Справа № 755/5625/24
Провадження №: 3/755/2465/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" травня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Сазонова М.Г., розглянувши в режимі відеоконференції із застосуванням власних засобів зв`язку справу про адміністративне правопорушення про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Суддею визнано доведеним, що 19 березня 2024 року о 08 год. 17 хв. в м. Києві, по бульвару Перова, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ВMW-3201», державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу про зупинку подану жестом руки за допомогою світлоповертаючого диска командиром взводу старшим лейтенантом ОСОБА_2 .

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Самара В.О. із протоколом не погодився, а також зазначив, що ОСОБА_1 провину у вчиненому не визнає. Зазначив, що дійсно 19.03.2024 року ОСОБА_1 рухався по бульвару Перова на автомобілі «ВMW-3201», державний номерний знак НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками поліції. Під час розмови, ОСОБА_1 було повідомлено, що ним порушено Правила дорожнього руху, а саме проїзд по смузі руху для громадського транспорту. Також поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що він не виконав вимогу про зупинку, з чим останній не погодився, та пояснив, що здійснив зупинку, виконуючи всі норми Правил дорожнього руху. Почувши сигнал з гучномовця, ОСОБА_1 негайно зупинився на вимогу поліцейських. Однак, поліцейські не взяли до уваги його пояснення, та склали незаконно протокол. Як видно зі змісту відеофіксації ОСОБА_1 неодноразово вказував працівникам поліції, що він не бачив їх, та не бачив вимогу про зупинку. Крім того, зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням, всупереч вимогам ч. 1 ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення адміністративних матеріалів в органах поліції. Щодо пояснень ОСОБА_2 від 19.03.2024 року, то вважає, що дане пояснення не може слугувати належним та допустимим доказом у справі, оскільки, як вбачається з його змісту, воно дане нібито працівнику поліції ОСОБА_3 , при чому, з відеозапису із бодікамери, яка прикріплена за ОСОБА_3 , чітко вбачається, що заповнення пояснення здійснюється виключно ОСОБА_2 . Зазначив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 являються зацікавленими особами у визнанні винуватим ОСОБА_1 , та жодного доказового значення у справі не несуть. Крім того, вважає, що рапорт ОСОБА_4 від 19.03.2024 року також не може слугувати доказом винуватості, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху. Зазначає, що на відеозаписі з бодікамер, чітко видно, як ОСОБА_2 неодноразово, свідомо вимикає портативні пристрої, як у себе, так і у свого колеги ОСОБА_3 , що не може свідчити про неупередженість поліцейських, які не хотіли, щоб їхні розмови та дії були присутні на відеозаписі. Також, звертає увагу суду, що на відеозаписі прослуховується, як під час демонстрації гіпотетичного порушення, ОСОБА_3 чітко вимовляє: «там нас не видно». Враховуючи наведене, просив провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його представника, дослідивши матеріали справи, доходжу наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною першою статті 122-2 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як наголошується в ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до п. 2.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) зчитування інформації із самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, а також перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.4 Правил дорожнього руху України, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 730015 від 19 березня 2024 року, згідно якого 19 березня 2024 року о 08 год. 17 хв. в м. Києві, по бульвару Перова, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ВMW-3201», державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу про зупинку подану жестом руки за допомогою світлоповертаючого диска командиром взводу старшим лейтенантом ОСОБА_2 ;

- у рапорті інспектора взводу 2 роти 3 батальйону 3 полку 23( ОЛБ) в м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції від 19.03.2024 року ОСОБА_4 , згідно якого 19 березня 2024 року під час несення служби спільно в екіпажі Рубін 0401 з старшим лейтенантом ОСОБА_2 , близько 08 год. 17 хв. за адресою м. Київ, бульвар Перова, було зафіксовано автомобіль «ВMW-3201», державний номерний знак « НОМЕР_1 », який здійснював рух з порушенням Правил дорожнього руху, а саме п. 17.1.-рух смугою громадського транспорту, не виконав вимогу знаків 5.8. та 5.11., внаслідок чого, було прийнято рішення про зупинку даного транспортного засобу, але водій не виконав дану вимогу про зупинку подану жестом руки за допомогою світлоповертаючого диска. В подальшому, шляхом переслідування був зупинений, та відносно ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ст. 122-2 КУпАП та винесено постанову за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

- у письмових поясненнях командира взводу 2 роти 3 батальйону 3 полку 23( ОЛБ) в м. Києві ДПП ОСОБА_2 від 19 березня 2024 року, згідно яких 19 березня 2024 року о 08 год. 17 хв. в м. Києві, по бульвару Перова, було виявлено порушення п. 17.1 ПДР транспортним засобом «ВMW-3201», державний номерний знак « НОМЕР_1 », а саме даний автомобіль автомобіль рухався смугою руху для громадського транспорту, та не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу. В подальому зазначений автомобіль було зупинено шляхом переслідування.

- упостанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1691748 від 19.03.2024 р.;

- на відеозаписі, який долучений працівниками поліції, що здійснювали оформлення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, де зафіксовано, рух транспортного засобу «ВMW-3201», державний номерний знак « НОМЕР_1 », який рухається смугою руху для громадського транспорту. Фіксується, як на вимогу працівника поліції про зупинку подану жестом руки за допомогою світлоповертаючого диска, зазначений транспортний засіб не зупиняється. В подальшому працівниками поліції на службовому автомобілі здійснюється переслідування зазначеного транспортного засобу, та на вимогу працівників поліції озвучену через гучномовець, автомобіль «ВMW-3201», державний номерний знак « НОМЕР_1 », зупиняється. В подальшому, під час спілкування з ОСОБА_1 працівники поліції надають ОСОБА_1 для перегляду портативний пристрій із записом з камер відеоспостереження забезпечення міста, на якому зафіксовано порушення, нащо останній повідомляє працівників поліції, що він нічого не порушував. Після чого фіксується повідомлення про те, що ОСОБА_1 буде притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, виноситься постанова, копія якої працівником поліції вручається під розписку ОСОБА_1 .

Вказані докази отримані у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП та відповідних Інструкцій. Протокол підписаний особою, яка його склала, та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, та який в протоколі зазначив, що з доказами не ознайомлений, зупинки не було.

Так, в судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Самара В.О. заперечував факт невиконання вимоги працівника поліції про зупинку транспортного засобу подану жестом руки за допомогою світлоповертаючого диска.

Згідно п. 15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Доводи захисника спростовуються змістом відеозапису, який долучений до матеріалів справи, та який безпосередньо переглянуто в судовому засіданні, на якому чітко зафіксовано, як ОСОБА_1 рухаючись на транспортному засобі «ВMW-3201», державний номерний знак « НОМЕР_1 » порушив Правила дорожнього руху, а саме рухався смугою руху для громадського транспорту, та в подальшому не виконав вимогу працівника поліції про зупинку подану жестом руки за допомогою світлоповертаючого диска.

З огляду на наведене, суддя вважає, що відеозапис відображає необхідні події, чого цілком достатньо для прийняття рішення.

Таким чином, поліцейським долучено до протоколу відеозапис, який підтверджує факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху. Тому суддя доходить висновку, що відеозапис, долучений до матеріалів справи, може вважатись належним доказом, з огляду на конкретні обставини, що на ньому зафіксовані.

Разом з тим, суддя зазначає, що рапорт інспектора взводу 2 роти 3 батальйону 3 полку 23( ОЛБ) в м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції від 19.03.2024 року ОСОБА_4 , а також письмові пояснення командира взводу 2 роти 3 батальйону 3 полку 23( ОЛБ) в м. Києві ДПП ОСОБА_2 , також є належними та допустими доказами, оскільки, вони складені та долучені до протоколу, згідно Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року та Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. №3353-XII встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Водночас пунктом 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306, зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Твердження захисника ОСОБА_1 - адвоката Самари В.О. щодо невизнання вини ОСОБА_1 , про те, що останній не порушував вимоги п. 2.4. ПДР, оскільки останній не бачив поліцейських, які подали сигнал про зупинку транспортного засобу, суд оцінює критично та вважає, що дані твердження є безпідставним та такими, що спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, долученим до протоколу відеозаписом, а позицію ОСОБА_1 та його захисника щодо невизнання вини, суд вважає способом його захисту з метою уникнення відповідальності.

За таких обставин, враховуючи викладене вище, повно та всебічно оцінивши обставини справи, суддя відповідно до положень ст.ст. 251, 252 КУпАП дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом та не виконав вимогу поліцейського щодо його зупинки.

При накладенні адміністративного стягнення на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 122-2 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

За таких обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суддя вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. 23, 24, 30, 122-2, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 9 (дев`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 153 (сто п`ятдесят три) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя М.Г. Сазонова