ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2926/24 Справа № 188/2325/23 Суддя у 1-й інстанції - Бурда П. О. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката - Глєбова Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Глєбова Глєба Валерійовича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, місце роботи: МПУ ШУ Дніпровське, місце проживання: АДРЕСА_1 , -

на постанову судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2024 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2024 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

У постанові суду зазначено, що 28 жовтня 2023 року о 23.06 годин по вул. Червоноармійська в с. Дмитрівка Синельниківського району Дніпропетровської області ОСОБА_1 керувала моторолером «Spark SP-150S» державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6810». Результат огляду позитивний 0,47 %.

В апеляційній скарзі захисник Глєбов Г.В. порушує питання про скасування постанови судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14.10.2024, як незаконної та необґрунтованої.

В обґрунтування своїх вимог захисник посилається на те, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права. Так, суд досить тривалий час після події правопорушення не розглядав справу та не призначав дату засідання. 07.10.2024 було призначено перше засідання по справі, яке було відкладене у зв`язку з необхідністю ОСОБА_1 ознайомитися з матеріалами справи, переглянути відеозаписи та скористатися правою допомогою.

Перед засіданням суду, яке було призначене на 14.10.2024, захисником подано клопотання про закриття провадження у справі, клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції та клопотання про виклик свідків, однак судом не було запрошено захисника до участі в режимі відеоконференції, на яку він очікував близько години.

На думку апелянта, після засідання 14.10.2024, яке по факту не відбулось з вини суду, рішення не було опубліковано ані в системі «Електронний суд», ані в системі «реєстр судових рішень» та судової влади. Учасникам справи рішення не було надіслано.

Сторона захисту вважала, що у справі буде призначена нова дата засідання, близько місяця була відсутня будь-яка інформація по справі. Станом на 06.11.2024 пройшло більше року з моменту події, тому захисник заявив клопотання про звільнення ОСОБА_1 від відповідальності внаслідок закінчення строків притягнення до відповідальності. Однак 11.11.2024, після подання вказаного клопотання було опубліковано рішення суду задньою датою, а саме від 14.10.2024. Копію рішення суду було надіслано на електронну адресу захисника також 11.11.2024. Отже, суд першої інстанції поставив особу, яка притягається до адміністративної відповідальності у становище, в якому вона автоматично пропустила строки сплати штрафу чи оскарження рішення в апеляційному порядку; суд притягнув до відповідальності після закінчення відповідних строків; та суд не розглянув і не ухвалив рішення стосовно раніше заявлених клопотань.

Вказує, що у порушення вимог п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС від 09.11.2015 № 1452/735, огляд ОСОБА_1 проведено за відсутності двох свідків. Крім того, відеозаписи не відображають процедуру огляду через погану видимість у темну пору доби, не видно яким засобом здійснювався огляд, які у нього були початкові та кінцеві показники, а також не видно саму особу, якій проводився огляд. Відеозйомка не велася безперервно та постійно зупинялася.

Долучений відеозапис є неналежним доказом в розумінні ст. 74 КАС України, оскільки матеріали справи не містять електронного цифрового підпису уповноваженої особи, що збирала електронні докази (висновки у постановах апеляційного суду у справі № 953/6701/20, № 201/4193/24).

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальної не викликали сумніви у суду.

Інших допустимих, достовірних та належних доказів, керування транспортним засобом, а також дотримання порядку складання протоколу в матеріалах справи немає. А відеозапис з поліцейського автомобіля не дає можливості встановити особу, яка керувала транспортним засобом, сам факт керування та процедуру огляду.

Враховуючи викладене, захисник просить постанову суду Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14.10.2024 скасувати, постановити нову, якою визнати невинуватою ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП тв провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Глєбов Г.В. підтримав доводи поданої апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, просив апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час судового розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомив, але захисник не заперечував проти можливості розгляду справи без його підзахисного, що, відповідно до приписів ч.6 ст.296 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду.

Вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення та результат тесту Alcotest Drager 6810 ARHJ-0545.

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного перегляду справи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №492490 від 28.10.2023, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1), 28.10.2023 о 23 годині 06 хвилин за адресою: вул. Червоноармійська, 8 в с. Дмитрівка Синельниківського району, водій ОСОБА_1 керувала моторолером «Spark SP-150S» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу Drager Alcotest 6810. Результат огляду позитивний 0,47 %, що було зафіксовано за допомогою технічного засобу боді камеру відповідно до ст. 266 КУпАП та ст. 40 ЗУ Про національну поліцію.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1ст. 130 КУпАП.

