Справа № 138/751/24
Провадження №:3/138/311/24

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі головуючого судді Ясінського Ю.А., секретаря судового засідання Сілантьєвої Л.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Середюка В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , 30.01.2024 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн., за ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 053550 від 07.03.2024 ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 07.03.2024 о 07 год. 50 хв. по вул. Острівській, 177 в м. Могилів-Подільський Вінницької області керував транспортним засобом «ВАЗ 21074», державний номерний знак НОМЕР_4 , не маючи права керування транспортним засобом, та здійснив дане правопорушення повторно протягом року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що 07.02.2024 рухався з ОСОБА_2 на автомобілі «ВАЗ 21074», державний номерний знак НОМЕР_4 , по вул. Острівській в м. Могилів-Подільський Вінницької області. За кермом перебував ОСОБА_3 , оскільки сам ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами, проте коли їх зупинили працівники поліції протокол склали саме на нього, оскільки поліцейські перевіривши по базі даних встановили, що він раніше притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, переконавши його, що за це відповідає саме власник автомобіля, який навіть ним не керує. Права йому не роз`яснювали і лише згодом після спілкування з адвокатом він зрозумів, що протокол на нього склали незаконно.

Захисник Середюк В.В. просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки поліцейським, який складав протокол про адміністративне правопорушення не доведено, що ОСОБА_1 взагалі керував автомобілем, коли він був зупинений поліцейськими.

ОСОБА_4 , поліцейський СРПП Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, який склав протокол про адміністративне правопорушення, та свідок ОСОБА_3 (через сторону захисту) неодноразово викликались в судові засідання, проте не з`явились.

В судовому засіданні було переглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано лише момент складання протоколу працівником поліції у службовому автомобілі.

Крім того, досліджено матеріали справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 053550 від 07.03.2024, підписаним працівником поліції, який його склав та самим правопорушником із поясненням останнього, що він не отримував посвідчення водія; довідку начальника САП Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області Олійника М. про те, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП постановою Тульчинського РВП серії БАД № 573527 від 30.01.2024 із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн., та не отримував посвідчення водія.

Згідно п. 2.1. Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Ст. 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Як зазначено в п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП потрібно встановити насамперед факт керування особою транспортним засобом.

У своїй постанові від 20.02.2019 у справі № 404/4467/16-а (2-іс/811/3/17), провадження № К/9901/21130/18 Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду також зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, позицію захисника, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що поліцейським, який склав протоколи про адміністративне правопорушення не доведено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 07.03.2024. Так, на відео події зафіксовано лише складання протоколу поліцейським у службовому автомобілі, факту керування ОСОБА_1 автомобілем чи здійснення ним руху не зафіксовано та працівником поліції не зібрано та не надано суду беззаперечних доказів керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п. 4.1 рішення Конституційного суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі № 1-135/2018 (5846/17) зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд враховує, що стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Суд, керуючись принципом «поза розумним сумнівом» вважає, що протокол про адміністративне правопорушення як юридичний документ, що містить дані про обставини вчиненого правопорушення, за відсутності інших належних та допустимих доказів щодо обставин правопорушення є недостатнім для твердження про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Отже, приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , а саме відсутності належних доказів, які б засвідчували факт того, що він взагалі керував транспортним засобом, суд доходить висновку, що при розгляді справи не доведено наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а тому провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 126, 247 ч. 1 п. 1, 251, 255, 268, 280, 283, 284 ч. 1 п. 3 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Могилів-Подільський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя Ю. А. Ясінський