Справа № 643/3837/24
Провадження № 3-зв/643/4/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2024 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Скотаря А.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Ширіної Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові заяву прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова Тищенка П.А. про відвід головуючого судді Мельникової І.Д. у справі № 643/3837/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Суддею Московського районного суду м. Харкова Мельниковою І.Д. розглядається адміністративна справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (справа № 643/3837/24; провадження № 3/643/1808/24).

06.06.2024 прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова Тищенком П.А. до суду подано заяву про відвід головуючого у справі в обґрунтування якої заявник зазначив, що батько судді ОСОБА_2 ОСОБА_3 є братом ОСОБА_4 , який в свою чергу є членом фракції політичної партії «Блок Кернеса успішний Харків». Членом цієї ж фракції є ОСОБА_1 .

Посилаючись на вказані обставини, а також на практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої безсторонність та неупередженість суддів є необхідною умовою для належного виконання ними своїх обов`язків і визначається за суб`єктивним та об`єктивним критеріями, прокурор вважає подану заяву про відвід вмотивованої та обґрунтованою і просить задовольнити.

До суду прокурор подав заяву в якій підтримав заяву про відвід та просив її розглянути у свою відсутність.

Від ОСОБА_1 надійшла заява в якій остання просить розглянути заяву про відвід головуючого у свою відсутність. Викладені в заяві обставини підтверджує.

Головуючим суддею Мельниковою І.Д. пояснень щодо заяви про відвід не надано.

З погляду на необхідність економії процесуального часу під час розгляду адміністративної справи по суті, достатнє та чітке викладення прокурором своєї позиції в заяві про відвід, що дає підстави та можливість для її об`єктивного й всебічного розгляду і не потребує долучення інших доказів, суд вважає можливим розглянути заяву про відвід у відсутність заявника, особи, якій заявлений відвід та особи, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення.

Дослідивши заяву про відвід головуючому судді, матеріали справи, суд дійшов наступного: Кодекс України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) не містить процесуальних норм, які регламентують порядок заявлення та розгляду відводу судді, водночас завданням КУпАП є, крім іншого, охорона прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням тощо.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» в спірних питаннях, або які не врегульовані національним законодавством, суди застосовують міжнародні договори, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Крім того, Рада суддів України у п. 4 рішення № 34 від 08.06.2017 роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Оскільки забезпечення права на справедливий суд є основним завданням суду та прямо гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з метою забезпечення виконання положень ст. 1 КУпАП, вирішуючи питання про відвід судді під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд застосовує принцип аналогії закону найбільш близької галузі права, а саме кримінального процесуального права і керується положеннями ст. ст. 75, 80, 81 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Стаття 75 КПК України визначає обставини, які виключають участь судді в кримінальному провадженні та підстави для його відводу, ч. 1 якої встановлено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, крім іншого, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Виходячи зі змісту заяви про відвід саме вказане положення закону, на думку заявника, є підставою для відводу головуючого.

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Між даними критеріями не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надає вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії») (Постанова колегії суддів першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17 вересня 2019 року, справа №277/599/15-к).

Щодо суб`єктивної складової у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Як встановлено судом обґрунтовуючи заяву про відвід судді Мельникової І.Д. прокурор вказує, що остання є рідною племінницею особи, яка як депутат Харківської міської ради виконує представниці функції в складі однієї фракції політичної партії, що і особа, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим можуть виникнути сумніви у неупередженості головуючої під час розгляду даної справи.

Таким чином, наведені стороною обвинувачення обставини можуть свідчити про певну упередженість та особисту заінтересованість головуючої у даній справі на користь особи, стосовно якої складений протокол про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, з метою виключення сумнівів щодо об`єктивного розгляду справи та для забезпечення умов, за яких не виникло б жодних сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, вважаю за необхідне заяву прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова Тищенка П.А. про відвід судді Московського районного суду м. Харкова Мельникової І.Д. від розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (справа № 643/3837/24; провадження № 3/643/1808/24) задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245, 248, 283 КУпАП, ст.ст. 8, 75, 80-82 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова про відвід головуючого Мельникової І.Д. у справі № 643/3837/24 (провадження № 3/643/1808/24) про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Передати справу № 643/3837/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП до канцелярії Московського районного суду м. Харкова для проведення її повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя А.Ю. Скотар