Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/150/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Бащенко С.М.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2024 року. м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., за участі секретаря судового засідання Сакари І.І., захисника особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 - адвоката Бородійчук М.В., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.01.2024, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.01.2024 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, та його звільнено від сплати судового збору.

Згідно постанови суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 13.11.2023 о 15 годині 47 хвилин в м. Черкаси по вул. Гагаріна (Князя Олега) біля будинку 3, керував транспортним засобом TOYOTA LAND CRUISER PRADO, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що явно не відповідає обстановці). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився (шляхом ігнорування) у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду захисник особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення адвокат Бородійчук М.В. просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що постанова суду є незаконною у зв`язку з невідповідністю вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, що вплинуло на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, при винесенні якого суд у порушення вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП не надав оцінки та аналізу наявним у справі доказам, не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності та за відсутності у справі належних доказів дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказує на те, що суд першої інстанції лише взяв до уваги протоколо про вчинення адміністративного правопорушення та відео з нагрудних відеокамер поліцейських, чим порушив принцип змагальності. Вважає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі, у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а викладені у ньому обставини мають бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи і не викликали сумніви у суду, що у даному випадку відсутнє.

Також, вважає, що відповідно до п. 6 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 присутність двох свідків у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння та наявність направлення на такий огляд є обов`язковими умовами, що передбачені наведеним порядком, невиконання яких ставить під сумнів дотримання визначеного законом порядку при проведенні такого огляду та його дійсність. Проте, як вбачається з відеозапису вказана вимога закону поліцейськими була не дотримана. На відео не зафіксована процедура оформлення направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, однак в матеріалах справи наявне направлення про проходження такого огляду в КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер» ЧОР, де зазначено, що ОСОБА_1 на огляд доставив поліцейський ОСОБА_2 , але до матеріалів справи долучено відповідь вказаного медичного закладу від 11.01.2024, де зазначено, що ОСОБА_1 до медичного закладу поліцейськими не доставлявся.

Вказує і на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено поліцейським, що ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп`яніння, що суперечить відеозапису з якого вбачається, що у водія такі ознаки відсутні, тому, у даному випадку зазначені поліцейським у протоколі ознаки алкогольного сп`яніння не можуть вважатись доведеним фактом, оскільки огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння не проводився відповідно до діючого законодавства, та відсутні свідки, які б могли підтвердити ті ознаки, що зазначені поліцейським у протоколі.

Вказує і на те, що з долученого до справи відео вбачається низка подій, які свідчать про безпідставну зупинку транспортного засобу і як наслідок безпідставне притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують факт порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху і як наслідок його законне зупинення за таке порушення, а також з відеоматеріалів неможливо встановити, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

За наведених обставин, вважає, що будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, які б з достатністю вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у матеріалах справи відсутні, а тому відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по даній справі підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення захисника особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення - адвоката Бородійчук М.В., яка просила задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову суду та закрити провадження по справі, вивчивши матеріали адміністративної справи, переглянувши долучений до протоколу відеозапис вказаної події та перевіривши доводи апеляції вважаю, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.

Згідно п. 6 вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктами 3-5 розділу ІІ вказаної Інструкції визначено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та згідно п. 7 розділу І вказаної Інструкції.

Також, пунктом 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 627068 від 13.11.2023, (а.с.1), відеозаписом з місця події (а.с.8).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 627068 від 13.11.2023водій ОСОБА_1 13.11.2023 о 15 годині 47 хвилин в м. Черкаси по вул. Гагаріна (Князя Олега) біля будинку 3, керував транспортним засобом TOYOTA LAND CRUISER PRADO, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що явно не відповідає обстановці). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився (шляхом ігнорування) у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с.1)

