Номер провадження: 33/813/815/24
Головуючий у першій інстанції Маркарова С.В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Трофименка О.О.,

осіб, які з`явилися до судового засідання:

- ОСОБА_1 ,

- захисника ОСОБА_1 адвоката Войнаровської Дар`ї Миколаївни,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року до Малиновського районного суду м. Одеси від Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшли матеріали адміністративного провадження разом з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 731274 від 19.12.2023 року, складеного відносно ОСОБА_1 про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 грн та стягнуто в дохід держави судовий збір у сумі 605 грн 60 коп.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2024 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що постанова судді першої інстанції ухвалена з порушенням норм процесуального права, при неправильному застосуванні норм матеріального права. Так, апелянт посилається на те, що працівниками поліції фактично інкриміновано ОСОБА_1 порушення п. 10.2 Правил дорожнього руху (виїзд з прилеглої території), проте у змісті оскаржуваної постанови зазначено, що водієм порушені вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху. Також зазначає, що суд першої інстанції змінив суть протоколу про адміністративне правопорушення та відповідно змінив кваліфікацію даного правопорушення, що суперечить вимогам КУпАП, нормам міжнародного законодавства та порушує право апелянта на захист та принцип рівності сторін. Крім того, зауважує, що до суду були надані заперечення на протокол про адміністративне правопорушення із доказами щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП за порушення вимог п. 10.2. ПДР, що підтверджується поясненнями апелянта, схемою місця ДТП, протокол про адміністративне правопорушення іншого учасника ДТП, а також схемою позначень доріг м. Одеси та долученим записом з камер відеоспостереження. Вважає, що суд у даному випадку вийшов за межі вимог протоколу, а працівники поліції зазначили в протоколі положення ПДР України, які не порушувала ОСОБА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник адвокат Войнаровська Д.М. апеляційну скаргу підтримали, заперечували наявність в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Апелянт зазначила, що під`їхавши до перехрестя вона зупинилася аби переконатися в тому, що зліва від неї відсутній рух транспортних засобів та ніхто з пішоходів не переходить дорогу, тобто її смуга є вільною, після чого почала здійснювати поворот направо. Після здійснення повороту ОСОБА_1 побачила іншу машину, яка йшла на обгін на перехресті на великій швидкості та єдине, що апелянт змогла зробити це зупинитися. Крім того, ОСОБА_1 до суду першої інстанції додано відеозапис з камер зовнішнього спостереження, отриманий нею самостійно з приватного будинку з місця ДТП, на якому видно момент зіткнення транспортних засобів.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Приписи ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 124 КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Ухвалюючи постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2024 року про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що вина правопорушника підтверджується матеріалами справи, крім того суд зазначив, що підставою для складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП стало порушення нею п. 16.11 ПДР України.

Проте, апеляційний суд не може погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи.

З матеріалів справи вбачаються наступні обставини.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 731274 від 19.12.2023 року, ОСОБА_1 19 грудня 2023 року о 08 год. 15 хв., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «NISSAN» державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Одесі на перехресті нерівнозначних доріг вулиць Кордонної та Гастелло, рухаючись по другорядній дорозі не дала дорогу автомобілю марки «FORD» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, здійснюючи обгін іншого автомобілю, внаслідок чого відбулось зіткнення автомобілів, які отримали механічні пошкодження. Вказані дії водій ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками поліції, як порушення вимог п. 10.2 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність ст. 124 КУпАП. (а/с 1).

Відповідно до схеми місця ДТП від 19.12.2023 року встановлено обставини ДТП, а саме: подія мала місце 19.12.2023 року у м. Одесі на перехресті нерівнозначних доріг вулиць Кордонної та Гастелло, за участі водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; вбачається рух транспортних засобів до моменту зіткнення, місце зіткнення транспортних засобів на зустрічній для автомобілю, яким керував водій ОСОБА_2 смузі руху, вказано перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП, зокрема, у автомобіля «NISSAN» - пошкодження переднього бамперу, деформація капоту, передньої лівої фари, переднього лівого крила, пластикової накладки, а у автомобіля «FORD» виявлено пошкодження переднього бамперу, переднього лівого крила, передньої лівої двері. Схема місця ДТП від 19.12.2023 року підписана всіма учасниками ДТП без зауважень (а/с 3 та зворотній бік).

