Справа № 949/986/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року м. Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Оборонової І.В., з участю прокурора Агатинської Н.А., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Рівненській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої в АДРЕСА_1 , працюючої головним бухгалтером КП готель "Дружба" Дубровицької міської ради, паспорт НОМЕР_1 , виданий Дубровицьким РВ УМВС від 05 квітня 2002 року,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 , роз`яснені.

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №144 від 21 травня 2024 року, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного бухгалтера Комунального підприємства готель "Дружба" Дубровицької міської ради та відповідно до п.п. "а" п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" будучи посадовою особою юридичних осіб публічного права - суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог фінансового контролю, передбачених ч. 1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції", несвоєчасно, без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №145 від 21 травня 2024 року, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного бухгалтера Комунального підприємства готель "Дружба" Дубровицької міської ради та відповідно до п.п. "а" п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" будучи посадовою особою юридичних осіб публічного права - суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог фінансового контролю, передбачених ч. 1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції", несвоєчасно, без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №146 від 21 травня 2024 року, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного бухгалтера Комунального підприємства готель "Дружба" Дубровицької міської ради та відповідно до п.п. "а" п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" будучи посадовою особою юридичних осіб публічного права - суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог фінансового контролю, передбачених ч. 1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції", несвоєчасно, без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №147 від 21 травня 2024 року, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного бухгалтера Комунального підприємства готель "Дружба" Дубровицької міської ради та відповідно до п.п. "а" п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" будучи посадовою особою юридичних осіб публічного права - суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог фінансового контролю, передбачених ч. 1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції", несвоєчасно, без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Вказані адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП постановами судді від 03 червня 2024 року об`єднані в одне провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість не визнала та пояснила, що щорічні декларації з 2019, 2020, 2021, 2022 роки вона не подавала, оскільки посада, яку вона займає, у вказані роки не відносилася до тих посад, які мали обов`язок подавати деклараціїта є суб`єктами декларування, згідно Закону України "Про запобігання корупції". За попередні роки вона подавала щорічні декларації, а згодом їй сказали колеги, що вона не повинна подавати такі декларації. У НАЗК за роз`ясненнями вона не зверталася. До того ж, про те, що їй потрібно подавати щорічну декларацію, її ніхто не повідомив. Лише після набрання чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в умовах воєнного стану" в якому її посада була вказана як суб`єкт декларування, вона вчасно подала щорічну декларацію за 2023 рік.

Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що на час розгляду справи, декларації за вищевказані роки нею подані, а тому просить суворо не карати.

Прокурор Агатинська Н.А. у судовому засіданні просила визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та призначити стягнення у вигляді штрафу.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та думку прокурора, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні в ній докази, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

При цьому, висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, положеннями ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу положень п.п. "а" п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції", суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме: посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, члени Ради Національного банку України (крім Голови Національного банку України), особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку, господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, члени Ради нагляду за аудиторською діяльністю Органу суспільного нагляду за аудиторською діяльністю, які не є особами, зазначеними у пункті 1 частини першої цієї статті, посадові особи та інспектори Інспекції із забезпечення якості Органу суспільного нагляду за аудиторською діяльністю, члени Ради Аудиторської палати України, посадові особи Аудиторської палати України та працівники комітету з контролю якості аудиторських послуг Аудиторської палати України та комітетів з контролю якості аудиторських послуг професійних організацій аудиторів та бухгалтерів, Голова, заступники Голови, інші члени Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, крім обраних з числа здобувачів вищої освіти та представників всеукраїнських об`єднань організацій роботодавців, а також посадові особи секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти;

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції", особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Частина 1 ст. 172-6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи витягу з наказу №2 по Підприємству готель "Дружба" від 16 жовтня 1998 року, ОСОБА_1 з 16 жовтня 1998 року прийнята на роботу головним бухгалтером.

Згідно доданого до матеріалів справи Статуту Підприємства готель "Дружба", дане підприємство створено рішенням виконкому міської ради від 30 вересня 1998 року №197 відповідно до Указу Президента України від 18 квітня 1992 року "265 "Про комерціалізацію діяльності підприємств і організацій сфери послуг" на базі структурного підрозділу Дубровицького виробничого управління комунального господарства готелю "Дружба" та є державним комунальним підприємством, яке має статус юридичної особи.

Порядок утворення юридичних осіб публічного права визначений, зокрема, у листі Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 29 червня 2006 року №4643, де зазначається, що юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування. Порядок утворення та правовий статус юридичних осіб публічного права встановлюються Конституцією України та законом.

Серед функціональних обов`язків, які покладені на головного бухгалтера підприємства, є здійснення організації бухгалтерського обліку господарсько-фінансової діяльності, формування облікової політики виходячи зі структури й особливостей діяльності підприємства, необхідності забезпечення його фінансової стійкості, контроль за проведенням господарських операцій та ін, що визначено у посадовій інструкції головного бухгалтера, затвердженої директором підприємства готель "Дружба" ОСОБА_2 01 січня 2015 року.

