Справа № 456/1443/24
Провадження № 3/456/851/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бучківська В. Л. , з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Мундяк М.М., потерпілої ОСОБА_2 , представника потерпілої ОСОБА_3 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ФОП, проживаючої без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №780236 від 29.02.2024, ОСОБА_1 29.02.2024 близько 17:00 год. по АДРЕСА_2 вчинила домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно матері ОСОБА_2 , чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнала та пояснила, що 29.02.2024 вона прийшла додому в післяобідній час, вдома була дочка ОСОБА_4 . Побачивши, що немає газу, вона пішла до ОСОБА_2 попросити підігріти їжу, однак мати дверей не відчинила і вона пішла. Десь приблизно через 20-30 хв. приїхали працівники поліції, ОСОБА_2 почала нецензурно лаятися, обзивати її з донькою. З нею була проведена бесіда працівниками поліції, вона надала пояснення, було складено протокол про адміністративне правопорушення. Зазначила, що 05.12.2023 потерпіла зняла її з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 . В березні 2024 року вона з чоловіком та молодшою донькою залишили даний будинок, а старша дочка залишилася там проживати без світла та газу. Працівники поліції не пояснили їй в чому полягало психологічне та економічне насильство, яке вона нібито вчинила відносно ОСОБА_2 , вона не ображала матір в присутності працівників поліції.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що близько 20 років вона перебувала на заробітках в Італії, постійно передавало доньці кошти, а повернувшись з Італії, стала жити в літній кухні. Доньці не подобалося, що вона приїхавши почала робити порядок в будинку, через це між ними почали виникати конфлікти. Коли вона хотіла зробити технічний паспорт на будинок, дочка не впустила працівників МБТІ. Є рішення суду про усунення перешкод в користуванні будинком, яке набрало законної сили. Після ухвалення рішення суду ОСОБА_1 її ображала нецензурними словами. В будинку вимкнули газ та світло, через заборгованість. 29.02.2024 коли в будинку вимкнули газ, ОСОБА_1 підійшла до її дверей в літній кухні і почала щось голосно кричати, вона побоялася відчинити двері, бо дочка вже не раз їй погрожувала, поводила себе агресивно. 29.02.2024 був складений тимчасовий заборонний припис. ОСОБА_1 не сплачувала за використаний газ, тому утворилася заборгованість в сумі 14000,00 грн. і їй, як власнику будинку прийшло повідомлення про борг.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомила, що є донькою ОСОБА_1 пояснила, що 29.02.2024 мама приїхала з роботи, вони побачили, що немає газу, підійшли до дверей ОСОБА_2 , щоб попросити підігріти їсти. Потерпіла двері не відчинила, а за 15 хв. приїхали працівники поліції. Вона знімала відео, що мати нічого неправомірного не вчиняла. Зазначила, що з бабусею не має жодних відносин, близько 2-3 років вона з нею не спілкується. Потерпіла агресивно відноситься до її матері, до них неодноразово приїжджала поліція, тому вона вирішила знімати відео, бо знала, що ОСОБА_2 буде робити наклеп.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомила, що є донькою ОСОБА_1 та пояснила, що 29.02.2024 їй подзвонила сестра та сказала, що їм вимкнули газ і були працівники поліції, однак коли вона приїхала, то вже нікого не було. В грудні 2023 року їх всіх зняли з реєстрації по АДРЕСА_2 , батьки з сестрою залишили даний будинок, а вона з чоловіком залишилася там надалі проживати, але планує також переїжджати. Зазначила, що бабця повернулася з-за кордону у 2018 році, до цього часу всі комунальні послуги сплачувала її мама.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомив, що працює інспектором ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області та пояснив, що в лютому 2024 року на лінію 102 надійшло повідомлення про вчинення домашнього насильства. Прибувши на місце події, заявник ОСОБА_2 повідомила про конфлікт з донькою ОСОБА_1 , що донька її обзиває, ображає нецензурною лайкою. ОСОБА_8 спілкувався з ОСОБА_2 , а він спілкувався з ОСОБА_1 , однак остання, згідно зі ст. 63 Конституції України, відмовилась надавати пояснення. Далі він склав терміновий заборонний припис та протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Зазначив, що при розмові ОСОБА_1 говорила про те, що їй вимкнули газ і вона пішла до ОСОБА_2 підігріти їжу. Факт домашнього насильства був підтверджений поясненнями заявника, ОСОБА_1 почала сваритися з ОСОБА_2 в їхній присутності, нецензурно висловлювалася в її сторону. Економічний характер даного правопорушення полягає в тому, що ОСОБА_1 відмовилася платити за газ, тому заявниці його вимкнули. Протокол був складений зі слів заявниці. В їхній присутності ОСОБА_1 спілкувалася з матір`ю на підвищених тонах, поводила себе агресивно щодо матері, обзивала її.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-3 КУпАП, виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП суду надано:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 780236 від 29.02.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 29.02.2024 близько 17:00 год. по АДРЕСА_2 вчинила домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно матері ОСОБА_2 , чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП /а.с. 2/;

