Справа № 243/4120/24
Провадження № 3-зв/243/1/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Агеєва О.В., розглянувши заяву судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Дюміної Наталії Олександрівни про самовідвід від розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

31 травня 2024 року суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Дюміна Н.О. подала заяву про самовідвід від розгляду адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.172-6 КУпАП, яка мотивована тим, ОСОБА_1 , перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є двоюрідним братом її колишнього чоловіка - ОСОБА_3 . Також ОСОБА_4 є дядьком її сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважає, що в силу зазначених обставин, вона не може розглядати матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП ОСОБА_1 та вважає за необхідне заявити самовідвід.

Учасники розгляду заяви про день, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином.

Суд, дослідивши зміст заяви про самовідвід судді Дюміної Н.О., приходить до наступних висновків:

Норми Кодексу України про адміністративні правопорушення не регулюють порядок вирішення питання про відвід судді, але з метою додержання принципу законності, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі кримінального процесуального права при вирішенні цього питання, а саме ст.ст.75, 76, 81 КПК України.Перелік підстав для відводу судді, передбачений ст.75 та ст.76 КПК України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Згідно з ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя, зобов`язаний заявити самовідвід.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. В даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу.

Відповідно до п.12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради Європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» від 01.01.2001 року незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але із боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку, довіра до незалежності судової влади буде підірвана. Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду. Довіра з формуванням суспільної думки націлена на правомірні очікування з боку громадськості певної моделі поведінки від суддів, що втілюється в ефективному відправленні судочинства та виступає мірою реалізації завдань справедливого суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Мироненко та Мартенко проти України» вказав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п.1 ст.6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими. Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

З огляду на те, що суддя Дюміна Н.О. та Фоменко О.С. є знайомими, що на думку суду може викликати сумнів у її неупередженості, а тому заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.75-76, 80-81 КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Дюміної Наталії Олександрівни про самовідвід від розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ЄУНСС 243/4120/24 (номер провадження 3/243/2346/2024) - задовольнити.

Справу про адміністративне правопорушення ЄУНСС 243/4120/24 відносно ОСОБА_1 1 ст.172-6 КУпАП, передати до канцелярії Слов`янського міськрайонного суду Донецької області для здійснення повторного автоматизованого розподілу.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Олена Володимирівна Агеєва