У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено від надання пояснення відмовляюсь. Вказано, що тимчасово документи не вилучалися, тимчасовий дозвіл на право керувати транспортним засобом не видавалось.

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено її права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, повідомлено місце та час розгляду справи, про що мається відповідний підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до чеку Alkotest Drager 6810, тест № 748, було проведено огляд водія ОСОБА_1 на перебування у стані алкогольного сп`яніння, результат позитивний - 0,47‰ (а.с.2).

Згідно Акту огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява, невиразна мова. Огляд проведений за допомогою приладу Alkotest Drager 6810, результат огляду на стан сп`яніння позитивний 0,47‰. Огляд було зафіксовано на бодікамеру. Акт підписаний старшим інспектором СРПП ВП № 3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції Макаровим Д.В. та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (а.с.3).

З рапорту інспектора СРПП ВП № 3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції В`ячеслава Юрченка, 28.10.2023 о 23.30 годин під час здійснення патрулювання ОСОБА_2 у складі екіпажу Вермут-372 по вул. Червоноармійській, 8 в с. Дмитрівка Синельниківського району Дніпропетровської області, було помічено моторолер «Spark SP-150S» д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого порушував вимоги комендантської години.

Після зупинки транспортного засобу було встановлено особу водія ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Під час спілкування з водієм, у останньої виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, невиразна мова. Водієві, відповідно до п.2.5 ПДР України було запропоновано пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест 6810 на місці зупинки, на що остання погодилась. Відповідно до тесту № 748 від 28.10.2023, результат огляду позитивний та становить 0,47‰.

Відносно водія ОСОБА_1 за порушення п.1.9 а ПДР складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП серії ААД № 492490, винесено постанову за ч.2 ст. 126 КУпАП та за ч.2 ст. 122 КУпАП серії БАД № 214299, та відсторонено від керування транспортним засобом (а.с.4).

Згідно довідки, наданої інспектором СРПП ВП № 3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції В`ячеславом Юрченком, ОСОБА_1 , відповідно до інформаційної бази даних НПУ ІІПС Цунамі, не має посвідчення водія та не отримувала посвідчення водія у органах ТСЦ МВС України (а.с.5).

Згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 214299 від 28.10.2023, за порушення п.9.2 б, п. 2.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.126, ст.122 КУпАП, на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення (а.с.6).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом апеляційної інстанції було відтворено відеозапис з нагрудних боді-камер працівників патрульної поліції, які містяться у чотирьох файлах на одному DVD-R диску долученого до матеріалів справи (а.с.7)

Так, наявний на диску відеофайл 0000000_000000_1246_0007 містить у собі відеозапис з нагрудної камери поліцейського тривалістю 23:12:24-23:17:45.

Відповідно до відеозапису, працівники поліції повідомив, що згідно вимог ст. 40 ЗУ Про поліцію здійснюється відеофіксування події. Останній представився, вказав, що було зупинено транспортний засіб - моторолер «Spark SP-150S» д.н.з. НОМЕР_1 під час дії комендантської години, оскільки водій порушив вимоги Правил дорожнього руху, а саме на перехресті вулиць під час зміни напрямку руху транспортного засобу, не увімкнув відповідний показчик повороту відповідного напрямку, чим порушив вимоги п. 9.2 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП.

На пропозицію співробітника поліції представитися, водій транспортного засобу повідомила, що вона ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає по АДРЕСА_1 . Також ОСОБА_1 вказала місце своєї роботи.

На запитання поліцейського водій ОСОБА_1 відповіла, що посвідчення водія категорії А не має, документ, який посвідчує особу та реєстраційний талон на транспортний засіб пред`явила у застосунку Дія.

На відеофайлі0000000_000000_1746_0008, тривалістю 23:17:45 23:22:45 зафіксовано, що водію ОСОБА_1 повідомлено про виявлені у неї ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, та відповідно до п. 2.5. ПДР запропоновано пройти огляд на перебування у стані алкогольного сп`яніння за місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Драгер, або проїхати у медичний заклад. Крім того, ОСОБА_1 було роз`яснено її право у разі незгоди з результатами алкотестеру Драгер, проїхати до медичного закладу.

На запитання працівника поліції, чи згодна вона пройти огляд за місці зупинки транспортного засобу за допомогою Драгер, ОСОБА_1 відповіла:Так.

