Справа № 541/2013/24
Номер провадження3/541/784/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Третяк О.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , рнокпп не встановлено,

за ч. 1 ст. 187 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 316916, ОСОБА_1 , 15.04.2024 року о 22 годині 15 хвилин, перебуваючи під адміністративним наглядом та будучи ознайомленим з обмеженнями, під час перевірки за адресою проживання: АДРЕСА_2 був відсутній, чим порушив правила адміністративного нагляду, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину в скоєнні адміністративного правопорушення не визнав. Суду пояснив, що він 15.04.2024 року за адресою проживання: АДРЕСА_2 цілий день був вдома. О 22 годині 00 хвилин спав, а вранці 16.04.2024 року побачив, що ввечері йому телефонували з невідомого номеру. Це можуть підтвердити дідусь і бабуся, з якими проживає.

В судовому засіданні захисник - адвокат Москаленко М.П. просив провадження по справі закрити, так як обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення ніякими доказами не підтверджені.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 - це її онук, який проживає з нею та її чоловіком по АДРЕСА_2 та цілий день був вдома. Приблизно о 22-00 годині ОСОБА_1 пішов спати, а потім почалася «повітряна тривога» та вона не чула, щоб хтось дзвонив у двері.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , суд приходить до наступних висновків.

Згідно із ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За нормою ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України». Так, у відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Суд вважає покази ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 цілком правдивими, адже вони не суперечать іншим доказам.

Суду не надано будь-яких належних та допустимих доказів невиконання ОСОБА_1 правил адміністративного нагляду. Судом враховано, що матеріали справи окрім протоколу про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП, є недоведеним.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та спростовуються поясненнями ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , а також іншими матеріалами справи.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням викладеного, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 187 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 187 КУпАП у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. Г. Третяк