З долученого до матеріалів цієї справи відеозапису, який було перевірено судом апеляційної інстанції на дійсність процедури фіксації огляду водія на стан алкогольного спяніння та її відповідність вимогам закону, встановлено, що працівниками поліції зупинено автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 . У ході спілкування працівники поліції виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. На неодноразові пропозиції працівників поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в найближчому закладі охорони здоров`я, водій ОСОБА_1 не відповідав та ігнорував такі пропозиції поліцейського. Тобто, вся поведінка водія свідчила про те, що він відмовляється від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.Працівниками поліції роз`яснено ОСОБА_1 , що у випадку відмови водія на вимогу поліцейського пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я, на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, у зв`язку з порушенням водієм вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с.8)

Підстав для сумнівів у достовірності зазначених доказів судом не встановлено. Порушень вимог закону в діях поліцейських, що можуть мати наслідком недопустимість зібраних доказів, судом також не встановлено.

Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Надавши оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Так, ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Саме з підстав відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, а не керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, складено протокол про адміністративне правопорушення з посиланням на порушення водієм вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Дані відеозаписів досліджених судом апеляційної інстанції, з достовірністю вказують, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом TOYOTA LAND CRUISER PRADO, д.н.з. НОМЕР_2 , до моменту його зупинки поліцейськими, а також підтверджуютьфакт відмови останнього від проходження огляду на предмет перебування в стані алкогольного спяніння, як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, так і в закладі охорони здоров`я.

Крім того, судом першої інстанції правильно не прийнято до уваги наданий стороною захисту висновок КЗ «ЧОНД» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 1788 від 13.11.2023, згідно якого ОСОБА_1 встановлено діагноз: тверезий. (а.с.30)

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

У відповідності з вимогами ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Також, положеннями ч. 6 ст. 266 КУпАП передбачено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Крім того, Інструкцією № 1452/735 від 09.11.2015 передбачено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Тобто, в такому випадку ОСОБА_1 повинен був пройти медичний огляд в закладі охорони здоровя обов`язково у присутності поліцейського та за направленням останнього, протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Всупереч наведеному, ОСОБА_1 , без направлення поліцейського, самостійно звернувся до медичного закладу та пройшов такий огляд у закладі охорони здоровя, який був проведений за відсутності поліцейського.

Зі змісту п. 22 Розділу ІІІ Інструкції № 1452/735, що кореспондується з вимогами ч. 5 ст. 266 КУпАП вбачається, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, на думку апеляційного суду є безпідставними, оскільки вони повністю спростовується відеозаписами події від 13.11.2023, на якому зафіксовано, що працівниками поліції зупинено автомобіль, за кермом якого перебував саме ОСОБА_1

Безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону є твердження апелянта щодо відсутності законної підстави для зупинки транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Зокрема, п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», передбачено, що підставою для зупинки автомобіля є наявність інформації, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути обєктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Згідно листа № 189/25/01/52-2024 від 22.01.2024 начальника Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Черкаській області, відповідно до даних ІКС ІПНП 13.11.2023 о 15.28 год., до відділу служби «102» УОАЗОР ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від громадянки, яка назвалася ОСОБА_3 про те, що за адресою: м. Черкаси, вул. Князя Олега, 108, чоловік та жінка після вживання алкогольних напоїв сіли в автомобіль «TOYOTA», сірого кольору, реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 (зі слів заявника за кермом перебувала жінка) та в подальшому здійснили зіткнення з іншим припаркованим автомобілем, після чого поїхали в напрямку мікрорайону «Казбет». (а.с.28-29)

Водночас, цим же листом повідомлено і про те, що 13.11.2023 о 17.23 год., до відділу служби «102» УОАЗОР ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від громадянина, який назвався ОСОБА_4 про те, що за адресою: м. Черкаси, вул. Князя Олега (Гагаріна), 106, у цей же день водій автомобіля TOYOTA LAND CRUISER PRADO, реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем «Mercedes-Vito», реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 , після чого залишив місце події.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив, що працівниками патрульної поліції вказаний транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER PRADO, д.н.з. НОМЕР_2 був зупинений на підставі повідомлення на «102», тобто згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», про що і було повідомлено ОСОБА_1 в ході зупинки транспортного засобу.

Позиція апелянта, що на відео відсутні візуальні ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 і суд першої інстанції не дав належної оцінки цьому на думку апеляційного суду є також безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до чинного законодавства, працівник поліції самостійно на власний розсуд приходить до висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження таким водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння.

Судом першої інстанції правильно звернув увагу на те, що вимогами п. 2.5 ПДР України встановлено обовязок водія, а не його право, пройти огляд на визначення стану спяніння на вимогу поліцейського і жодних винятків для цього правила дорожнього руху не містять.

Акцентування уваги апелянтом на наявність у матеріалах справи направлення на огляд за формою, визначеною Інструкцією № 1452/735, само по собі не спростовує відмову водія від огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки є лише підставою для складання поліцейським у тому випадку, якщо за попередньою згодою водій погодився на проведення такого огляду. Водночас, зібраними по даній справі доказами достовірно встановлено, що водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що підтверджується долученим до справи відеозаписом.

Також, є безпідставними і доводи апелянта про те, що огляд на визначення стану алкогольного спяніння ОСОБА_1 був проведений в порушення процедури такого огляду, а саме без залучення двох свідків, оскільки Законом України від 16.02.2021 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», внесено зміни, зокрема до ст. 266 КУпАП, що набрали чинності 17.03.2021, та з цього часу закон надає можливість поліцейським під час проведення огляду осіб застосовувати технічні засоби відеозапису, та лише в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків.

При цьому, логічне тлумачення положень ч. 2 ст. 266 КУпАП дає підстави вважати, що застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису є належним та допустимим доказом під час провадження у справах за ч. 1 ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи технічними засобами відеозапису зафіксовано сам огляд особи на стан спяніння, що проводився на місці, чи такими засобами зафіксовано відмову особи від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Залучення свідків до огляду на стан спяніння, а так само фіксації відмови водія від огляду, є обовязковим лише у разі неможливості застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису.

Оскільки відмова ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу, а також пройти такий огляд у медичному закладі зафіксовано працівниками поліції за допомогою відеозапису, то проведення такого огляду без присутності свідків, але за умови застосування технічного засобу відеозапису, відповідає вимогам статті 266 КУпАП, що був чинній на час вчинення правопорушення.

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що положення статті 266 КУпАП, в частині порядку проведення огляду водіїв на стан спяніння на місці зупинки із застосуванням технічних засобів відеозапису без присутності двох свідків, є чітко визначеними та мають вищу юридичну силу порівняно з пунктом 6 розділу II Інструкції № 1452/735, на який посилається апелянт, та на цей час суперечить положенням частини 2 статті 266 КУпАП.

Що ж стосується інших доводів апеляційної скарги, то вони ні окремо, ні в сукупності, не спростовують законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, а тому не можуть слугувати підставами для його скасування.

Апеляційний суд відмічає, що докази наявні в матеріалах справи, взаємоузгоджуються один з одним і підстав для сумніву в їх об`єктивності та суперечливості, як на те вказує апелянт, не вбачається. Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви в об`єктивності оцінки доказів, зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи щодо ОСОБА_1 не надано і не здобуто в процесі апеляційного розгляду, а тому підстави для визнання їх недопустимими відсутні.

Вивченням матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необєктивність дослідження судом обставин справи про адміністративне правопорушення, а тому не має підстав вважати, що в ньому допущена суттєва неповнота судового розгляду.

Відтак, згідно сукупності досліджених доказів, судом правильно встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме його відмови від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного спяніння.

При накладені адміністративного стягнення судом, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Врахувавши вказані обставини місцевий суд призначив ОСОБА_1 фактично мінімально можливе адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порушень норм матеріального або процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що могло бути підставою скасування судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги адвоката Бородійчук М.В. про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись ст. 294 ч. 8 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 адвоката Бородійчук М.В. залишити без задоволення, а постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.01.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Ремез П.М.