ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Дембіцька О.О., розглянувши за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Бідашка О.Є. провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Бідашко О.Є. на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 грудня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 грудня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 23.11.2023 року, о 22 год. 53 хв., в м.Чернівці, по Центральній площі, 3, керував транспортним засобом марки «Citroen С4» д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, від керування транспортним засобом відсторонений. Отже, такими діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

На судове рішення захисник Бідашко О.Є. подав апеляційну скаргу із проханням скасувати постанову судді, а провадження по справі закрити у зв`язку вчиненням водієм вказаних дій в стані крайньої необхідності.

Посилається на те, що згідно ст.18 КУпАП не є адміністративним

правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для

усунення небезпеки, яка загрожує,зокрема, правам і свободам громадян, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Провадження №33/822/19/24 Головуючий у І інстанції: Бойко М.Є.

Категорія:ст.130ч.1КУпАП Доповідач: Дембіцька О.О.

Особа, яка діяла в стані крайньої необхідності,не підлягає адміністративній відповідальності (ст.17 КУпАП).

Як вказує апелянт,наявними в матеріалах доказами підтверджено, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності та сів за кермо автомобіля у стані алкогольного сп`яніння,оскільки його неповнолітній син,

який хворіє на цукровий діабет 1 типу, інсулінозалежний, перебував на той час

у тяжкому стані, тому він поспішав додому, щоб відвезти дитину в лікарню.

Посилається на те, що висновки суду не відповідають дійсності, оскільки насправді ОСОБА_1 визнав свою винуватість у тому, що він сів за кермо автомобіля у стані сп`яніння, але зробив це з умов крайньої

необхідності, на підставі якої сторона захисту й просила суд закрити справу.

ОСОБА_1 не заперечував, а визнав факт керування

транспортним засобом в стані сп`яніння. Враховуючи визнання ОСОБА_1 факту керування транспортним засобом в стані сп`яніння, на думку апелянта,притягнення його за відмову пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в даному випадку є безпідставним.

Зазначає, що сторона захисту, клопочучи перед судом l інстанції про закриття справи, мала на увазі вчинення ОСОБА_1 керування транспортним засобом в стані сп`яніння в умовах крайньої необхідності, а не відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у зв`язку із крайньою необхідністю, як зазначив суд в постанові.

Також вказує, що на підтвердження стану крайньої необхідності

була надана для приєднання до матеріалів справи копія Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2312 ОКНП «Чернівецька обласна дитяча клінічна лікарня. Обласна дитяча консультативна поліклініка», згідно з якою 23.11.2023 року у стаціонар був госпіталізований ОСОБА_2 , дані огляду: гіперглікемія, в`ялість, погіршений стан,діагноз: цукровий діабет І типу, діабетичний кетоацидоз ІІ ст., виписаний з лікарні 27.11.2023 року з покращенням.

Таким чином, при вищевказаних обставинах, враховуючи визнання

ОСОБА_1 керування автомобілем в стані сп`яніння та те, що в той момент

він діяв у стані крайньої необхідності задля допомоги власній неповнолітній

дитині, в якої на той час виникла гіперглікемія на фоні хронічного

захворювання цукрового діабету І типу, що у разі зволікання могла призвести

до діабетичної коми та інших тяжких наслідків, вважає, що у суду l-ї інстанції

були всі підстави для закриття провадження на підставі п.4 ст.247 КУпАП,

у зв`язку із вчиненням правопорушення в

умовах крайньої необхідності, що підтверджується відеоматеріалом,

поясненнями ОСОБА_1 та випискою із медичної карти.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника Бідашка О.Є., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вказаних вимог закону суд не дотримався,оскільки не надав правильної оцінки доказам,які наявні у справі,що призвело до помилкового висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП.

Так, у районному та апеляційному суді ОСОБА_1 пояснив, що 23.11.2023 року о 22 год. 53 хв. він був змушений керувати транспортним засобом після вживання пива,оскільки його неповнолітній син має захворювання на цукровий діабет та він поспішав додому,щоб відвезти до лікарні сина,який міг впасти у кому.

