Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1690/23
Провадження № 3/382/17/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року м. Яготин

Суддя Яготинського районного суду Київської області Нарольський М. М., за участю захисника адвоката Гончаренка О. О., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції Головного правління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

До Яготинського районного суду Київської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 432710 від 15.10.2023 року та матеріали до нього про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому зазначено, що 15.10.2023 року о 18 год. 26 хв. в Київській області, с. Черняхівка по вул. Миру водій керував автомобілем "RENAULT Logan" н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора "Alcotest 6810" та проведення такого огляду у медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судові засідання, крім 07.02.2024 року, не з`явився. В судовомузасіданні 07.02.2024 року вину не визнав, зазначив, що 15.10.2023 року близько 18 год. 30 хв. на своєму робочому автомобілі марки Renault Logan p.н. НОМЕР_3 повертався додому з роботи. Знаходився у тверезому стані, але був сильно втомлений, до того ж страждає на хворобу, яка характеризується переважним ураженням шкіри, а також нервової системи, опорно-рухового апарату і серця. Крім того, проходить медичну реабілітацію. Також зазначив, що того дня вживав медичний препарат кетанов, що могло вплинути на його самопочуття.

Захисник в судовому засіданні просив закрити справу про адміністративне правопорушення згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Подав відповідне клопотання, в якому зазначив, що матеріали справи не містять доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Зазначив, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, а лише чекав на адвоката. А тому його відповідь на відеозаписах "ні" стосується частини запитання щодо проходження огляду, тож всі сумніви повинні трактуватися на його користь. Отримавши вищевказану відповідь, працівники поліції прийняли помилкове рішення про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду та розпочали складання протоколу. Крім цього, направлення до закладу охорони здоров?я на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_1 не вручалося, проте працівниками поліції таке направлення долучено до матеріалів справи і в ньому відсутня відмітка ОСОБА_1 про його отримання. Разом із тим працівниками поліції не було доставлено ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. Також зазначив, що матеріали справи не містять законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 всі подальші дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 після його незаконної зупинки є також незаконними, що у свою чергу унеможливлює визнання таких обставин, як допустимих доказів у справі та таких якими можна обґрунтовувати рішення при притягнення особи до відповідальності. Також зазначив, що працівники поліції порушили право на захист ОСОБА_1 , оскільки не дочекалися його захисника та склали протокол.

Про надходження на розгляд суду вказаної справи, враховуючи практику ЄСПЛ, було повідомлено прокурора Яготинського відділу Бориспільської окружної прокуратури Київської області. Прокурор не скористався правом на участь у розгляді справи. Участь прокурора у вказаній категорії справ не є обов`язковою відповідно до ст. 250 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, суд вважає доведеними матеріалами справи наявність елементів складу правопорушення за ст. 130 КУпАП, а доводи сторони захисту такими, що підлягають відхиленню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно вимог ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Крім того, ст. 53 вказаного Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Положення ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачають відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за вказаною статтею настає не лише за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду.

У ході здійснення судом провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак такого сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Суд вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 автомобілем "RENAULT Logan" н.з. НОМЕР_2 , що підтвердив ОСОБА_1 в судовому засіданні, а також підтверджується відеозаписами, дослідженими в судовому засіданні. Встановлення працівниками поліції наявності у ОСОБА_1 ознак на стан сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці) та їх озвучення особі підтверджувається долученими відеозаписами події, а також вони в повній мірі зазначені у протоколі.

Натомість, факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння вже сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі, зокрема, шляхом вочевидь явного триваючого у часі ігнорування неодноразових вимог працівника поліції пройти такий огляд.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія тощо) - ПДР не містять.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

Згідно зі ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується у своїй сукупності:

- відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 432710 від 15.10.2023 року, який підписаний ОСОБА_1 без зауважень та заперечень;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.10.2023 року;

- розпискою ОСОБА_2 про отримання транспортного засобу від 15.10.2023 року;

- довідкою про відсутність повторності вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 від 16.10.2023 року;

- довідкою про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами від 16.10.2023 року;

- відеозаписами з нагрудних камер патрульних поліцейських, з яких вбачаються неодноразові вимоги працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та триваюче у часі ігнорування особою цих неодноразових вимог щодо проходження огляду, тобто фактичну відмову від такого огляду на місці.

Окремо суд звертає увагу на переглянутий в судовому засіданні відеозапис події, долучений поліцейськими на ДВД-диску з назвою "130 бодікамера 1".

Як вбачається з відеофайлу "OGPP 0013А" працівниками поліції було виявлено та озвучено ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу або в найближчому закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 на відрізку часу 0:01:24-0:01:32 відповідає "ні, нічого я не цей", далі на запитання поліцейського "будемо проходити на драгер?" Придибайло відповідає "ну то як ви скажете". Далі на проміжку часу 0:01:59-0:02:02 на запитання поліцейського чи буде проходити огляд, ОСОБА_1 говорить "я ж додому їду". Далі на проміжку часу 0:02:52-0:03:працівник поліції також представляється та пред`являє своє посвідчення та запитує ОСОБА_1 "так будем проходити огляд на драгер?" на що останній відповідає "ні", поліцейський запитує "відмовляєтесь?", на що ОСОБА_1 відповідає "ні, я не відмовляюсь", поліцейський говорить "так давайте пройдем", на що ОСОБА_1 відповідає "ну я чекаю свого адвоката".