- заяву ОСОБА_2 від 29.02.2024, з якої вбачається, що остання просить притягнути до відповідальності доньку ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та з якою в неї неодноразово були конфлікти. 29.02.2024 донька прийшла до неї та стукала в двері літньої кухні, словесно погрожувала їй, обзивала нецензурною лайкою. /а.с.3/;

- письмові пояснення гр. ОСОБА_2 від 29.02.2024, з яких вбачається, що вона проживає в літній кухні, бо немає доступу до свого житлового будинку, так як там проживає її донька ОСОБА_1 із своєю сім`єю. ОСОБА_1 не сплачувала за користування газом, тому утворилася заборгованість більше як на 14 000,00 грн., а 29.02.2024 газ їй відключили. Близько 17:00 год. донька прийшла до неї, почала стукати в двері літньої кухні, погрожувала їй, обзивала її нецензурними словами /а.с.4/;

- форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства відносно кривдника ОСОБА_1 щодо потерпілої ОСОБА_2 , з якої вбачається, що рівень небезпеки високий /а.с.7-9/;

- копію термінового заборонного припису серія АА №339343 від 29.02.2024, згідно з яким відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. застосовано заходи термінового заборонного припису стосовно потерпілої ОСОБА_2 а саме: заборона в будь-який спосіб контактувати з потерпілою. Терміновий заборонний припис винесений строком на 8 діб з 18:30 год. 29.02.2024 до 18:30 год. 08.03.2024 /а.с.26/;

- копію повідомлення ТОВ «Газапостачальна компанія «Нафтогаз Україна» про оплату заборгованості за газ за лютий 2024 року в сумі 12 194,49 грн. /а.с.29/;

- копію повідомлення про зняття з реєстрації місця проживання, з якого вбачається, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 /а.с.30/;

- відеозапис із нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, як ОСОБА_1 повідомляє працівникам поліції про постійні конфлікти з матір`ю, про те, що їй вимкнули газ та мати не впустила її до себе підігріти їжу. Потерпіла ОСОБА_2 повідомила працівників поліції про те, що з дочкою ОСОБА_1 вони конфліктують вже півтора роки, остання не впускає її до будинку, донька погрожує їй, повідомляє про судові спори. Далі між сторонами продовжується конфлікт в присутності працівників поліції /а.с.47-48/.

Суд вважає, що долучені до справи докази не достатні для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, виходячи з такого.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 статті 1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство -це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру (п.4 ч.1 ст.1 вказаного Закону).

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Отже, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №780236 від 29.02.2024, ОСОБА_1 29.02.2024 близько 17:00 год. по АДРЕСА_2 вчинила домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно матері ОСОБА_2 , чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Всупереч вимогам ч.1 ст.173-2 КУпАП в протоколі не зазначено чи могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої, тобто не зазначено наслідку, який настав або міг настати, що є обов`язковою ознакої об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оглядом матеріалів справи встановлено, що окрім пояснень потерпілої ОСОБА_10 про те, що її донька вчинила відносно неї насильство психологічного та економічного характеру, інших доказів матеріали справи не містять.

Натомість з оглянутого в судовому засіданні відеозапису, долученого стороною захисту та з показань свідка ОСОБА_11 вбачається, що ОСОБА_1 29 лютого 2024 року прийшла до будинку ОСОБА_12 з проханням загріти їсти дітям, оскільки того дня до її житлового будинку відключили газопостачання.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Таким чином, при наявності саме такої сукупності обставин, які є істотними для прийняття рішення, суд не має достатніх підстав для визнання, поза розумним сумнівом, винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ч.1 173-2 КУпАП.

Отже, з наведених обставин вбачається, що в матеріалах справи відсутні достатні докази підтвердження вини ОСОБА_13 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, що на переконання суду може лише свідчити про недоведеність вини особи, що спростовує показання свідків про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому, беручи до уваги принцип, закріплений в ст. 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, що згідно з п.1 ст. 247 КУпАП є обставиною, яка виключає провадження по справі.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови проголошений 29 травня 2024 року о 18.00 год.

Cуддя В. Л. Бучківська