ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/4438/23 Номер провадження 33/814/667/24Головуючий у 1-й інстанції Городівський О. А. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., за участі адвоката Продан І.О., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Продан Ірини Олександрівни на постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 березня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25.03.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605, 60 грн на користь держави.

Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 19 жовтня 2023 року о 15 годині 30 хвилин в м. Миргород по вул. Сорочинська керував Citroen С5 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, за згоди водія огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу, правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив п. 2.9а ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.2 ст. 130 КУпАП.

Також встановлено, що Олександрійським районним судом Донецької області було 12.05.2023 року прийнято рішення, яким ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та підданий стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобом строком на 1 рік. Рішення набрало законної сили 23.05.2023 року.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив захисник ОСОБА_1 адвокат Продан І.О. подавши апеляційну скаргу, в якій прохала постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25.03.2024 скасувати та винести нову постанову, якою закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, суд першої інстанції неповно та упереджено описує події, які відображені на відеозаписах, не приймає до уваги обставини, які мають значення для об`єктивного вирішення справи по суті.

Крім того зазначає, що судом першої інстанції проігноровано той факт, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліції не містить руху транспортного засобу, керування ним ОСОБА_1 та моменту зупинки транспортного засобу.

Стверджує, що в матеріалах справи відсутні докази справності приладу DRAGER 6810 № ARBL-0936, таким чином суд першої інстанції зробив хибний висновок, належність отриманих 19 жовтня 2023 року за допомогою зазначеного приладу результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 ..

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

19 жовтня 2023 року о 15 годині 30 хвилин в м. Миргород по вул. Сорочинська ОСОБА_1 керував т/з Citroen С5 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, за згоди водія огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу, правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив п. 2.9а ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.2 ст. 130 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що дане правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 296297 від 19.10.2023 (а.с.1) дисками з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с.30), копією постанови Олександрівського районного суду Донецької області від 12.05.2023 року (а.с.7-9), копією постанови серії БАА № 987922 від 19.10.2023 (а.с.5).

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.2 ст.130 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 2.9а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п.2.9а ПДР України.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції проігноровано той факт, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліції не містить руху транспортного засобу, керування ним ОСОБА_1 та моменту зупинки транспортного засобу, суд відхиляє дані доводи виходячи з наступного.

Із долученого відеозапису до матеріалів справи вбачається, що при з`ясуванні фактичних обставин, на місці події, ОСОБА_1 вказував що керував автомобілем при цьому відтворюючи руками напрям руху з вказівкою свого маршруту (хронологічний відрізок 16:31:30-триває далі), виявивши в ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння працівники поліції запропонували пройти огляд на місці за допомогою приладу DRAGER, на що останній погодився, результат огляду склав-2,57 проміле(хронологічний відрізок 16:35:20), крім того на питання поліцейських «що вживали?», останній зазначив, що вживав пляшку, а то й дві коньяку. Крім цього останній на початку спілкування не заперечував факту керування, після того як, пройшов огляд на місці на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу DRAGER почав заперечувати факт керування, також ОСОБА_1 не заявляв клопотань, щодо надання відомостей про характеристики алкотестеру Drager чи мундштука до нього, тому інші доводи спростовуються, за вище вказаних обставин.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, суд відхиляє, так як матеріали справи містять докази, які підтверджують вину ОСОБА_1 , а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 296297 від 19.10.2023 (а.с.1), копією постанови Олександрівського районного суду Донецької області від 12.05.2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.7-9), копією постанови серії БАА № 987922 від 19.10.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності як водія за керування транспортним засобом не маючи при собі діючого полісу обов`язкового страхування та реєстраційних документів на автомобіль, відповідна постанова оскаржена не була та набрала законної сили (а.с.5), результатом огляду за допомогою приладу Drager, актом огляду на стан сп`яніння (а.с.3).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», зі змісту якого, сформульованого у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Хабардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з п. 7 розділу 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 адвоката Продан І.О. не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Продан Ірини Олександрівни залишити без задоволення.

Постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин