Справа № 642/7020/24
Провадження № 3/642/2010/24

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024 р. м. Харків

06.12.2024 Ленінський районний суд м. Харкова у складі судді Балабая С.С., розглянувши матеріал, який надійшов з Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ПП-ФО, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 163-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З Головного управління Державної податкової служби у Харківській області до суду надійшов матеріал про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1ст. 163-4 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 28.10.2024, ОСОБА_1 вчинив правопорушення у сфері податкового обліку та звітності, що виразилося в тому, що він, неповідомив державним податковим інспекціям відомостей про доходи громадян, а саме неповідомлення, невідображення відомостей платником податків з ознакою доходу «157» за 4 кв. 2022 року, чим порушено пп. б) ст. 176.2, ст. 176 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010.

ОСОБА_1 про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2ст. 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбаченеч. 1 ст. 163-4 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, у зв`язку з чим суд розглядає справу за відсутності ОСОБА_1 .

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, він вчинив порушення вимог Податкового кодексу України у 4 кв. 2022 році.

Адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.164-1 КУпАП, не є триваючим.

З цього приводу слід зазначити, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Правопорушення за ч. 1 ст. 164-1 КУпАП не носить характеру триваючого, на даний час закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначені у частині 1 статті 38 КУпАП.

Дана правова позиція підтверджується висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №804/401/17, постанові КАС ВС від 11 грудня 2018 року у справі №242/924/17 (провадження №К/9901/38815/18).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст.247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Кодекс України про адміністративні правопорушення передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Тобто, приписи ст. 247 КУпАП є імперативними і вказують, що після закінчення строків накладення адміністративного стягнення, суд повинен закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 ЗаконуУкраїни «Про виконаннярішеньтазастосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Під час розгляду адміністративного матеріалу суддя враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (StubbingsandOthers v. theUnitedKingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

З урахуванням того, що строк притягнення до адміністративної відповідальності, визначений ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закінчився, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 38, п.7 ст. 247, п.3 ст. 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.163-4 КодексуУкраїнипро адміністративніправопорушення закрити, у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя С.С. Балабай