ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1235/24 Справа № 178/90/24 Суддя у 1-й інстанції - Берелет В. В. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Стрижака Євгенія Юрійовича,

апеляційну скаргу захисника Стрижака Євгенія Юрійовича, подану на постанову Криничанського районного суду Дніпропетровській області від 03 квітня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

встановила:

Постановою Криничанського районного суду Дніпропетровській області від 03 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 34 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Відповідно до змісту протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД № 271459 від 06.01.2024 року та серії ААД №271460 від 06.01.2024 року вбачається, що 05 січня 2024 року о 22 годині 00 хвилин в селі Світлогірське по вулиці Кірова, Кам`янського (Криничанського) району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ-21011, державний номерний знак « НОМЕР_1 », не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на порослі дерева. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні ушкодження. Після ДТП за його участі, вживав слабоалкогольні напої. ОСОБА_1 вчинено адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції захисник Стрижак Є.Ю. подав апеляційну скаргу, відповідно до змісту якої просить про скасування постанови судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 03.04.2024 року та закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.4 ст.130 КУпАП.

Обґрунтовуючи доводи поданої апеляційної скарги захисник зазначає, що сам ОСОБА_1 не погоджується із постановою Криничанського районного суду Дніпропетровської області та вважає, що під час ухвалення вказаної постанови місцевий загальний суд порушив норми матеріального та процесуального права, що унеможливило винесення обґрунтованого та об`єктивного рішення.

Так, судом проігноровано факт відсутності в матеріалах справи доказів завдання матеріальної шкоди будь-яким особам, крім автомобіля, який належить ОСОБА_1 .. Також, суд безпідставно зазначив у оскаржуваній постанові про те, що стороною захисту не оспорюється факт вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди, оскільки факт ДТП нерозривно пов`язаний з настанням шкоди.

Наголошує, що умовою настання відповідальності за ст. 124 КУпАП є «пошкодження транспортних засобів», тобто порушення повинно бути настільки істотним, щоб наслідком його стало пошкодження як мінімум двох автомобілів, а не одного. Разом з тим, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, шкода завдана майну водія, а спричинення майнової шкоди собі самим правопорушником не охоплюється складом правопорушення передбаченого ст.. 124 КУпАП. 3 огляду на викладене, захисник зазначає, що у разі, якщо в результаті неуважних дій водія був пошкоджений автомобіль, яким він керував, але не створена небезпека іншим учасникам руху, то про порушення пункту 12.1 ПДР України не може бути й мови, оскільки матеріальних збитків порослим деревам не завдано. Внаслідок своїх дій водій ОСОБА_1 не створив будь-якої небезпечної ситуації чи перешкод іншим учасникам руху, зокрема особам, які беруть безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особам, які рухаються в кріслі колісному, що підтверджується наданим до суду відеозаписом з місця події.

Сторона захисту висловлює наступну версію подій: 05.01.2024 року ОСОБА_1 відвіз дівчину до пологового будинку, поїхав на заправку, де і купив спиртне. По дорозі додому у його автомобіля відмовили гальма та його занесло в кювет, де росли кущі. Після чого, ОСОБА_1 зателефонував знайомим, щоб допомогли витягнути машину, однак ніхто ввечері не зміг і він пішов додому. Вдома випив спиртне і ліг спати. Зранку йому подзвонив знайомий та повідомив, що виїхав до нього на допомогу і ОСОБА_1 пішов до машини. Прийшовши до машини намагався виїхати з кювету, після чого під`їхали працівники поліції та склали протокол за фактом події і за вживання алкоголю після ДТП.

Свідок, ОСОБА_2 , суду повідомив, що на прохання ОСОБА_1 допомогти витягнути машину, приблизно, о 07:00-08:00 год, приїхав на місце події, там вже була поліція, події фактично мали місце 05 січня 2024 року. Як опитували останнього не чув. На машині був зігнутий бампер і вона сама не їхала. Забрав автомобіль під розписку.

Зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не могли бачити та підтвердити події, які відбувались 05 січня 2024 року, оскільки протокол про адміністративне правопорушення було складено лише 06 січня 2024 року.

Щодо інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП захисник зазначив, що в порушення норм чинного законодавства до протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП не долучено матеріали відео фіксації проходження огляду ОСОБА_1 для виявлення стану алкогольного сп?яніння. При цьому, в самому протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодних свідків проходження даного огляду.

Вказані порушення позбавляють суд можливості проаналізувати правомірність проходження особою огляду на стан сп?яніння.

До того ж, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №271460, не зазначено часу вчинення даного правопорушення, що є визначальною складовою при кваліфікацій дій особи за ч.4 ст.130 КУпАП, а саме вживання спиртних напоїв після вчинення ДТП. Проте, з наданого протоколу про адміністративне правопорушення взагалі неможливо встановити, коли саме відбулася подія.

В діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому враховуючи, що подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачає необхідність попереднього встановлення події і складу за ст. 124 КУпАП, існують підстави закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.130 КУПАП.

