Справа № 192/794/24
Провадження № 3/192/355/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 червня 2024 року

Суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Ковальчук Н.В.,

за участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Снігура А.С.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП,

встановила:

До суду від відділення поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 06.04.2024 серії ВАД № 386407 06 квітня 2024 року о 10 год 20 хв у смт Солоному по вул. Братів Більченко, 76-А, у магазині приміщені магазину «Смак» ОСОБА_1 здійснювала роздрібну торгівлю горілкою без марок акцизного збору, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Разом з протоколом суду надані:

протокол вилучення речей, документів, складений 06.04.2024, за змістом якого у магазині за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено 2 пляшки горілки марки «Колос», ємністю 0,5 л;

фотозображення вилучених речей;

письмове пояснення ОСОБА_1 , за змістом якого вона свою провину визнає;

копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якої ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 02 червня 2020 року;

копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

У судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Снігур А.С. просив закрити провадження у справі, посилався на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення та наданих матеріалах відсутні докази щодо фіксації факту торгівлі, тобто здійснення саме продажу алкогольними напоями. 06.04.2024 у ОСОБА_1 був день народження і тому вона зберігала горілку для власних цілей. Щодо зазначення у поясненні про визнання нею вини, то, за змістом пояснень захисника, на неї здійснювався тиск.

Заслухавши представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Суд зазначає, що частиною 1 ст. 156 КУпАП передбачена відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення від 06.04.2024 серії ВАД № 386407, вказується, що ОСОБА_1 здійснювала торгівлю горілкою виробами без марок акцизного збору.

Достатніх доказів того, що ОСОБА_1 здійснювала торгівлю алкогольними напоями без марок акцизного податку (проводила розрахункові операції) суду не надано.

Суд наголошує, що за приписами ч. 2 ст. 255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд не має права самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд здійснює розгляд протоколу виключно в межах пред`явленого особі обвинувачення за кваліфікацією, яка визначена працівником поліції та зазначена у протоколі, під час якого суддя встановлює наявність або відсутність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення передбаченого конкретною частиною статті або статтею КУпАП.

За приписами ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до позиції Європейського Суду з прав людини сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави (рішення від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції»).

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а зазначає, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України» та ін.).

Враховуючи викладене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням того, що всі сумніви у винуватості особи повинні тлумачитися на її користь та винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях, суд доходить висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, які їй інкримінуються.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження у справі належить закрити.

Керуючись ст.ст. 247 КУпАП,

постановила:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, закрити у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Солонянський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя Н.В. Ковальчук