Далі на відрізку часу 0:03:30-0:03:48 поліцейський повідомляє ОСОБА_1 "якщо ви ніяких дій проводити не будете то ми напишемо, що ви відмовляєтеся", на що останній відповідає "ні, я не відмовляюся". Поліцейський знов пропонує пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 відповідає "ні, я не відмовляюсь, але я чекаю свого адвоката", на що поліцейський говорить "так ви нікуди не телефонували, щоб він сюди приїхав, логічно" на що ОСОБА_1 говорить "так". Далі на проміжку часу 0:05:23-0:05:56 поліцейський знов повідомляє ОСОБА_1 ознаки сп`яніння та пропонує пройти огляд на місці зупинки або в Яготинській ЦРЛ та пропонує "якщо ви не відмовляєтеся, будь ласка, давайте пройдемо", на що ОСОБА_1 "я не відмовляюся", на що поліцейський говорить "так давайте пройдемо", на що Придибайло відповідає "але я не підтверджую". Далі на відрізку часу 0:08:29-0:08:36 поліцейський говорить ОСОБА_1 ви дуже в сильному стані, не боїтесь когось збить", на що ОСОБА_1 говорить "ну я вже майже дома".

Далі на цьому ж відеофайлі на проміжку 0:10:23-0:10:32, реагуючи на певну поведінку ОСОБА_1 , поліцейський попереджає його про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди посадовій особі. Після цього, на проміжку часу 0:10:56-0:11:13 поліцейський запитує ОСОБА_1 "що робим, проходим огляд чи відмовляєтесь чи їдемо в лікарню", на що ОСОБА_1 відповідає "ні". Після цього, поліцейський повідомив іншому працівнику поліції, щоб він складав Драгер, тому що людина не хоче проходити, відмовляється. При цьому, ОСОБА_1 перебуваючи поряд, не висловив жодних заперечень і не наполягав на проходженні огляду або що пройде огляд в присутності захисника. Після цього поліцейський розпочинає складання протоколу. Далі на проміжку часу 0:12:33-0:12:57 ОСОБА_1 підходить до поліцейського та повідомляє, що в нього немає алкогольного сп`яніння, на що поліцейський знов пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки або в лікарні, на що ОСОБА_1 відповідає "ні, я не цей".

Як вбачається з цього відеозапису, протягом значного часу, на неодноразові повторені працівником поліції вимоги/пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 ухиляється від відповіді "так" чи "ні" на питання чи буде він проходити огляд, фактично ігнорує вимогу щодо його проходження, не дає стверджувальної відповіді, називаючи певні умови для подальших дій, тож у суду відсутні будь-які підстави вважати, що він не відмовився пройти відповідний огляд, а погодився.

З відеофайлу "OGPP 0014А", вбачається складання працівником поліції матеріалів, при цьому ОСОБА_1 присутній під час цього та особисто зазначає свої дані.

Як вбачається з відеофайлу "00С0G__0030A" ОСОБА_1 під час розмови з працівником поліції не орієнтувався в якому саме населеному пункті він знаходився.

При цьому, на цьому ж відеозаписі, ОСОБА_1 під час телефонної розмови зазначив "можете під`їхати, цей, трезвий водій, того шо я п`яний зараз".

З досліджених в судовому засіданні інших відеофайлів вбачається складання працівниками поліції матеріалів, які долучені до справи, а також намагання написання ОСОБА_1 письмових пояснень, які також долучені до матеріалів (а. с. 4).

Судом не приймаються до уваги доводи сторони захисту про те, що працівники не дали змоги реалізувати особі права на захист. Суд враховує, що за змістом КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення складається зі стадій, зокрема, порушення справи про адміністративне правопорушення та розгляд справи про адміністративне правопорушення й винесення у справі постанови. Остання полягає, зокрема, в тому, що саме компетентний орган (посадова особа) проводить розгляд справи й надає правову оцінку діям особи, що позначена в протоколі як особа, що притягується до адміністративної відповідальності. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення судом ОСОБА_1 в повному обсязі мав можливість реалізувати свої процесуальні права, в тому числі право на захист, надавати пояснення та заперечення, заявляти клопотання тощо. Крім цього, суд враховує, що в доданих до протоколу письмових поясненнях та у відповідній графі самого протоколу не вбачається заперечень ОСОБА_1 щодо порушення працівниками поліції порядку виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння чи будь-яких порушень його прав.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Відповідно до п. 3 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735(далі-Інструкція) метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Оскільки в даному випадку ОСОБА_1 фактично відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і у закладі охорони здоров`я, суд оцінює його таку відмову як безумовну відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку. Тож у даному випадку підлягають відхиленню доводи сторони захисту в тій частині, що ОСОБА_1 на місці зупинки не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та працівниками поліції не зафіксовано його відмови чи незгоди, оскільки на відеозаписах долучених працівниками поліції чітко зафіксовані неодноразові повторювальні пропозиції/вимоги проходження огляду на місці зупинки, фактична відмова ОСОБА_1 від проходження такого огляду своїми діями (які не дозволяють дійти висновку, що особа не відмовилася пройти огляд, а погодилася). Таким чином, вимоги п. 2.5 ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