Разом з тим, Національним агентством з питань запобігання корупції надано роз`яснення суб`єктам декларування, а саме посадовим особам юридичних осіб публічного права, іншим особам, які зобов`язані подавати декларації відповідно до Закону України "Про запобігання корупції".

Серед іншого, у Розділі "Суб`єкти декларування" НАЗК вказує, що суб`єктами, на яких поширюється дія Закону, є посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону (пп. "а" п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону).

При цьому зауважує, що формулювання "які не зазначені у п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону" означає, що Законом передбачена так звана ієрархія категорій суб`єктів декларування: якщо посада та/або вид діяльності особи підпадає під дію кількох пунктів ч. 1 ст. 3 Закону, така особа вважається декларантом за пунктом, який у ст. 3 закріплений вище.

Отже, до посадових осіб юридичних осіб публічного права, зокрема, належать керівник, заступник керівника, головний бухгалтер, корпоративний секретар юридичної особи публічного права.

Виходячи з цього, відповідно до п.п. "а" п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції", ОСОБА_1 , будучи головним бухгалтером юридичної особи публічного права, є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Згідно рішення НАЗК від 10 червня 2016 року №3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за №960/29090, декларація заповнюється та подається суб`єктом декларування на вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, шляхом заповнення електронної форми особами, зазначеними у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", упродовж періоду, коли такі особи здійснюють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, - щороку у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року декларацію, що охоплює попередній звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно).

Відповідно до п. 2-1 прикінцевих положень Закону України "Про запобігання корупції", декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 01 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 01 червня.

Таким чином, у ОСОБА_1 виник обов`язок в термін до 00:00 год. 01 червня 2020 року подати до НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік.

Водночас, зважаючи на вказані вище норми, у ОСОБА_1 також був обов`язок в термін до 00:00 год. 01 квітня 2021 року подати до НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік.

Разом з тим, відповідно до п. 2-7 Розділу ХІІІ Закону України "Про запобігання корупції", особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану" (набрав чинності 12 жовтня 2023 року), подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Так, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введений воєнний стан, який діє на даний час.

Таким чином, у ОСОБА_1 виник обов`язок подати до НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 та 2022 роки в термін не пізніше 31 січня 2024 року.

Проте, згідно з відомостями Реєстру НАЗК на вебсайті "nazk.gov.ua", витяг яких додано до матеріалів справи, ОСОБА_1 подала декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за: 2019 рік - 18 квітня 2024 року об 11:47 год., 2020 рік - 18 квітня 2024 року об 11:37 год., 2021 рік - 17 квітня 2024 року о 15:22 год., 2022 рік - 17 квітня 2024 року о 15:05 год., чим, відповідно, допустила порушення встановлених строків подання щорічної декларації за вказані роки.

Враховуючи встановлені обставини, витяг з реєстру, можна зробити висновок, що ОСОБА_1 знала про необхідність подання щорічної електронної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019, 2020, 2021 та 2022 роки, але свідомо знехтувала вищевказаними вимогами та не вжила жодних заходів щодо своєчасного подання таких декларацій.

Пояснення ОСОБА_1 про те, що вона не подавала декларації, бо їй про це сказали колеги, та її твердження про те, що вона не відносить до суб`єктів декларування, не заслуговують на увагу та свідчать лише про намагання уникнути відповідальності.

При цьому, як зазначається у постанові Великої палати Верховного Суду від 24 січня 2021 року у справі №800/30/17 (990/1/1328/18), вжиття конструкції "повинна була дізнатися" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строків.

Відповідно до абз. 9 п.п. 1 п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 травня 2017 року №223-943/0/4-17 "Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією", під поважними причинами несвоєчасного подання декларації слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного вебсайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою.

Однак, як в ході збору доказів, так і в ході судового розгляду, поважних причин для несвоєчасного подання ОСОБА_1 щорічних декларацій не встановлено.

Отже, досліджені докази вважаю належними та допустимими, а в своїй сукупності - достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини, ОСОБА_1 надано не було.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є всі підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності.

Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому, суд зважає на те, що на момент розгляду справи, ОСОБА_1 виконала свій обов`язок та подала декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 - 2022 роки.

Відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП судом не встановлено обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За перелічених фактичних обставин, враховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушника, яка раніше не притягувалася до відповідальності, ступінь її вини, зважаючи на те, що вона виконала свій обов`язок та подала відповідні декларації, а також відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд дійшов переконання, що необхідним та достатнім для її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень є адміністративне стягнення у виді штрафу, враховуючи положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, в мінімальному розмірі санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, який буде відповідати вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП і є співмірним скоєному.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору не відноситься, а відтак, з неї слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 40-1, 284, 287, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

(Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Рівн.обл/Дубров.міс.тг/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38012494, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0017511, код класифікації доходів бюджету: 21081100, призначення платежу: адміністративний штраф (ПІБ) Дубровицький районний суд Рівненської області, ).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) на користь держави в особі Державної судової адміністрації України:

отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106;

код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

рахунок отримувача: UA0026001;

код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 1700 грн. (одна тисяча сімсот гривень).

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Голова Дубровицького

районного суду Оборонова І.В.