у комендантську годину пішки забрати свій транспортний засіб, припаркований на блок посту.

Жодних доказів вказаним обставинам стороною захисту суду надано не було як в першій, так і в апеляційній інстанції.

До того ж, суд не бере до уваги пояснення ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом, оскільки такі доводи спростовуються сукупністю доказів, що містяться в матеріалах справи. Жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 22 липня 2023 року під час подій, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення, не керував вищевказаним транспортним засобом, апелянтом суду не надано.

Відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку є самостійною підставою притягнення особи до відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП.

Доводи захисника ОСОБА_1 про те, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом після складення протоколу не заслуговують на увагу суду, оскільки не спростовують факт відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та не є підставою для закриття провадження у справі.

Помилка у зазначенні часу заповнення направлення працівником поліції є людським фактором та не впливає на кваліфікацію правопорушення, про що обґрунтовано зазначено судом першої інстанції.

Отже, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що зводяться до незгоди апелянта з висновками і постановою суду першої інстанції, та розцінюються апеляційним судом як намагання уникнути відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, вищезазначеними діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аргументи, викладені в апеляційній скарзі, не є суттєвими та такими, що доводять невинуватість ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому правопорушення, а отже не є підставою для закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції вимог закону при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП та накладенні на нього стягнення.

Таким чином, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови - без змін.

Керуючись статтями 284, 289, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 09 листопада 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Гуль