Доводи сторони захисту про те, що направлення на проходження огляду не видавалося і не вручалося ОСОБА_1 не може бути взяте до уваги, оскільки як вбачається із відеозаписів таке направлення складалося та самою стороною захисту це не заперечується, тобто, наведене не спростовує самого факту ініціювання проходження огляду на стан сп`яніння саме в закладі охорони здоров`я (Яготинській ЦРЛ).

Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, в той день приймав медичні препарати, оскільки має певну хворобу, не спростовує наявності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній притягується до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а для вимоги поліцейського про необхідність проходження такого огляду необхідна не наявність доведеного стану сп`яніння, а наявність ознак, які вказують на те, що особа перебуває у такому стані. При цьому, суд звертає увагу, що під час розмови з поліцейськими ОСОБА_1 жодного разу не зазначив, що вживав медичні препарати і що має певну хворобу.

Поряд з цим, суд погоджується зі стороною захисту в частині того, що матеріали справи не містять відомостей щодо підстав зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , однак на переконання суду це не дає підстав вважати, що всі дії працівників поліції, пов`язані з виявленням ознак та подальшим оформленням матеріалів справи, є незаконними, і твердження захисника про те, що процесуальні документи є недопустимими доказами, є його власною інтерпретацією вимог чинного законодавства.

Доводи захисника, не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оцінені судом вищевказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності, вони є належними, допустимими та достатніми. При цьому, матеріали справи, в тому числі й відеозаписи, не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення.

Як вже зазначалося, стороною захисту жодних доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду тощо) суду не надано. Обставини, які зазначені в протоколі, узгоджуються із дослідженими судом відеозаписами долученими працівниками поліції, на яких достатньо повно відображені події, які відбувалися 15.10.2023 року за участю ОСОБА_1 . Відеозаписи свідчать про дотримання Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінив в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Отже вищеперелічені докази узгоджуються між собою, підстав для сумнівів у їх достовірності суд не вбачає, що в сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також суд враховує, що відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, є грубим і досить поширеним правопорушенням. Дії вчинені особою, яка притягається до відповідальності, характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпеку, становлять небезпеку дорожнього руху та несуть загрозу для його учасників.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеними факти керування особою транспортним засобом, встановлення ознак алкогольного сп`яніння, пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду, що є підставою для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів суд дійшов висновку, що твердження сторони захисту з приводу відсутності в діях особи елементів правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

При цьому суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування "поза розумним сумнівом", сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах "Кобець проти України" (п. 43) та "Авшар проти Туреччини" (п. 282), "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року, "Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії" від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, які наведені вище, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які доводять факт вчинення правопорушення і не викликають у суду сумнівів, які б можна було тлумачити на її користь, оскільки докази винності ОСОБА_1 одержані законним шляхом, у передбачений законом спосіб і повноважними особами.

Переконливих доводів, які б безумовно були підставами для закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та самої події, стороною захисту не наведено і при розгляді справи судом не встановлено.

Даючи оцінку іншим доводам, викладеним стороною захисту, суд також вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах "Серявін та інші проти України", "Трофимчук проти України", "Проніна проти України"). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Інші наведені стороною захисту аргументи не спростовують наявності підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. В тому числі, вони не спростовують підтверджені належними та допустимими доказами відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як вже зазначалося, встановлює відповідальність не лише за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння безпосередньо, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду.

Суд звертає увагу, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень ст. ст. 8, 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Підстав для повернення протоколу про адміністративне правопорушення, так само як і підстав для закриття провадження у справі не встановлено, тому приймаючи до уваги вищевикладене, суд відхиляє клопотання сторони захисту про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення, ступінь суспільної небезпеки, дане правопорушення є грубим порушенням Правил дорожнього руху та потенційно небезпечним для суспільства, а також становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, враховуючи пом`якшуючі та обтяжуючі обставини по даній справі, суд вважає призначити адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 30, 40-1, 130, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, стягнувши з нього 17000 (сімнадцять тисяч) гривень (отримувач коштів: ГУК у Київ.обл./м.Київ/21081300, , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) UA 0010001, код класифікації бюджету 21081300) та позбавити права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (ІВАN) UA0026001, код класифікації бюджету 22030106.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 294 КУпАП і може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Яготинський районний суд Київської області.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя М. М. Нарольський