Водію ОСОБА_1 були роз`яснені її процесуальні права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Також повідомлено, що відносно неї буде винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст. 126 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 керувала транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії, та за ст. 122 КУпАП, оскільки вона під час керування транспортним засобом, при зміні напрямку руху, не увімкнула відповідний поворотний показчик. Роз`яснено право та порядок оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, та механізм оплати штрафу.

На запитання працівника поліції, чи буде ОСОБА_1 отримувати копію постанови про накладення адміністративного стягнення та підписувати її, остання вказала:Буду.

На відеофайлі0000000_000000_2246_0009, тривалістю 23:22:45-23:25:25, водію ОСОБА_1 пред`явлено газоаналізатор Драгер 6810, остання пересвідчилась, що вміст алкоголю прилад не показує. Їй було роз`яснено порядок проходження огляду на перебування у стані алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер.

Після проходження тестування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер 6810 водієм ОСОБА_1 , тест виявився позитивний 0,47‰.

Далі працівник поліції вказав, що якщо ОСОБА_1 не згодна з результатом проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер, можна проїхати до медичного закладу для проведення огляду, та запитав, чи бажає вона проїхати до медичного закладу.

ОСОБА_1 відповіла:Ні.

Працівник поліції повідомив, що зараз щодо ОСОБА_1 буде складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП і запитав, чи бажає вона надавати письмові пояснення.

Водій ОСОБА_1 сказала:Відмовляюсь.

Працівник поліції зазначив, що водія ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортерним засобом, запропонував знайти тверезого водія для транспортування моторолера. Також повідомив, що відеозапис зупиняється для складання адміністративних матеріалів.

На відеофайлі0000000_000000_2639_0010, тривалістю 23:26:40-23:27:30, зафіксовано, що працівник поліції вказав, що відеозапис продовжено. Далі повідомив водія ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду адміністративної справи судом, з`ясував у останньої номер телефону, на який можливо направляти СМС-повідомлення.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах провадження, апеляційний суд вважає, що вони у сукупності відображають усі обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення та підтверджують факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції.

Щодо доводів сторони захисту про порушення місцевим судом вимог ст.268 КУпАП, у зв`язку із розглядом справи за відсутності ОСОБА_1 та її захисника, апеляційний суд зазначає, що розгляд адміністративної справи судом першої інстанції щодо ОСОБА_1 було відкладено 07.10.2024 через неявку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за заявою останньої (а.с.12) та її захисника (а.с.13-14). Тому, враховуючи вимоги щодо строків розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, що ОСОБА_1 та її захисник були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи; захисник подав до суду клопотання про закриття адміністративного провадження, яке досліджені судом та долучено до матеріалів провадження; а також враховуючи перебіг строків, передбачених вимогами ст. 38 КУпАП, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доцільність провести судовий розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та її захисника.

Посилання захисника на те, що суд першої інстанції навмисно не запросив захисника для участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції та не вчасно направив постанову суду до реєстру судових рішень, чим поставив особу, яка притягається до адміністративної відповідальності у становище, в якому вона автоматично пропустила строки сплати штрафу чи оскарження рішення в апеляційному порядку, є його суб`єктивною думкою та не підтверджені жодними належними доказами. Крім того, права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, були відновлені шляхом подання апеляційної скарги та надання ОСОБА_1 можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді.

За нормативним визначенням ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначені на долученому працівниками поліції відеозаписі фактичні обставини, а також зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення інформації, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздруківки чеку Драгер, спростовують твердження апелянта про відсутність у справі доказів на підтвердження перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та про недоведеність вини останньої.

Апеляційний суд вважає, що хоча вказаний відеозапис і не містить руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та не фіксує обставини моменту зупинки поліцейського транспортного засобу під її керуванням, на що звертає увагу захисник, але в цілому відображає усі обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення та підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

На дослідженому відеозаписі убачається, що після зупинки водія ОСОБА_1 , працівник поліції повідомив, що її було зупинено під час керування моторолером «Spark SP-150S» д.н.з. НОМЕР_1 під час дії комендантської години, оскільки вона у порушення вимог п. 9.2 ПДР, на перехресті вулиць під час зміни напрямку руху транспортного засобу, не увімкнула відповідний показчик повороту відповідного напрямку. ОСОБА_1 на вимогу поліцейського пред`явила документи, що посвідчують особу у застосунку Дія, потім пройшла огляд за допомогою газоаналізатора Драгер на місці зупинки транспортного засобу, з результатами проведеного огляду погодилась і жодного разу не заперечила твердження керування нею зазначеним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином твердження адвоката в його апеляційній скарзі про те, що долучений працівниками поліції відеозапис не дає можливості встановити особу, яка керувала транспортним засобом, не фіксє процедуру проведення огляду на перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, є безпідставними.

