Справа № 504/674/24
Номер провадження 3-зв/523/5/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2024 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду міста Одеси Мурманова І.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Суворовського районного суду м. Одеси Шурупова В.В. від розгляду справи №504/674/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Суворовського районного суду м. Одеси Шурупова В.В. від розгляду справи №504/674/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначив, що суддя Шурупов В.В. не може брати участь в розгляді справи за протоколом про адміністративне правопорушення складеного відносно нього за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з огляду на те, що він був заявником у кримінальному провадженні № 0000273 від 16.02.2017 року справа № 523/9068/17, щодо ОСОБА_2 яка в свою чергу перебувала на посаді консультанта Суворовського районного суду м. Одеси у період коли суддя Шурупов В.В. виконував свої повноваження.

Також ОСОБА_1 зазначає, що обвинувачена ОСОБА_2 тривалий час працювала на посаді консультанта Суворовського районного суду м. Одеси та відповідно до своїх посадових обов`язків була знайома із всім апаратом працівників та колективом суду.

Отже, відповідно до викладеного ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_2 у своїх професійній діяльності мала відношення із суддями Суворовського районного суду м. Одеси, що може призвести до тиску на суддів під час розгляду справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного Міщенко В.В. просить: відвести суддю Шурупова В`ячеслава Вікторовича від розгляду справи № 504/674/24 щодо розгляду адміністративного правопорушення вчиненого ОСОБА_1 , передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши заяву про відвід судді суддя дійшов наступних висновків.

Пунктом 4 рішення №34 Ради суддів України від 08.06.2017 надане роз`яснення, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, положеннями якого регламентується порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді, та відповідно не визначає порядку розгляду заяви про відвід.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою з огляду на каральну мету стягнення провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення у справі Надточій проти України від 15 травня 2008 року, рішення у справі Лучанінова проти України від 9 червня 2011 року), вважаю, що питання про вирішення відводу повинно бути розглянуте за аналогією закону.

Згідно п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про безсторонність суду.

Таким чином, розгляд заяви про відвід судді в рамках справи про адміністративне правопорушення є можливим та таким, що направлений на захист прав особи щодо розгляду його справи безстороннім судом.

Згідно п.4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участі у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з вимогами чинного КПК України передбачено, що заявлений відвід повинен бути вмотивований, однак всупереч зазначеним положенням закону, жодних обставин, які б дійсно викликали сумніви в об`єктивності та неупередженості судді Шурупова В.В. та виключали б участь судді в розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності, заявником надано не було.

Самі лише посилання заявника на те, що останній в наслідок власних суб`єктивних міркувань та незгодою з майбутнім судовим рішенням, має сумніви в неупередженості судді, не можуть свідчити про упередженість та необ`єктивність судді в розгляді справи і, як наслідок, не тягнуть за собою усунення судді Шурупова В.В. від розгляду у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до обставин, що викладені ОСОБА_1 в заяві та на які останній посилається, суддя вважає, що відвід судді Шурупова В.В. є необґрунтованим, а аргументи заявника не мають жодного конкретного зв`язку з підставами для відводу.

В заяві міститься посилання на те, що ОСОБА_2 , яка працювала на посаді консультанта Суворовського районного суду м. Одеси та мала безпосереднє відношення із суддями Суворовського районного суду м. Одеси, в тому числі із суддею Шуруповим В.В., та може вплинути на суддю під час розгляду вказаної справи.

Однак, дані твердження є припущеннями, не підтверджені належним та допустимими доказами, та є такими, що прямо суперечать посадовій інструкції консультанта суду.

З огляду на викладене, суддя дійшов висновку, що викладені в заяві доводи щодо упередженості та необ`єктивності судді Шурупова В.В. є недоведеними, співпраця судді Шурупова В.В. з ОСОБА_2 , яка перебувала на посаді консультанта Суворовського районного суду м. Одеси у період коли суддя Шурупов В.В. виконував свої повноваження, а ОСОБА_1 є заявником у кримінальному провадженні №0000273 щодо ОСОБА_2 , жодним чином не може свідчити про упередженість або необ`єктивність судді Шурупова В.В.

Додатково, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом. Висновки, покладені судом в обґрунтування прийнятих процесуальних документів можуть бути оспорені при оскарженні відповідного рішення до суду вищої інстанції.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Проте, у цій справі доводи заявника носять характер непідтверджених звинувачень, що не знайшли свого об`єктивного обґрунтування. Слід звернути увагу на те, що не можуть бути підставою для відводу суддів клопотання, яке містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самого клопотання долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Приймаючи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку щодо відсутності передбачених законом підстав для відводу судді Суворовського районного суду м. Одеси Шурупова В.В. від розгляду справи №504/674/24.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 252, 256, 268, 284 КУпАП, ст.ст.75, 80 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Суворовського районного суду м. Одеси Шурупова В.В. від розгляду справи №504/674/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: