Справа № 345/2340/24
Провадження № 33/4808/611/24
Категорія ст. 124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Онушканич В. В.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю ОСОБА_1 , його захисника Геника А.В. і потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Геника А.В. на постанову Калуського міськрайонного суду від 2 травня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

визнаний винуватим за ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу 850 грн.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 27.03.2024 о 17. год. 40 хв. в с. Пійло по вул. Львівська, керуючи автомобілем «Peugeot 405», д.н.з.» НОМЕР_1 перед початком виконання маневру повороту ліворуч не переконався у безпечності, не переконався що не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, та допустив зіткнення з автомобілем «OPEL» НОМЕР_2 , який рухався у попутному напрямку та виконував маневр обгону. Внаслідок зіткнення автомобілі зазнали механічні пошкодження із матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.1 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 вказує, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню через істотні порушення норм матеріального та процесуального закону. Суд належним чином не перевірив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та не надав їм належної оцінки в сукупності з іншими доказами, тому дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказує, що як вбачається зі схеми ДТП яка міститься в матеріалах справи контакт транспортних засобів виник на смузі зустрічного руху на відстані 1.45 м. від осьової лінії. Автомобіль

Opel від місця зіткнення знаходиться на відстані більше 69 метрів. На проїжджій частині нанесена дорожня розмітка 1.1. в поєднанні з 1.6. в місці можливості виконання з?їзду або виїзду на проїжджу частину. ОСОБА_1 увімкнув покажчик повороту завчасно до моменту виконання маневру повороту ліворуч, зайняв крайнє ліве положення на проїжджій частині та почав виконувати маневр повороту ліворуч. В цей час усвідомлюючи що відповідно до п. 1.4. ПДР «кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила», інші учасники. зокрема ті, які рухаються позаду будуть дотримуватись ПДР, а саме будуть уважними. стежитимуть за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну. Однак, водій який рухався позаду, в супереч вимогам ПДР допустив неуважність не дотримався вимог пунктів ПДР, зокрема 2.3.Б відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов?язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Однак водій ТЗ Opel не стежачи за дорожньою обстановкою та без належного зменшення швидкості чи повної зупинки автомобіля почав виконувати маневр обгону транспортного засобу який рухався попереду. Відповідно до п.п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Під час надання свідчень у судовому засіданні Студент ОСОБА_4 зазначив, що рухався зі швидкістю приблизно 70 км/год. що є прямим порушенням даного пункту ПДР України. Також даний факт знаходить підтвердження у схемі ДТП, де зазначено, що на відстані від місця зіткнення до зупинки ТЗ, швидкість транспортного засобу Opel була більшою, ніж гранично дозволено в межах населеного пункту, що власне і допустило зіткнення. Вказує, що водій автомобіля Opel не відреагувавши на зміну дорожньої обстановки у вигляді подачі покажчиком повороту автомобілем який рухався попереду з наміром здійснити маневр повороту ліворуч, почав виконувати маневр обгону Т3 який рухався попереду, що в подальшому призвело зіткнення двох ТЗ з матеріальними збитками. Тому вважає, що саме дії водія автомобіля Opel перебувають в причинно наслідковому зв?язку із ДТП. Саме водій автомобіля Opel допустив грубе порушення вимог ПДР в результаті чого відбулось зіткнення із автомобілем під керуванням ОСОБА_1 . Більше того, зібрані докази підтверджують вказані обставини.

Беручи до уваги всі вищевикладені аргументи та доводи вважає, що в діях водія ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. В той же час вважає, що причиною ДТП яка мала місце 27.03.2024 року о 17:40 є грубе порушення вимог ПДР саме водієм автомобіля Opel Студента ОСОБА_5 який своїми діями створив аварійну ситуацію в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 скаладу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника про підтримання апеляційної скарги, потерпілого Студента ОСОБА_5 про її відхилення, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши апеляційні доводи, суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова суду щодо ОСОБА_1 не може залишатися в силі, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

При цьому судом першої інстанції не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено, без прояву обвинувального ухилу і суворо додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.

Судом не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства. Ця справа належить до такої категорії проваджень.

В діях ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явлених правопорушень, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.

Постанова суду не може залишатися в силі через істотні процесуальні порушення, в тому числі права особи на захист.

Суд не мав процесуального права проводити судовий процес без перевірки даних про вручення ОСОБА_1 копії протоколу про правопорушення, а саме чи вона якісно виготовлена, що має значення для належного пред`явлення йому обвинувачення. Тому апеляційний суд розцінює це як істотне порушення ОСОБА_1 права на захист.

Апеляційний суд не може спростувати доводи захисника про те, що ОСОБА_1 перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належним чином роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчити проти себе, що є істотними процесуальними порушеннями її конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів отруєного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами.

Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу і її було проголошено вже після завершення процедури огляду водія і складання протоколу.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як необґрунтована.

За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенства права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови на підставі ст 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, таке закриття цієї справи через процесуальні порушення не є виправданням ОСОБА_1 і не є процесуальною перешкодою для вирішення питання про можливі відшкодування заподіяних збитків зацікавленим особам у добровільному порядку або у порядку цивільного судочинства при неврегулюванні спору.

Доводи апелянта про винуватість у цій ДТП водія Студента ОСОБА_5 не є переконливими, вони не узгоджуються з поясненнями в апеляційному суду самого ОСОБА_1 , потерпілого Студента ОСОБА_5 про обставини автопригоди. На вказаного водія не складався протокол, йому не пред`являлось обвинувачення, тому апеляційний суд немає процесуального права давати оцінку діям цього водія.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Геника А.В. задовольнити частково, постанову Калуського міськрайонного суду від 2 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати, справу закрити на підставі ст 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя : Б.М. Гриновецький