Справа № 541/2195/24
Номер провадження3/541/846/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року м. Миргород

Cуддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Городівський О. А., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли які надійшли з Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, не працюючої, РНОКПП НОМЕР_1 , притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП постановою Миргородського міськрайонного суду від 08.03.2024,

за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установив:

07.06.2024 близько 14 год. 00 хв., повторно на протязі року, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов проживання та виховання своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: не здійснює відповідний догляд за дітьми, вживає алкогольні та наркотичні засоби, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в скоєнні адміністративного правопорушення визнала, підтвердила обставини викладені в протоколі.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно ч. 2 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ті самі дії, передбачені ч. 1 ст. 184 КУпАП, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, а саме ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року, N 2402-III, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Крім того, обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплені у ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Надаючи оцінку встановленим обставинам суд вбачає в діях ОСОБА_1 наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.184 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративного правопорушення ВАД № 318576 від 10.06.2024, письмовими поясненнями ОСОБА_4 , рапортом начальника СЮП Миргородського РВП ГУГП в Полтавській області ОСОБА_5 від 07.06.2024

Оскільки вина останньої доведена в судовому засіданні на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи, а тому вона повинна нести відповідальність передбачену законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності стягується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент винесення постанови становить 605 гривень 60 копійок.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 184, 283-285, 289, 291, 294 КУпАП, суд,-

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП та піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок на рахунок № (IBAN) UA 0589 9998 0314 0805 4200 0016 305, назва отримувача коштів - ГУК у Полтавській обл/Миргородський р-н/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37959255, код класифікації доходів бюджету 21081100, банк одержувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998..

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (призначення платежу 22030106 Судовий збір; 26436309 (5), П.І.Б платника, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, н/р (IBAN) UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, код ЄДРПОУ суду 26436309).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду області шляхом подання апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Повний текст постанови виготовлено 10 липня 2024 року.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. А. Городівський