Крім того, ОСОБА_1 не було вчинено жодних умисних дій, спрямованих на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Перевіривши витребувані із Криничанського районного суду Дніпропетровській області матеріали провадження про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП та ч.4 ст.130 КУпАП, вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КупАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд не в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно не дослідив матеріали справи, а лише формально зазначив про наявні в матеріалах справи документи, як на докази вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно припису ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону.

Згідно положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року за № 3477-ІV рішення ЄСПЛ є джерелом права в Україні.

Відповідно до положення частини 1 статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Бендерський проти України» (заява №22150/02, параграф 2), у якому відображений принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

При цьому, суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення ЄСПЛ «Коробов проти України» № 39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

У п. 4.1 рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 КСУ дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №271459 від 06 січня 2024 року вбачається, що 05 січня 2024 року о 22 годині 00 хвилин в селі Світлогірське по вулиці Кірова, Кам`янського (Криничанського) району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ-21011, державний номерний знак « НОМЕР_1 », не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на порослі дерева. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні ушкодження. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (а.с.53).

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №271460 від 06 січня 2024 року вбачається, що 05 січня 2024 року о 22 годині 00 хвилин в селі Світлогірське по вулиці Кірова, Кам`янського (Криничанського) району Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-21011, державний номерний знак « НОМЕР_1 », після дорожньо-транспортної пригоди за його участі вживав алкогольні напої. Огляд проводився за допомогою алкотестеру Драгер №6810, результат 0,77 проміле. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 (є) Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

В матеріалах справи міститься також схема місця ДТП, яка сталася 05 січня 2024 року, складена працівниками патрульної поліції, яка містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода) (а.с.5).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 від 06 січня 2024 року зазначено, що 05 січня 2024 року о 10 годині 00 хвилин він керував автомобілем ВАЗ-21011, державний номерний знак « НОМЕР_1 » у селі Світлогірське по вулиці Кірова на перехресті у нього відмовили гальма і він не впорався з керуванням та здійснив наїзд на кущі біля будинку №116 по вулиці Кірова, в результаті чого, автомобіль отримав механічні ушкодження. Після цього, ОСОБА_1 намагався виїхати самостійно, однак у нього нічого не вийшло. Потім він пішов до себе додому та вжив слабоалкогольний напій та ліг спати. Після чого, о 04:00 він повернувся до свого автомобіля, де і знаходився до приїзду працівників поліції (а.с.8).

В матеріалах справи містять також письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до змісту яких 06.01.2024 року приблизно о 07 годині ранку їх було залучено в якості свідків під час складання адміністративних матеріалів щодо громадянина ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, а саме ДТП та ч.4 ст.130 КУпАП, оскільки останній вживав алкогольні напої після ДТП. В присутності свідків ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер, результат показав 0,77 проміле та в їх присутності визнав свою провину у вчиненому (а.с.6,7).

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, проведеного за участю свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння очей, за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 у ОСОБА_1 було встановлено позитивну пробу 0,77‰. В акті зазначено, що з результатами проведення огляду ОСОБА_1 згоден, про що свідчить його особистий підпис (а.с.4).

Відповідно до результатів тестування на алкоголь від 06.01.2024 року (а.с.5) у ОСОБА_1 встановлено алкогольне сп`яніння 0,77 ‰. З результатами тестування ОСОБА_1 було ознайомлено, про що свідчить його особистий підпис.

Відповідно до положень статті 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Системний аналіз матеріалів справи дає підстави для висновку, що іншого учасника пригоди, яка мала місце 05 січня 2024 року немає. Механічні ушкодження було отримано лише транспортним засобом ОСОБА_1 , потерпілих, окрім самого ОСОБА_1 , в даній пригоді немає.

Саме по собі зіткнення транспортного засобу ОСОБА_1 із порослими деревами/кущами не створює складу адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП.

Таким чином, оскільки діями ОСОБА_1 не було спричинено пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, то й відсутні правові підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Крім того, матеріали справи, надані суду апеляційної інстанції не містять факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також факту вживання ним алкогольних напоїв саме після події ДТП. Також, матеріали справи не містять будь-яких даних стосовно фактичних обставин правопорушення, не відтворюють подій перед зупинкою автомобіля, саму зупинку, підстав і процедури направлення ОСОБА_1 на медичний огляд.

За змістом ч. 4 ст. 130 КУпАП України, передбачає відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до вимог п. 2.10 «є» ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Крім того, однією з головних умов огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння є не лише наявність достатності підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння чи в нього маються ознаки такого стану, а й та обставина, що він у такому стані керував транспортним засобом.

Оскільки судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, то й відсутні правові підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 130 КУпАП у зв`язку із відсутністю об`єктивної та суб`єктивної сторони складу вказаного правопорушення.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу «поза розумним сумнівом» у справі «Авшар проти Туреччини») доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

З огляду на викладене, враховуючи, що під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови було встановлено відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124 КУпАП та ч.4 ст.130 КУпАП, апеляційний суд доходить висновку, що постанову Криничанського районного суду Дніпропетровській області від 03 квітня 2024 року неможливо визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, у зв`язку із недоведеністю наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП, а саме із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову Криничанського районного суду Дніпропетровській області від 03 квітня 2024 року про визнання винним і притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП України, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя

Дніпровського апеляційного суду О.В. Рябчун