Справа № 734/4398/23 Головуючий у 1 інстанції Бузунко О. А.
Провадження № 33/4823/320/24
Категорія - ч.5 ст.126 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді Салая Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Курінного Д.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 07 грудня 2023 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, військовослужбовець, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536 грн. 80 коп. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_1 10 вересня 2023 року о 21 годині 23 хвилини на а/д М 01 Київ Чернігів Нові Яриловичі, с. Кіпті 98 км, здійснював рух на транспортному засобі AUDI A4, д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1а ПДР України. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Курінний Д.О. подав апеляційну скаргу, в якій просив, поновивши строк на апеляційне оскарження, постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі. Вказує, що він та ОСОБА_1 подавали заяви про відкладення розгляду справи, однак суд розглянув справу без їх участі, а про існування постанови дізналися 12 лютого 2024 року, після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Зазначає, що ОСОБА_1 безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки постанова від 25 серпня 2023 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП оскаржена до суду, тобто не набула чинності та не може вважатись доказом на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, жодним належним та допустимим доказом не підтверджено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а матеріали справи не містять жодної інформації щодо того, хто конкретно керував транспортним засобом на момент зупинки поліцейським, тим більше, що цією особою є ОСОБА_1 вказує, що судом порушено право ОСОБА_1 на захист, оскільки на час розгляду справи він не зміг прибути до суду з поважних причин, так як приймає безпосередню участь у заходах задля забезпечення оборони України, про що неодноразово було повідомлено суд. Також, стороною захисту подавались клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та проведення судового розгляду в режимі відео конференції.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник не зявилися, заяв про відкладення розгляду справи не надходило.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

З метою забезпечення принципу доступу громадян до правосуддя, з огляду на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає за можливе поновити апелянту строк на звернення до суду.

У статті 268 КУпАП відсутня імперативна заборона розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 КУпАП, у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Пунктом 2.1 «а» Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 520822 від 10.09.2023, ОСОБА_1 10 вересня 2023 року о 21 годині 23 хвилини на а/д М 01 Київ Чернігів Нові Яриловичі, с. Кіпті 98 км, здійснював рух на транспортному засобі AUDI A4, д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1а ПДР України. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Крім того, у протоколі ОСОБА_1 власноручно написав, що «розуміє про порушення, але постійно знаходиться в зоні бойових дій, тому не дають дозвіл здати на права за винятком часу».

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП, з яким фактично погодився ОСОБА_1 .

Згідно ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції був досліджений відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції.

Так, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається (а.с.9), що ОСОБА_1 всупереч п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху керував транспортним засобом без посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, що він і не заперечував, та просив працівників поліції поставитися з розумінням, оскільки поспішав у зону бойових дій для виконання військових обов`язків.

Згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 № 656586 від 25.08.2023 року водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом без права керування транспортними засобами, чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 126 КУпАП (а.с.5).

ОСОБА_1 вчинено правопорушення, яке підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку Законом передбачено адміністративну відповідальність, що встановлено ст. 9 КУпАП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Крім того, доводи захисника про те, що судом не було повідомлено про розгляд справи ні його, ні ОСОБА_1 , та залишені без задоволення його клопотання про відкладення розгляду справи суперечать матеріалам справи, з яких вбачається, що судовий розгляд неодноразово відкладався, а повідомлення суду були отримані як захисником, так і ОСОБА_1 .

Інші доводи апелянта не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, учасником бойових дій, то він, згідно п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», підлягає звільненню від сплати судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Курінного Д.О. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення,

Постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 07 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП змінити.

ОСОБА_1 звільнити від сплати судового збору на підставі п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України « Про судовий збір».

У решті постанову суду залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай