ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Лутая А.М.,

за участю: секретаря судового засідання Жолоб К.В.,

захисників Лесика С.І., Давидова В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2024 року о 00:25 на автошляху Н-22 18 км Володимир - Луцьк водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Фольксваген Транспортер», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, у порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Давидов В.О. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В обґрунтування свого клопотання зазначив, що факт керування транспортним засобом жодним чином не може підтверджуватися протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів та іншими документами, які знаходяться в матеріалах справи. Зазначений факт можливо підтвердити лише відповідним відеозаписом події. У даному випадку момент зупинки транспортного засобу поліцією начебто під керуванням ОСОБА_1 відсутній, докази на підтвердження даного факту матеріали справи не містять. Одночасно матеріали справи не містять жодних доказів які б свідчили про зафіксований факт керування ОСОБА_1 взагалі жодним транспортним засобом. Більше того, на наявних в матеріалах справи відеозаписах автомобіль марки Фольксваген Транспортер д.н.з. НОМЕР_2 взагалі в русі не перебував.

Звертає увагу суду, що наявні в матеріалах справи відеозаписи є неповними, адже повністю не відображають всієї картини подій, що стали підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та здійснені з пристрою без будь-яких ідентифікуючих ознак належності такого технічного приладу. Вказані відеозаписи містять неповне відображення подій, а саме відсутній зафіксований факт керування транспортними засобами будь-якими особами, зокрема ОСОБА_1 , відсутня законна підстава для начебто зупинки транспортного засобу, яким буцімто керував ОСОБА_1 в розумінні ст. 35 Закону України Про національну поліцію, відсутній сам момент буцімто зупинки транспортного засобу під начебто керуванням ОСОБА_1 . У ОСОБА_1 взагалі не було жодного юридичного обов`язку, будучи не в статусі водія, проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. Відповідно подальші вимоги поліцейських ОСОБА_1 міг не виконувати. Умовою виконання водієм вимог працівника поліції є передусім законність дій самих поліцейських.

Також зазначив, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, що достеменно було відомо поліцейським на місці події. Відповідно до ч. 3, 4, 6,9 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів. У разі незгоди військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Під час проведення огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Оскільки, ОСОБА_1 має особливий правовий статус, а саме є військовослужбовцем, то до нього не поширюються положення Інструкції № 1452/735 та Порядку № 1103. Разом з тим, матеріали справи не містять даних про повідомлення працівниками Національної поліції Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про те, що ними було виявлено нібито водія - військовослужбовця ЗСУ, у якого нібито були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, хоча ОСОБА_1 неодноразово наполягав, щоб на місце події викликали ВСП у ЗСУ. Таким чином, на думку захисника, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився не уповноваженою на те особою, тому такий огляд вважається недійсним.

На підставі наведеного вище захисник вважає, що вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні не доведена поза розумним сумнівом, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 071340 від 14.03.2024 було складено без достатніх на те правових підстав.

Захисник Лесик С.І. в судовому засіданні підтримав клопотання адвоката Давидова В.О., просив його задовольнити та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, проте надав суду свої письмові пояснення, в яких зазначив, що 14.03.2024, близько першої години ночі, він дійсно перебував на автодорозі Володимир-Луцьк Н-22 на блокпосту зі своїми побратимами, один з яких був за кермом автомобіля «Volkswagen T-4». Незважаючи на його пояснення працівникам поліції, що він був в машині, але не був за кермом даного транспортного засобу, поліцейські все одно наполягали пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Він поспішав у лікарню, у зв`язку з поганим самопочуттям, але поліцейські розцінили його поведінку, як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, якого він не мав обов`язку проходити. Його агресивна поведінка була пов`язана за наслідками проходження військової служби в зоні бойових дій. Вважає, що складений відносно нього матеріал є відверто сфабрикований, пов`язано це з його агресивною поведінкою та відповідно тим, що цей автомобіль належить йому на праві власності, про що було відомо поліцейським.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , оскільки їх участь не є обов`язковою.

Заслухавши думку захисників, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов таких висновків.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП, за якою стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок огляду особи, яка керує транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, врегульовано ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735.

Так, відповідно до статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.п. 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вказаного вище адміністративного правопорушення, суд вважає, що його вина повністю встановлена сукупністю наявних у матеріалах справи та досліджених судом доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 071340, складеним 14.03.2024 о 00:56 інспектором СРПП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Плевако В.М., згідно якого 14 березня 2024 року о 00:25 на автошляху Н-22 18 км Володимир - Луцьк водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Фольксваген Транспортер», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, у порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився;

- рапортом помічника чергового Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Захарчука В.Р. від 14.03.2024, згідно якого 14.03.2024 о 01:05 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 14.03.2024 о 01:04 за адресою: Володимирський район, м. Володимир, вул. Луцька, Барєр 13-а, було зупинено автомобіль «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням військовослужбовця ОСОБА_1 , який має явні ознаки алкогольного сп`яніння;

- рапортом ДОПСП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Артема Музького від 14.03.2024, відповідно до якого 14.03.2024, близько 00:25, ним був зупинений військовослужбовець ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.03.2024 та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я;

- відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, які містяться на CD-R диску, на яких зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від пропозиції працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічних засобів та в закладі охорони здоров`я.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені докази, у суду не має.

Доводи сторони захисту про те, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 14 березня 2024 року о 00:25 на автошляху Н-22 18 км Володимир - Луцьк транспортним засобом марки «Фольксваген Транспортер», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , є безпідставними. Такі доводи суд розцінює як спосіб захисту направлений на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Як видно на відеозаписах, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не заперечує факт керування ним транспортним засобом, не вказує, що автомобілем керувала інша особа. Крім того, ані ОСОБА_1 , ані захисники не вказують хто саме, якщо не ОСОБА_1 , керував транспортним засобом.

Ці доводи також спростовуються рапортом ДОПСП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Артема Музького від 14.03.2024, відповідно до якого 14.03.2024, близько 00:25, ним був зупинений військовослужбовець ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння

Твердження захисника про те, що долучений до справи DVD диск з відеозаписами є недопустимим доказом, оскільки вказані відеозаписи є не безперервним, як того вимагає Інструкція №1026 від 18.12.2018 не заслуговують на увагу. Відеозаписи, які містяться в матеріалах справи, дійсно є фрагментарними, водночас на них зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та відображають обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи сторони захисту про те, що поліцейські під час складання протоколу не взяли до уваги, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому протокол про адміністративне правопорушення складено без дотримання вимог ст.266-1 КУпАП, суд також до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Положеннями статті 266-1 КУпАП визначений порядок огляду, зокрема, військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.

Тобто, положення ст. 266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водія транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень.

З урахуванням наведеного, оцінивши кожний із зазначених доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі, дослідивши всебічно, повно та неупереджено всі обставини справи про адміністративне правопорушення, суд вважає встановленим, що ОСОБА_1 , як особа, яка керувала транспортним засобом, всупереч п.2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

При вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинене адміністративне правопорушення суд керується таким.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Призначаючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки, наслідки вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та вважає доцільним накласти на нього безальтернативне адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцяти тисяч ) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, яке, за своїм видом і мірою є справедливим, необхідним і достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 7, 130, 245, 266, 280 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Роз`яснити, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн. судового збору за наступними реквізитами: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір, Володимир-Волинський міський суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена у Волинському апеляційному суді протягом 10 днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Копію постанови протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя А.М.Лутай