Справа № 944/6195/24
Провадження №3/944/3956/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.12.2024 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Білецька М.О., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, який 25.11.2023 притягався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП,

за ст.ст. 122-4, 124, ч.5 ст.126 КпАП України,

в с т а н о в и в:

20 жовтня 2024 року о 16 год. 00 хв. ОСОБА_1 у м.Львові по вул.Тунельна, 20, керував автомобілем марки «GEELY», державний номерний знак НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не дотримався безпечної дистанції внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «RENAULT MEGANE», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_2 що рухався попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали технічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.1.5, 2.3б, 13.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

20 жовтня 2024 року о 16 год. 00 хв. ОСОБА_1 у м.Львові по вул.Тунельна, 20, керуючи автомобілем марки «GEELY», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП, не залишився на місці пригоди та не повідомив орган чи підрозділ поліції. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

20 жовтня 2024 року о 16 год. 00 хв. ОСОБА_1 у м.Львові по вул.Тунельна, 20, керував автомобілем марки «GEELY», державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керувати транспортними засобами. Дане порушення вчинено повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1А ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судові засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

У відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до глави 21 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить по умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенства права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Відтак, з метою усунення зловживань процесуальними правами особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, уникнення затягування розгляду справи, вважаю, що відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення можливо розглядати у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч.5 ст.126 КпАП України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч.5 ст.126 КпАП України, підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії АБА №108333 від 24.10.2024, серії АБА №108332 від 24.10.2024 та серії АБА №108331 від 24.10.2024 в яких викладенні обставини вчинених ОСОБА_1 правопорушень, схемою місця ДТП від 20.10.2024, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 20.10.2024, ОСОБА_3 від 13.10.2024, письмовими визнавальними поясненнями ОСОБА_1 від 24.10.2024, а також іншими доказами, які наявні в матеріалах справи.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч.5 ст.126 КпАП України є такими, що доповнюють одне одного, є повними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даній справі, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Таким чином, в ході розгляду справи встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124, ч.5 ст.126 КпАП України.

Відповідно до ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 враховую характер вчиненого правопорушення, особу винного, який протягом року притягався до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, а також положення ст. 36 КУпАП та вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, без оплатного вилучення транспортного засобу та без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, яке б давало йому право керувати транспортним засобом.

Відповідно до ч.7 ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 гривень. Отже, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 221, 283, 284 КпАП України, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч.5 ст.126 КпАП України та відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять ) гривень 60 копійок.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою КМ України.

Суддя М.О. Білецька