Справа № 692/314/24
Провадження № 3/692/242/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року с-ще Драбів

Суддя Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВПД № 1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр-на України, непрацюючого, РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07.03.2024р. о 18:55 год. в с. Білоусівка по вул. Богдана Хмельницького, 37, керував транспортним засобом ЗАЗ 110307, номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на відео, чим порушив п. 2.5 ПДР України,за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні 22.03.2024р. ОСОБА_1 вину у вчинення правопорушення заперечував. Пояснив, має проблеми зі здоров`ям і 07.03.2024р. вживав ліки від тиску на спиртовій основі, зокрема, корвалол, у подальшому поїхав у справах автомобілем. Коли він приїхав до двору знайомого, то туди також прибули працівники поліції, які повідомили його, що він керував транспортним засобом не використовуючи ремінь безпеки і запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 повідомив, що є особою з інвалідністю, повідомив поліцейських, що вживав ліки та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці. При цьому просив, щоб його доставили для проходження огляду до лікарні, однак це прохання поліцейськими було проігноровано. Зазначив, що визнає вину у керуванні транспортним засобом після вживання ліків та заперечує вину у порушенні п. 2.5 ПДР України, оскільки працівники поліції його не зупиняли.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 його вини у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 349899 від 07.03.2024р., відповідно до якого ОСОБА_1 07.03.2024р. о 18:55 год. в с. Білоусівка по вул. Богдана Хмельницького, 37, керував транспортним засобом ЗАЗ 110307, номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на відео. Протокол в частині пояснень особи по суті порушення містить запис: «я інвалід 1 групи зупинили за не пристебнутий ремінь і склали 130 бо в мене даленіє 140+200»;

- рапортом поліцейського СРПП ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП В. Жала від 07.03.2024р., відповідно до якого 07.03.2024р. під час добового чергування в АДРЕСА_2 , було зупинено автомобіль ЗАЗ 110307 під керуванням ОСОБА_1 , що був не пристебнутий ременем безпеки. Під час перевірки у гр. ОСОБА_1 були явні ознаки алкогольного сп`яніння, водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння на місці та в найближчому лікувальному закладі, на що водій відмовився. Відносно водія було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП

- наданими та оглянутими у судовому засіданні відеоматеріалами на оптичному диску (3 відеофайли) з яких вбачається, що у нічний час працівниками поліції з ввімкненням проблискових маячків здійснили зупинку автомобіля, за кермом якого перебуває особа чоловічої статі ОСОБА_1 , про що той надав документи. Працівником поліції зазначається підстава зупинки невикористання ременя безпеки, на що ОСОБА_1 заперечував. У ході спілкування поліцейський зазначає про наявність ознак сп`яніння - запах алкоголю та пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що той спочатку каже «поїхали», після уточнення поліцейського про можливість пройти огляд на місці або у найближчому лікувальному закладі, ОСОБА_1 відповідає категоричною відмовою у обох випадках та сказав поліцейським, щоб ті складали адміністративні матеріали. В подальшому наголосив, що не хоче проходити огляд на стан сп`яніння, оскільки вживав медичні препарати. Далі відбулась процедура складення адміністративних матеріалів, ознайомлення з ними ОСОБА_1 , який проставив свій підпис та власноручно записав до протоколу свої письмові пояснення.

Суд зазначає, що доводи, наведені ОСОБА_1 щодо його бажання пройти огляд у медичному закладі та про ігнорування поліцейськими вказаного клопотання, не знайшли свого підтвердження під час дослідження наданих доказів, жодним чином не підтверджені та не узгоджуються з наявними у матеріалах справи доказами,тому оцінюються судом критично та розцінюються як позиція захисту та намагання особи уникнути адміністративної відповідальності. В той же час, з наданих відеодоказів чітко вбачається неодноразова відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці, так і у медичному закладі.

Відповідно ч. 1 ст. 130 КУпАП України адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, законодавець поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи водієм, погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону. Зокрема, у даному випадку ОСОБА_1 , був зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Усе викладене вище дозволяє визнати ОСОБА_1 винуватим в інкримінованому йому правопорушенні.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності в результаті всебічного повного та об`єктивного їх дослідження, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При призначенні покарання суддя враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення та особу правопорушника, який дане правопорушення вчинив вперше, оскільки даних про повторність не надано.

Приймаючи до уваги обставини вчинення правопорушення, особу винного, суд вважає, що до нього слід застосувати стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ЗУ «Про судовий збір», передбачено справляння судового збору із особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір якого визначається станом на час винесення такої постанови.

У той же час, згідно копії Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААБ № 303921 від 23.10.2018р., ОСОБА_1 має І (перша) Б групу інвалідності, а тому його належить звільнити від сплати судового збору на підставі п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 130, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн., які необхідно сплатити на рахунок: ГУК у Черк.обл./Черкаська обл/21081300, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37930566, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок отримувача: UA0023001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше, як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а вразі оскарження даної постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, встановлений статтею 307 КУпАП, штраф підлягає стягненню із правопорушника у примусовому порядку у подвійному розмірі - в сумі 34000,00 грн, відповідно до ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі скарги через Драбівський районний суд.

Повний текст постанови виготовлено 25 березня 2024 року.

Суддя Л.О. Левченко