Номер провадження 3/754/518/24
Справа №754/464/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 січня 2024 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Соловйов Олег Леонідович, розглянувши матеріали, які надійшли з Деснянського Управління поліції ГУНП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 паспорт НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

19.12.2023 відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 926503, відповідно до якого останній 29.11.2023 приблизно о 11 год. 00 хв., знаходячись за місцем мешкання в квартирі АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме: висловлювався брутальною лайкою, погрожував розправою, чим завдав психологічної шкоди , порушивши п.14 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильств». Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 , надав заяву, в якій провину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив, вказуючи, що у інкримінований час перебував на стаціонарному лікуванні надавши відповідну виписку із історії хвороби.

Потерпіла ОСОБА_2 до залу судового засідання не з`явилась, правову позицію не навела.

Необхідно зазначити, що обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст.251КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь.

Домашнє насилля вчинене ОСОБА_1 за протоколом ВАБ №926503 належним чином не підтверджено доданими доказами, та всупереч цьому спростовується Випискою із медичної карти стаціонарного хворого №6309 ДУ «Національний науковий центр радіаційної медицини Національної академії медичних наук України». Відповідно до якої, ОСОБА_1 переббував на стаціонарному лікуванні з 21.11.2023 по 11.12.2023.

Таким чином, з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, суд не вбачає переконливих доказів, які б доводили наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява F 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Отже, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутність складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 8, 27, 34, 35, 247, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом десяти днів із дня її винесення.

Суддя: О.Л.Соловйов