Справа №705/2255/24
3/705/1299/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2024 м.Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Піньковський Роман Володимирович, розглянувши матеріали, які надійшли з Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №945628 від 07.04.2024 року, ОСОБА_1 07.04.20245 року о 16 годині в АДРЕСА_1 , скоїв домашнє насильство економічного характеру стосовно дружини ОСОБА_2 , а саме не впускав в спільне домоволодіння та психологічно ображав нецензурною лайкою, чим міг завдати психологічної травми заявниці, чим вчинив правопорушення, передбачене за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі, явка правопорушника до суду органом поліції у встановлений законом строк не забезпечена. Зважаючи на викладене, з метою дотримання завдань провадження та розумних строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд вважає за можливе проводити розгляд за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, на підставі наявних матеріалів.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство форма домашнього насильства, що враховує словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Психологічне насильство може проявлятися в словесних образах, погрозах вбивством, завдання каліцтва, травм, побиття, в переслідуванні, залякуванні та приниженні тощо.

Суд всебічно, повно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Факт вчинення правопорушення та винуватість ОСОБА_1 підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 945628 від 07.04.2024 року; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 07.04.2024 року та письмовими поясненнями ОСОБА_1 . Зазначені докази не викликають будь-яких об`єктивних сумнівів в їх достовірності.

На підставі наведеного вище, з урахуванням встановлених обставин справи, які підтверджені належними та допустимими доказами, що в сукупності узгоджуються між собою, суд приходить до переконання, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, та підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. При накладенні стягнення суд враховує характер та тяжкість вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан особи, а тому вважає, що з метою виховання правопорушника та попередження вчинення нових правопорушень необхідним і достатнім буде накласти нанього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 173-2, 245, 252, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачено не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Копію постанови направити ОСОБА_1 до відома.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Р.В. Піньковський