Не можна погодитися з доводами захисника про неможливість встановити обставини справи через низьку якість відеозапису. Такі доводи спростовуються при перегляді відеозаписів, що містяться на окремих відеофайлах, і які є цілісними та такими, що у своїй сукупності відтворюють усю процедуру фіксування адміністративного правопорушення, зокрема огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Загалом відеозапис доводить безсумнівно та об`єктивно той факт, що саме ОСОБА_1 є особою, яка керувала транспортним засобом, відеозапис містить фіксацію проходження останньою огляду на перебування у стані алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Драгер та зупинений лише на період складання адміністративних матеріалів, правдивість зазначення відомостей у яких стороною захисту не оспорюється.

Суд відхиляє твердження захисника адвоката Глєбова Г.В. про те, що відсутність електронного цифрового підпису на файлах відеофіксація огляду на стан алкогольного сп`яніння тягне за собою недопустимість цього доказу. Так, відповідно до статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» у випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали, відрізняються один від одного тільки часом та датою їх створення. Записаний на оптичний диск носій інформації, електронний файл у вигляді відеозапису, є оригіналом (відображенням) електронного документу, який не потребує додаткового завіренням електронним підписом.

При цьому, посилання апелянта з цього приводу на вимоги ст. 74 КАС та певні рішення інших судів є некоректним, оскільки справа щодо ОСОБА_1 розглядається судом у порядку, визначеному кодексом України про адміністративні правопорушення (КУпАП), а не Кодексу адміністративного судочинства України (КАСУ), та існуюча в Україні система права, зокрема, про адміністративні правопорушення, не передбачає його джерелом, судовий прецедент. Разом з цим, на переконання апеляційного суду, є некоректними посилання апелянта на правові позиції КАС Верховного Суду, оскільки ці висновки стосуються правовідносин, що регулюються Кодексом адміністративного судочинства України, а отже є відмінними від правовідносин, які існують у нашій справі та які регулюються нормами КУпАП.

Доводи захисника про те, що наявні відеозаписи не фіксують складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 також відкидаються апеляційним судом як такі, що не є обґрунтовані, оскільки вимогам чинного законодавства не передбачено обов`язкову фіксацію складання протоколу про адміністративне правопорушення, його оголошення та вручення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Водночас суд апеляційної інстанції враховує той факт, що в поданій апеляційній скарзі сторона захисту не оспорює сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а лише оспорює наявність доказів на підтвердження її вини.

Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як зазначено у п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння на національному рівні закріплений у КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 №1395, зареєстрована в Мінюсті України 10.11.2015 №1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрована в Мінюсті України 11.11.2015 за № 1413/27858) і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМУ 17.12.2008 № 1103, з наступними змінами).

З огляду на вищевикладене суд апеляційної інстанції вважає, що працівниками патрульної поліції було дотримано усіх приписів Інструкції щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу.

Доводи апелянта про те, що у порушення вимог п.6 Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС від 09.11.2015 № 1452/735, огляд ОСОБА_1 проводився за відсутності двох свідків, не ґрунтуються на вимогах закону.

У відповідності до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку огляд водія ОСОБА_1 фіксувався на бодікамеру працівника поліції, тож не було підстав для запрошення свідків для проведення даної процедури, що цілком узгоджується з приписами вищезазначеної норми закону.

Твердження захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по справі у розумінні ст. 251 КУпАП, не заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 492490 від 28.10.2023 року, він містить усі необхідні дані, передбачені положеннями ч.1 ст. 256 КУпАП, і з огляду на приписи ч.1 ст. 251 КУпАП, є самостійним джерелом доказів, які у сукупності іншими доказами по справі, є достатніми для доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, аналіз досліджених під час судового розгляду та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14.10.2024, чим було порушено вимоги п.2.9 а ПДР України, тобто ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У свою чергу апелянтом в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Глєбова Г.В. є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2024 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Глєбова Глєба Валерійовича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО