Справа № 450/2106/24 Провадження № 3/450/1458/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Кукса Д.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1

за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

29.04.2024 о 14 год. 59 хв. на автодорозі Київ-Чоп 557 км. траса М-06 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Tourneo Connect д.н.з. НОМЕР_1 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою Ковальського міського відділу державної виконавчої служби від 29.09.2020, ВП № 59475714, чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух».

Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 а ПДР України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання двічі не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотань до суду не скеровував.

При цьому, визначений частиною другою статті 268 КУпАП перелік справ, розгляд яких здійснюється за обов`язкової присутності особи, не містить справ про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 126 КУпАП.

Відповідно до глави 21 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України» (Smirnov v. Ukraine, Application N 36655/02) , «Карнаушенко проти України»(Karnaushenko v. Ukraine, Application N 23853/02) .

Відтак, враховуючи необхідність дотримання строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених законом, суд прийшов до переконання щодо розгляду адміністративної справи за відсутності особи, яка притягається до адмінвідповідальності ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Розглядаючи матеріали адміністративної справи в межах наявних доказів, приходжу до висновку, що винуватість адмінправопорушника ОСОБА_1 , який порушив вимоги пункту 2.1 а ПДР і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, доведена матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №637564 від 29.04.2024; постановою Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) ВП № 59475714 від 29.09.2020;рапортом працівника поліції.

Згідно довідки старшого інспектора САП ЛРУП у Львівській області Дяків Н. від 02.05.2024 ОСОБА_1 тримав 17.12.2013 посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Крім того, згідно інформаційного порталу Національної поліції України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягався 08.04.2024 Вінницьким міським судом Вінницької області до адміністративної відповідальності за скоєння 24.02.2024 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, з накладенням на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобами строком на 3 місяці.

Згідно інформаційного порталу Національної поліції України станом на 02.05.2024 за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 транспортні засоби на території України не зареєстровані.

Оцінені судом докази доводять винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пункту 2.1 а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Вирішуючи питання про вид стягнення, з врахуванням особи правопорушника, приходжу до висновку, що на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення у виді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 605,60 грн. судового збору в дохід держави.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

СуддяД. А. Кукса