Справа № 274/9040/24
Провадження №3/0274/2862/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2024 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Базюк Ю.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Бердичівського РВП ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Дубівка Бердичівського району Житомирської області, яка перебуває в цивільному шлюбі, має двоє неповнолітніх дітей, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 184 КУпАП,

В с т а н о в и в:

19.11.2024 на розгляд до Бердичівського міськрайонного суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 184 КУпАП, який відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, переданий на розгляд судді Базюку Ю.П.

Згідно змісту протоколу, 03.10.2024 ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , ухилялася від виконання покладених на неї батьківських обов`язків по відношенню до ОСОБА_2 , 2014 року народження, так як не забезпечила необхідних умов виховання, які передбачені ст. 150 СК України, ст.ст. 8, 12 Закону України "Про охорону дитинства", так як дитина вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, однак не досягла віку кримінальної відповідальності. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 4 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що вона разом з дітьми не проживає. Діти проживають з її мамою у Вінницькій області, там ходять в школу. Їй відомо, що дійсно її син взяв чужий мобільний телефон, хоча вона пояснювала сину, що брати без дозволу чужі речі не можна.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, суд доходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 , події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 184 КУпАП з таких підстав.

Диспозиція ч. 4 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність батьків за вчинення неповнолітніми діянь, що містять ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, якщо вони не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність.

Поряд з цим, згідно ч. 2 ст. 6 СК України неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Дитина до досягнення нею чотирнадцяти років вважається малолітньою.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується вчинення її сином - малолітнім ОСОБА_2 , якому виповнилось 10 років, діяння, що містить ознаки складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Разом з тим, як зазначалось вище, за ч.4 ст. 184 КУпАП несуть відповідальність батьки за дії своїх неповнолітніх дітей, які містять ознаки кримінального правопорушення, тоді як за дії малолітніх дітей така відповідальність за ч.4 ст. 184 КУпАП не передбачена.

Крім того, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата та місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Складений стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено час, місце та спосіб вчинення малолітнім діянь, що містить ознаки кримінального правопорушення, тобто не розкрита його суть, лише вказано, що дитина вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Підсумовуючи викладене, суд вкотре констатує, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, ч. 4 ст. 184, ст. 245, п. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 184 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя Ю.П. Базюк