Згідно пояснень ОСОБА_2 , наданих поліцейському 19.12.2023 року, встановлено, що ОСОБА_2 їхав зі сторони Іванівського шляхопровіду по вул. Кордонній. У зв`язку з тим, що на його полосі була перешкода, ОСОБА_2 здійснив маневр об`їзду перешкоди у вигляді авто. Дівчина за кермом автомобілем марки NISSAN не переконалась у відсутності перешкоди та почала здійснювати поворот направо в результаті чого здійснилось ДТП. Під час ДТП не постраждав, медичної допомоги не потребував (а/с 5).

В своїх поясненнях, наданих поліцейському 19.12.2023 року, а потім і в судах першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_1 зазначила, що при в`їзді з вул. Гастелло на вул. Кордонну, ввімкнула поворот направо зупинилася, аби переконатися, що немає поміхи зліва та справа по смузі руху, на яку вона мала повернути, і переконавшись у відсутності поміх, почала рух та повернула направо. У той самий момент водій автомобілю марки FORD в зоні перехрестя раптово почав обгін вантажівки та виїхав на зустрічну смугу, де відбулося зіткнення з її автомобілем. Під час ДТП не постраждала, медичної допомоги не потребувала (а/с 4).

Під час розгляду справи апеляційний суд виходить з наступного.

За змістом вимог статті 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як встановлено з матеріалів справи ДТП мало місце саме на перехрещенні вулиць Гастелло та Кордонна, що в розумінні ПДР України охоплюється поняттям перехрестя, правила проїзду якого унормовані у розділі 16 ПДР України.

Відповідно до пункту 16.11 ПДР України "Нерегульовані перехрестя" на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Тобто йдеться про надання транспортним засобом, що в`їжджає на перехрестя переваги руху транспортним засобам, які рухаються по головній дорозі і напрямок руху яких він перетинає.

Так, згідно наявної в матеріалах справи схеми місця ДТП та відеозапису з камер зовнішнього спостереження слідує, що автомобіль «NISSAN» під керуванням ОСОБА_1 перед виїздом з вулиці Гастелло на перехрестя з вулицею Кордонною зупинився та почав здійснювати поворот направо на вулицю Кордонну на смугу призначену для проїзду у даному напрямку, вбік Іванівського шляхопроводу.

В той же час, автомобіль «FORD» під керуванням ОСОБА_2 рухаючись по вул. Кордонна у зворотному напрямку Іванівського шляхопроводу, здійснив зіткнення з автомобілем «NISSAN» під керуванням ОСОБА_1 у зустрічній смузі напрямку руху для автомобіля «FORD», у смузі, призначеної для напрямку руху автомобілю «NISSAN».

Дані обставини узгоджуються зі схемою ДТП і відображенням розташування транспортних засобів на проїзній частині дороги в зоні перехрестя, встановленим місцем зіткнення на зустрічній смузі руху для автомобіля під керуванням ОСОБА_2 , поясненнями ОСОБА_1 про те, що водій автомобіля «FORD» здійснював обгін на перехресті вулиць Кордонна та Гастелло в м. Одесі, що в розумінні ПДР України є випередженням одного або кількох транспортних засобів, яке пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху.

Крім того, у відношенні ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення правил обгону на перехресті (п. 14.6. ПДР України) і постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 14.02.2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Крім цьому, як слідує з тексту постанови суду ОСОБА_2 визнав свою провину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні.

Тобто встановленими у справі обставинами ДТП вбачається, що водій ОСОБА_1 при повороті праворуч з другорядної на головну дорогу по своїй смузі не перетинала рух транспортним засобам, які рухалися у зворотному напрямку у призначеній для цього смузі руху, а виїзд автомобіля «FORD» на зустрічну смугу руху для здійснення обгону в зоні перехрестя, пов`язаний з порушенням п. 14.6. Правил дорожнього руху, зокрема заборони обгону на перехресті.

При цьому за встановленими обставинами ОСОБА_1 встигла виїхати на перехрестя для повороту праворуч на смугу, призначену для руху в обраному нею напрямку, яка була вільною від транспортних засобів та пішоходів. Виходячи з цього ОСОБА_1 не мала можливості передбачити, що водій автомобіля «FORD», який рухався у зустрічному напрямку, що не перетинався з напрямком руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 , буде всупереч Правилам дорожнього руху здійснювати обгін, тобто випередження транспортних засобів, які рухалися у попутному напрямку по його смузі руху з виїздом автомобіля під керуванням ОСОБА_2 на зустрічну для нього смугу, куди встигла виїхати на своєму автомобілі ОСОБА_1 , що врешті призвело до зіткнення цих автомобілів.

