ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1409/24 Справа № 181/379/24 Суддя у 1-й інстанції - Літвінова Л. Ф. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні спільні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Дубини Олега Анатолійовича на постанову Межівського районного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2024 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1, 5 ст. 121, ч. 1 ст. 121-3, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 5 ст. 121, ч. 1 ст. 121-3, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення, відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 18 березня 2024 року о 21.15 годині ОСОБА_1 по проспекту Незалежності, смт. Межова керував мотоциклом марки ІЖ Юпітер П-5, у якого відсутні дзеркала заднього виду, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нечітке мовлення). На вимогу працівника поліції пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. При цьому здійснював рух без увімкненої фари ближнього світла, світлового покажчика повороту, перевозив пасажира без мотошолому, без державного номерного знаку, не виконав вимогу поліцейського про зупинку та не мав посвідчення водія на право керування таким транспортним засобом. Правопорушення скоєно повторно протягом року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ставить питання про поновлення строку апеляційного оскарження та просить скасувати постанову та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень.

В поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження посилається на те, що суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 , який не був повідомленим про час і дату судового засідання, а копію оскарженої постанови він отримав тільки 30 квітня 2024 року і 08 травня 2024 року подав апеляційну скаргу.

Наводить доводи, зміст яких зводиться до того, що поліцейськими під час складення протоколів та судом були грубо порушенні права ОСОБА_1 , оскільки він не був повідомленим про час і дату судового засідання в суді першої інстанції. Зазначає, що в розумінні Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, справи про адміністративні правопорушення є кримінальними, а тому по аналогії з кримінальним процесуальним законом, під час складення протоколів мали бути залучені законний представник ОСОБА_1 та захисник, у зв`язку з тим, що останній є неповнолітнім. На думку захисника протоколи стосовно ОСОБА_1 не можуть бути доказами у справі, оскільки це є дією суб`єкта владних повноважень, а також, що вони складені різними працівниками поліції майже в одночасно, що підтверджується відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції. Вважає, що суд поверхово розглянув справу, а винуватість ОСОБА_1 працівниками поліції не доведена доказами, долученими до протоколів.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судові засіданні захисник та ОСОБА_2 та ОСОБА_1 двічі не з`явились, про час, дату та місце проведення апеляційного розгляду повідомленні належним чином, подали до суду заяви в яких просили проводити апеляційне провадження, без їх участі.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Мотиви апеляційного суду.

Щодо поновлення строку апеляційного оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником... Апеляційна скарга, подана після її закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд виходить з того, що ОСОБА_1 не був повідомленим належним чином про час і дату судового засідання в суді першої інстанції, участі в судовому засіданні не приймав, а копія постанови відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП йому не направлена, тому він не був повідомлений про результати розгляду справи, а отже матеріалами справи не спростовуються доводи захисника, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає клопотання обґрунтованим, а строк апеляційного оскарження підлягає поновленню.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду, доходить наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, не ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.

Приймаючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд першої інстанції поклав в основу судового рішення докази, долучені до протоколу, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 591170, письмові пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , відеозапис події правопорушення.

Разом з тим, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, суд першої інстанції не звернув увагу, що до протоколу не долучені копія постанови або довідка про факт притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 5 Розділу VII Особливості оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, вчинені повторно Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, у разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису...

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку, що обставина вчинення ОСОБА_1 правопорушення повторно протягом року, не підтверджується доказами, долученими до протоколу, у зв`язку з чим постанова суду в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження в цій частині закриттю.

Висновки суду про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1, 5 ст. 121, ч. 1 ст. 121-3, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд вважає обґрунтованими, належним чином мотивованими та такими, що підтверджуються матеріалами справи.

Факт керування транспортним засобом за обставин, викладених у рішенні суду, підтверджується відеозаписом, долученим до протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , його поясненнями, в яких він в категоричній формі відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, як за допомогою газоаналізатора, так і в закладі охорони здоров`я; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

Наведеними доказами спростовуються твердження захисника про недоведеність винуватості ОСОБА_1 .

Стосовно доводів захисника, що поліцейськими під час складення протоколів та судом були грубо порушенні права ОСОБА_1 , оскільки в розумінні Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, справи про адміністративні правопорушення є кримінальними, а тому по аналогії з кримінальним процесуальним законом, під час складення протоколів мали бути залучені законний представник ОСОБА_1 та захисник, у зв`язку з тим, що останній є неповнолітнім.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції зафіксовано, що коли ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції і перед складенням протоколів про адміністративні правопорушення, йому була надана можливість залучити свого законного представника мати, якій він дзвонив по телефону, але остання не з`явилась. Тому законному представнику було відомо, що стосовно ОСОБА_1 складені протоколи, які будуть скеровані до суду.

За змістом ч. 1 ст. 270 КУпАП інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

Законний представник був повідомлений самим ОСОБА_1 про факт його зупинки працівниками та складення протоколів, проте законний представник не виявив бажання скористатись своїм правом, передбаченим ст. 270 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції була надана можливість взяти особисту участь в судовому засіданні, як захиснику, ОСОБА_1 , так і його законному представнику, проте останні до суду не з`явились та подали заяви про розгляд справи без їх участі.

Положеннями КУпАП не передбачено обов`язкової участі захисника, якщо притягається до відповідальності особа у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років і провадження стосовно таких осіб здійснюється на загальних підставах.

Згідно з законодавством України керування транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння є адміністративним правопорушенням. Відтак процедура розгляду відповідних судових справ належить до сфери регулювання не Кримінального процесуального кодексу України, а КУпАП (п. 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 серпня 2023 року у справі № 208/712/19).

Таким чином, при розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 279, 280 КУпАП в частині притягнення ОСОБА_1 за ч. 1, 5 ст. 121, ч. 1 ст. 121-3, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції, з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинені правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Найсуворіше стягнення за вчинення вказаних правопорушень, передбачає санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до якої такі дії тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до довідки (а.с. 5) згідно бази даних НАІС ЦУНАМІ, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає АДРЕСА_1 , посвідчень водія не має, тому стягнення на нього слід накласти тільки у виді штрафу.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про часткове скасування постанови суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання ОСОБА_1 та його захисника Дубини Олега Анатолійовича про поновлення строку апеляційного оскарження та поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника Дубини Олега Анатолійовича задовольнити частково.

Постанову Межівського районного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2024 року стосовно ОСОБА_1 у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1, 5 ст. 121, ч. 1 ст. 121-3, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважати ОСОБА_1 притягнутим до адміністративної відповідальність за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 5 ст. 121, ч. 1 ст. 121-3, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та, на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень без позбавлення права керування транспортним засобом.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун