Справа № 170/191/24 Провадження №33/802/384/24 Головуючий у 1 інстанції:Матвійчук С. П.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2024 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Кривошея А.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника на постанову судді Шацького районного суду Волинської області від 30 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 21 травня 2023 року, об 11 год. 30 хв., на а/д Т-03-02, неподалік с. Плоске, Ковельського району, Волинської області, керуючи автомобілем KIA SPORTAGE, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи обгін автомобіля КАМАЗ 5320, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку в сторону сел. Шацьк, не переконався, що це буде безпечним, не вжив заходів для зменшення швидкості транспортного засобу та скоїв зіткнення з автомобілем КАМАЗ 5320, внаслідок чого автомобілі зазнали механічних ушкоджень. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.10.1, 12.3 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Кривошей А.М. вважає постанову судді необґрунтованою. Посилається на те, що місцевий суд самостійно змінив обвинувачення, висунуте ОСОБА_1 , а саме визнав доведеним порушення ним п.п.10.1, 12.3 ПДР, тоді як в протоколі про адміністративне правопорушення, зазначено лише про порушення ОСОБА_1 п.10.1 ПДР. Вказує на те, що схема ДТП є не належним і недопустимим доказом, через відсутність на ній підписів учасників пригоди. Також зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази про порушення ОСОБА_1 п.10.1 ПДР. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника Кривошея А.М., який подану апеляційну скаргу підтримував і просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Приписами ст.245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши під час апеляційного розгляду матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Твердження захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не заслуговують на увагу, так як повністю спростовуються матеріалами справи.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 058633 від 05.03.2024 (а.с.1), копією постанови про закриття кримінального провадження від 28 лютого 2024 року (а.с.3,4), схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 21.05.2023, де зафіксовані напрямок руху транспортних засобів, розташування автомобілів після зіткнення (а.с.10), висновком експерта №1470/23-25 (а.с.21-27), письмовими поясненнями учасників ДТП (а.с.6,7), фотознімками з місця ДТП, а також відео на якому зафіксована момент ДТП (а.с.19).

Матеріалами справи підтверджується факт дорожньо-транспортної пригоди з участю водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ..

Приписами п.1.1. Правил дорожнього руху визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.1.4 ПДР, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.2. 3. «б» ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження від 28 лютого 2024 року, будучи допитаним під час досудового розслідування водій ОСОБА_1 зазначав, що дорожнього знаку, який вказував на прилягання другорядної дороги з лівого боку, а також дорожню розмітку 1.6 (лінія наближення) він не бачив. При цьому зазначив, що водій автомобіля «Камаз» покажчик повороту вмикав, однак безпосередньо перед самим поворотом.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової авто технічної експертизи у кримінальному провадженні №1470/23-25 від 16.02.2024, швидкість руху автомобіля KIA SPORTAGE, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 відповідно до слідової інформації зафіксованої в ході огляду місця ДТП, приблизно становила не менше 97….103 км/год.

Також експертом зроблено висновок, що в даній дорожній обстановці, відповідно до заданих вихідних даних, зазначених в постанові про призначення експертизи, водій автомобіля марки KIA SPORTAGE, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 в усіх варіантах мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Камаз 5320» р.н.з. НОМЕР_2 , шляхом застосування термінового гальмування з моменту виникнення небезпеки для його руху. З технічної точки зору та згідно проведеного дослідження причиною виникнення даної ДТП, в наведених умовах дорожнього руху, слід вважати невідповідність дій водія ОСОБА_1 , які суперечили вимогам п.12.3 ПДР (а.с.21-27).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Відповідно до п.10.1. ПДР, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Отже, з урахуванням вимог п.10.1 ПДР, водій ОСОБА_1 , перед початком обгону, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Досліджені у справі докази: дані схеми ДТП (місце зіткнення, розташування автомобілів після ДТП,), висновок експерта за результатами проведення судової авто технічної експертизи у кримінальному провадженні №1470/23-25 від 16.02.2024, свідчать про те, що про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду про те, що дії ОСОБА_1 , які полягали в порушенні п.10.1, 12.3 Правил дорожнього руху знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП.

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності ОСОБА_1 , у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАПі такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Враховуючи вищенаведене, доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції та сукупності доказів, на яких вони ґрунтуються.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Істотних порушень вимог матеріального або процесуального права, які були б безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у даній справі, під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

Підстав для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

II О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Кривошея А.М. залишити без задоволення, а постанову судді Шацького районного суду Волинської області від 30 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов