Справа №: 398/2887/24
провадження №: 3/398/1817/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

"06" грудня 2024 р. м. Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Шинкаренко І.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 598464 від 31 травня 2024 року цього дня в Кіровоградській області, м. Олександрії, по вул. Гетьмана Мазепи водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: підвищена жвавість, блідий колір шкіри та поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду в медичному закладі категорично відмовився, від керування транспортним засобом відсторонений.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

02 липня 2024 року від ОСОБА_2 надійшло клопотання про закриття провадження у справі, в якому ОСОБА_2 повідомив, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають фактичним, оскільки за кермом транспортного засобу був його рідний брат ОСОБА_1 . Автомобілем ОСОБА_2 користується в міру потреби, його водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс страхування постійно знаходяться в автомобілі. Того дня, коли було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, автомобілем він не користувався, а про те, що його автомобіль взяв брат, він не знав. Таким чином, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Подоляк Я.М. від 25 липня 2024 року матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 направлено до Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області для дооформлення.

Після дооформлення Олександрійський РВП ГУНП в Кіровоградській області повернув матеріали справи до суду, до справ долучив протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 598468, складений 20 серпня 2024 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Інспектор СРПП Олескандрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, який склав протокол про адміністративне правопорушення, в рапорті, долученому до матеріалів справи пояснив, що у зв`язку зі схожістю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 та фотокарткою пред`явленого посвідчення водія під час складання протоколу про адміністративне правопорушення йому не вдалося їх відрізнити. Після отримання матеріалів справи для дооформлення ним розшукано ОСОБА_1 та складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 598469 від 20 серпня 2024 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, від надання письмових пояснень ОСОБА_1 відмовився.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, будь-яких заяв та клопотань до суду не надходило.

Відповідно до Глави 21 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Слід також відзначити, що і Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 не виконав процесуального обов`язку щодо своєчасної явки до суду, не повідомив про причини неявки, клопотань по відкладення розгляду справи із зазначенням причин неможливості розгляду справи не надав, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суддею встановлено наступне.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, постанові Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі Порядок), Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Системний аналіз зазначених норм законодавства дає підстави зробити висновок, що у разі наявності підстав вважати, що водій перебуває у стані наркотичного сп`яніння, поліцейський направляє водія до найближчого закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння. А у випадку відмови водія від проходження огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків, складає протокол про адміністративне правопорушення.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто, в даному випадку, обов`язок збирання доказів, покладено на поліцейського, який склав протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення, а тому не може вважатися неспростовним доказом вчинення правопорушення в розумінні ст.251 КУпАП, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Відповідно до п. 15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 № 1376, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень.

Якість формування матеріалів про вчинене адміністративне правопорушення є важливою складовою справи про адміністративне правопорушення, і фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи. Саме від правильно складених матеріалів залежить повне та об`єктивне з`ясування обставин події та притягнення винних осіб до відповідальності.

За практикою Європейського суду з прав людини при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

З аналізу наведеної вище норми вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

Оскільки протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, він та його невід`ємні складові повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного проступку.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути доведені сукупністю належних і допустимих доказів.

При оцінці доказів суддя виходить з рівності їхнього доказового значення. Жоден доказ не може мати більшого чи меншого доказового значення, ніякі докази не можуть мати заздалегідь установленої сили. В ході розгляду справи суддя оцінює всі докази в їх сукупності, оскільки тільки такий підхід сприяє об`єктивному вирішенню справи.

Перевіривши та дослідивши матеріали справи, керуючись критеріями належності та допустимості доказів, суддя дійшов висновку, що докази, здобуті при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення, не можна вважати такими, що беззаперечно та поза розумним сумнівом свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується. Складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в умовах, зафіксованих на відеозаписі з нагрудної боді-камери поліцейського, який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 598469 від 20 серпня 2024 року, не можна вважати таким, що відповідає законодавчо визначеній процедурі складення адміністративного матеріалу при відмові особи від проходження огляду на стан сп`яніння, а відтак не може слугувати допустимим доказом у справі. Інші матеріали справи, зокрема, письмові пояснення, складені від імені ОСОБА_2 , та довідка про отримання ОСОБА_2 посвідчення водія, не відповідають критерію належності, оскільки не підтверджують достовірність обставин, які підлягають доведенню у межах справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Рапорт працівника поліції також не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Суддя також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20.09.2016 року «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

На підставі викладеного, суддя вважає, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Постанова набирає чинності після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи апеляційним судом, якщо постанову не скасовано.

Суддя І.П. Шинкаренко