Розташування автомобілів учасників дорожньо-транспортної пригоди зазначених на схемі свідчать про те, що автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 в момент настання ДТП знаходився на своїй смузі для руху по вул. Кордонна та не створював перешкоди для руху для автомобіля «FORD», якби останній не здійснив всупереч Правилам дорожнього руху обгін при проїзді перехрестя та не виїхав на зустрічну для нього смугу руху, зайняту автомобілем під керуванням ОСОБА_1 .

У питанні первинності порушень Правил дорожнього руху, апеляційний суд звертає увагу, що у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням кожного з них та відповідними наслідками, що настали у зв`язку з порушеннями ПДР.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 731274 від 19.12.2023 року, ОСОБА_1 інкриміновано порушення вимог пункту 10.2 Правил дорожнього руху України.

При цьому помилка стосується не лише номерного (цифрового) значення пункту Правил дорожнього руху, а і безпосередньо встановлених обставин за яких відбулося на думку працівника поліції порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1 та кваліфікації допущеного нею на думку працівника поліції, адміністративного правопорушення, яке призвело до ДТП.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 731274 від 19.12.2023 року, ОСОБА_1 19 грудня 2023 року о 08 год. 15 хв., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «NISSAN» державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Одесі при виїзді з прилеглої території не надала перевагу у русі автомобілю марки «FORD» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі зліва та в зоні перехрестя почав обгін іншого автомобілю з виїздом на зустрічну смугу руху, на яку встигла виїхати ОСОБА_1 внаслідок чого відбулось зіткнення автомобілів, які отримали механічні пошкодження.

Вказані дії водій ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками поліції, як порушення вимог п. 10.2 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність ст. 124 КУпАП. (а/с 1).

Отже, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначені невірні обставини.

Так замість дійсних обставин пов`язаних з проїздом перехрестя нерівнозначних доріг і виїзду ОСОБА_1 з другорядної на головну дорогу для повороту праворуч, працівниками поліції зазначено, що ОСОБА_3 при виїзді з прилеглої території на дорогу не надала перевагу у русі автомобілю марки «FORD» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі зліва та в зоні перехрестя почав обгін іншого автомобілю з виїздом на зустрічну смугу руху, на яку встигла виїхати ОСОБА_1 внаслідок чого відбулось зіткнення автомобілів.

Також, у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не вказане правильне посилання на конкретну норму закону, тобто пункт та підпункт Правил дорожнього руху, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що прямо суперечить принципу правової визначеності.

Під час розгляду справ про адміністративні правопорушення необхідно дотримуватися принципів диспозитивності, свободи в поданні учасниками справи суду доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення права на захист, верховенства права, а також прецедентної практики Європейського суду з прав людини, спрямованої на додержання положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої стандарти та вимоги кримінального провадження поширюються на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа "Надточій проти України" рішення від 15.05.2008 року, справа "Озтюрк проти Німеччини" рішення від 21.02.84 року, "Маліге проти Франції " рішення від 23.09.98 року, "Гурепко проти України" від 08.04.2010 року).

Особа, уповноважена складати протокол, належним чином не встановила дійсні обставини при яких відбулось зіткнення автомобілів, помилково кваліфікувала дії ОСОБА_1 , що призвело до некоректного і неточного формулювання обсягу звинувачення особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення з спотвореним змістом обставин скоєння ДТП, які викладені у зазначеному протоколі.

З огляду на те, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, апеляційний суд вважає, що складений стосовно ОСОБА_1 протокол не може бути визнаний належним та достатнім доказом наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є достатнім та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Обставини, які зазначені посадовими особами, у протоколі про адміністративне правопорушення повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому правопорушенні.

Також слід зазначити, що згідно положень КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої "доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом" (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey).

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини ("Малофеєв проти Росії" та "Карелін проти Росії") у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу.

Зважаючи на викладене, суд позбавлений можливості змінити фабулу адміністративного правопорушення та не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

З огляду на такі обставини, не вбачається в діях водія ОСОБА_1 невідповідностей вимогам п. 16.11 ПДР України, які б знаходились у причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП.

Даних обставин суд першої інстанції не врахував, не з`ясував усіх необхідних обставин, у зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку про достатність доказів для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріалами справи не підтверджено, поза розумним сумнівом, що ОСОБА_4 порушила вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України, оскільки відповідно до змісту ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, тому постанову суду першої інстанції необхідно скасувати, а провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

На підставі викладеного й керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2024 року скасувати та провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити з підстави пункту першого частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 27.03.2024 року.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе