Справа 362/2444/24
Провадження 3/362/1287/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.06.2024 року м. Васильків

Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Сухарева О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

ВСТАНОВИВ:

01.04.2024 о 10.35 год. на а/д Іванковичі Рославичі водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «пежо 301» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, але від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, пояснив, що вони їхали компанією, він не був за кермом, зупинились сфотографувати красиві краєвиди, і через деякий час водій пішов і його довго не було. В цей час під`їхали працівники поліції, перевірили документи і сказали йому проходити огляд на визначення стану сп`яніння, однак він відмовився, бо не був фактично водієм. На час розгляду справи, складання протоколів водій так і не повернувся.

ОСОБА_1 заявив клопотання про виклик свідків події, які були з ним у машині і можуть підтвердити його пояснення,.

Вказане клопотання судом задоволено, викликано свідка, однак у судове засідання ні водій, ні свідок не з`явилися.

Судом досліджено наявні в справі письмові докази, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення від 01.04.2024, який складено відповідно до вимог КУпАП, викладено фактичні обставини скоєного правопорушення, порушені норми закону, кваліфікацію дій особи, який підписано свідками події без зауважень, а водій від підпису та отримання копії протоколу відмовився;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що водій відмовився від проходження огляду у присутності двох свідків, що підтверджується особистими підписами свідків;

- письмові пояснення свідків події від 01.04.2024, відповідно до яких вони вказали, що у їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і у медичному закладі.

- направлення водія на огляд до медичного закладу, який не проводився через відмову водія;

- акт відсторонення водія від керування транспортним засобом.

- копія постанови про накладення адміністративного стягнення на водія ОСОБА_1 , згідно якої встановлено факт керування водієм ОСОБА_1 автомобілем марки «пежо 301» д.н.з. НОМЕР_2 01.04.2024 о 10.35 год. на а/д Іванковичі Рославичі із порушенням ПДР (не пред`явив для перевірки посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу).

- відеозапис, що міститься на диску як додатку до протоколу, з якого вбачається, що працівники поліції підїзжають до автомобіля, що стоїть на обочині, біля якого перебувають 2 чоловіка з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Працівники поліції питають «Що трапилось?», один з чоловіків говорить я нікуди не рухався, на що працівник поліції відповідає, що не до нього питання, оскільки він перебував на пасажирському сидінні, а до того, хто виходив з водійського до ОСОБА_1 , який заперечує керування і вказує на третю особу, яка спить у машині на задньому сидінні. Після того, як прокинувся третій чоловік він категорично заперечив керування автомобілем. Працівники поліції встановлюють особу водія, пропонують пройти огляд на місці зупинки, після відмови, у медичному закладі водій також відмовляється.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, сама відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складає об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення. Для її наявності підтвердження алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не потрібно.

Згідно пунктів 2,4,6 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння, відповідно до п. 3 цієї інструкції, є порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Огляд на стан сп`яніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров`я.

Таким чином, заслухавши пояснення особи у судовому засідання, дослідивши у його присутності всі матеріали справи, у тому числі відеозапис подій, зміст якого водій не заперечував, забезпечивши особі можливість надати суду докази на підтвердження своєї позиції (свідки захисту до суду не з`явилися, будь-яких інших пояснень, доказів стороною захисту не надано), оцінивши всі наявні докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що саме ОСОБА_1 01.04.2024 о 10.35 год. на а/д Іванковичі Рославичі керував автомобілем марки «пежо 301» д.н.з. НОМЕР_2 , якому працівники поліції запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, на що водій відмовився.

На відеозапису не зафіксовано жодної погрози, тиску або інших незаконних дій з боку працівників поліції в бік водія, а також інших осіб, які перебували на місці події, вони були вільні у висловлюванні своєї позиції, ніхто їх не примушував давати або не давати пояснення, визнавати або не визнавати факт керування автомобілем.

Суд розцінює пояснення водія критично як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАп

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам ст.266 КУпАП і п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103.

Разом з тим, окремі неточності чи технічні помилки в процесуальних документах не можуть бути безумовними підставами для визнання таких документів (доказів) недопустимими, якщо при цьому не порушуються фундаментальні права і свободи особи (відповідно до правових висновків Верховного суду), які жодним чином не порушують права особи, що притягається до відповідальності, не впливає на суть встановлених фактичних обставин, кваліфікацію дій особи, законність дій працівників поліції.

При цьому, суд також виходить з того, що у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року суд зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Так, будь-яка особа, яка отримала посвідчення водія на право керування транспортним засобом, зобов`язана знати ПДР, а відповідно до до п. 2.5 ПДР повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, суд вважає, що в діях водія вбачається порушення п. 2.5 ПДР , оскільки пройти огляд є обов`язком водія, тому наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його дії необхідно кваліфікувати як відмову від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір сплачується особою, на яку накладено стягнення.

Керуючись ст.ст. 27, 33, 34, 40-1, 122-5, ч. 1 ст. 130, 221, 282, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.ст. 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу встановлений у строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Сухарева О.В.