Надалі разом із працівниками поліції на їх службовому автомобілі забрали сина із дому,відвезли до лікарні,де він був госпіталізований у відділення ендокринології. Після цього працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, в тому числі і в ЧОНД , на що він відмовився, оскільки дійсно того дня вживав алкоголь(пиво) і в силу форс-мажорної ситуації був змушений сісти за кермо транспортного засобу, а тому знав, що результат буде позитивний .

Пояснення ОСОБА_1 є послідовними,узгоджуються із відеозаписами бодікамер поліцейських,які здійснені відповідно до вимог ст.266 КУпАП(диски а.с.6)

Згідно відеозаписів,водій ОСОБА_1 був зупинений 23.11.23 о 22-53 на Цетральній площі м.Чернівці за порушення вимог дорожнього знаку.Після зупинки не заперечував порушення,також визнав,що вжив пиво,однак вимушений був сісти за кермо,оскільки його неповнолітній син потребував негайного доставлення його до лікарні.

Працівники поліції відсторонили ОСОБА_1 від керування та разом з ним на поліцейському автомобілі прослідували до місця проживання водія, звідки доставили неповнолітнього ОСОБА_2 до медичного закладу, де йому була надана невідкладна медична допомога.

Після цього біля дитячої лікарні водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння,від чого ОСОБА_3 відмовився,оскільки визнав факт вживання алкоголю(пива) ,а також знову пояснював причини,з яких він керував авто.

Наявною у справі випискою із медичної карти

амбулаторного (стаціонарного) хворого №2312 ОКНП «Чернівецька обласна

дитяча клінічна лікарня. Обласна дитяча консультативна поліклініка» підтверджено, що 23.11.2023 року неповнолітній ОСОБА_2 ,2008 року народження, був госпіталізований у стаціонар із ознаками: гіперглікемія, в`ялість, погіршений стан, діагноз: цукровий діабет І типу, діабетичний кетоацидоз ІІ ст., виписаний з лікарні 27.11.2023 року з покращенням(а.с.14)

За змістом ст.17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності не підлягає адміністративній відповідальності.

Статтею 18 КУпАП визначено поняття крайньої необхідності. Відповідно до цієї норми закону не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Апеляційний суд враховує,що керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження огляду на стан сп`яніння безумовно та безпосередньо пов`язані із виконанням особою функцій водія.

У цьому провадженні встановлено та доведено належними і допустимими доказами,що водій ОСОБА_1 вимушено сів за кермо автомобіля після вживання алкоголю(пива), оскільки його неповнолітній син потребував негайного доставлення до лікарні у зв`язку із реальною загрозою його життю,що підтверджено медичними документами та ОСОБА_1 як батько діяв з метою якнайшвидшого доставлення сина до лікарні.

Тобто, ОСОБА_1 у даному діяв виконував функції водія вимушено,перебуваючи у стані крайньої необхідності,а тому відповідно до ст.17 КУпАП він не може нести адміністративної відповідальності за дії,які йому поставлені у вину.

При цьому, апеляційний суд враховує положення ст.3 Конституції України,згідно якої людина,її життя і здоров`я визнаються найвищою соціальною цінністю.

Такі ж положення закріплені у Конвенції ООН Про права дитини (1989 р.), Всесвітній декларації про забезпечення виживання, захисту і розвитку дітей(1990 р),згідно яких життя дитини є найвищою цінністю.

Із врахуванням викладеного,посилання суду на те,що на час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду вже не існувало загрози настання негативних наслідків для здоров`я неповнолітнього, не має правового значення та не спростовує висновків про те,що водій діяв у стані крайньої необхідності.

Згідно п. 4 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.

За таких обставин постанову суду першої інстанції, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП необхідно скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.4 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.17,247 п.4, 294 КУпАП, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника Бідашка О.Є. задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 грудня 2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП на підставі п.4 ст.247 КУпАП у зв`язку з вчиненням дій ОСОБА_1 в стані крайньої необхідності.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду О.О. Дембіцька