Справа 274/9030/24
Провадження 3/0274/2854/24
ПОСТАНОВА
Іменем України
27.11.2024 м.Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Хоцька Л.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, не працює, не заміжня, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
в с т а н о в и в :
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №038507, ОСОБА_1 04.11.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , ухилялася від покладених на неї батьківських обов`язків по відношенню: ОСОБА_2 , 2008 р.н., не забезпечила необхідних умов для життя, виховання, які передбачені ст. 150 Сімейного кодексу України та ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», а саме: не цікавиться життям дитини, матеріально не допомагає, не забирає на святкові дні та канікули, не телефонує.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому визнала, пояснила, що події описані в протоколі дійсно мали місце, але з підстав незалежних від неї. Оскільки її донька не хоче проживати разом з нею, тому проживає окремо, а також не бере слухавку коли вона їй телефонує.
Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені СК України, Законом України "Про охорону дитинства".
Так, відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Частиною першою ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону (ч. 6 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства").
Доказами вини ОСОБА_1 в інкримінованому їй протиправному діянні є:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №038507 від 14.11.2024. Протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;
- копія письмового повідомлення начальника служби у справах дітей Носівської міської ради №516 від 04.11.2024 ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за систематичне ухилення від виконання батьківських обов`язків.
- письмові пояснення ОСОБА_1 від 14.11.2024.
Оцінюючи надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими та такими, що узгоджуються між собою у логічному взаємозв`язку та є достатніми для встановлення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, у діях ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності й застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, обставину, що пом`якшує відповідальність щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд приходить до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді попередження, що буде, на думку суду, достатнім та необхідним для її виправлення та недопущення повторних правопорушень.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 40-1, 280, 283, 284 КУпАП та відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП, суд
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн 60 коп.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Суддя: Л.М. Хоцька