Номер провадження: 33/813/2684/24
Головуючий у першій інстанції Кривохиж Ю.А.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Булацевської Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Слободянюк Валентини Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2024 року по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн..

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 105842 від 30.07.2024 року вбачається, що 30.07.2024 року о 23 годині 30 хвилини в м. Одесі по вул. Водопроводній, 1/1, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Coupe, д/з НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці звужені та не реагують на світло, сповільніть рухів, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною постановою адвокат Слободянюк В.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Приморського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2024 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення .

В обґрунтування своїх вимог зазначають, що поліцейськими в порушення вимог Інструкції не було зафіксовано чіткої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції в медичному закладі .

Вважали, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки діям поліцейських, так як ними не було дотримано встановленого Інструкцією порядку огляду водія на стан наркотичного сп`яніння, через формальний підхід, без проведення дослідження встановлення ознак наркотичного сп`яніння, так як з відеозапису зазначених в матеріалах таких ознак у ОСОБА_1 не вбачається.

Зазначали, що поліцейськими не зафіксовано на доданий до матеріалів відеозапис, та не доведено іншими належними доказами факту порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР, оскільки відсутні дані про те, що останньому належно роз`яснено його прав і обов`язків, щодо процедури і порядку проходження огляду на стан сп`яніння.

Зазначали, що на відеозаписі доданого до матеріалів справи зафіксовано , що направлення на огляд на стан наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції складався поліцейськими під час складення протоколу, що вважали свідчить про фактичний підхід до оформлення матеріалів в порушення вимог КУпАП .

Вважали, що зазначеним вище доводам судом першої інстанції не надано належної правової оцінки.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши пояснення адвоката Слободянюк В.О., ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями), водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), згідно якої огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 12 Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно п. 9 Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п.п. 7-8, 15 Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Визнаючи винним правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину зібраними в справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 105842 від 30.07.2024 року;

- довідкою про отримання (неотримання) особою посвідчення водія.

- довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення.

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.07.2024 року.? ?

- диском з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Апеляційним судом перевіряючи мотиви з яких виходив суд першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив вірний висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 105842 від 30.07.2024 року, згідно якого 30.07.2024 року о 23 годині 30 хвилини в м. Одесі по вул. Водопроводній, 1/1, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Coupe, д/з НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці звужені та не реагують на світло, сповільніть рухів, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

- відеозаписом, що міститься в матеріалах справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 під керуванням транспортним засобом Hyundai Coupe, д/з НОМЕР_1 , працівник поліції запропонував водію ОСОБА_1 пройти відповідний огляд, на що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. Поліцейські не чинили ОСОБА_1 перешкод для того, щоб пройти у медичному закладі огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 свідомо прийняв без будь-якого тиску рішення не їхати до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. Підозра поліцейських щодо вживання ним наркотиків сприйнята ним спокійно і без будь-яких зауважень. Вказане ОСОБА_1 підтвердив підписом у протоколі про адміністративне правопорушення. Жодних зауважень чи пояснень ОСОБА_1 з цього приводу вирішив не давати;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до КМП «ООМЦПЗ» ООР від 30.07.2024, відповідно до якого працівниками поліції були виявлені в ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, тремтіння пальців рук, нечітка мова, зінці очей не реагують на світло.

Сукупність вищевказаних доказів підтверджують те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та на вимогу поліцейського фактично своїми діями та поведінкою відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що поліцейськими в порушення вимог Інструкції не було зафіксовано чіткої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції в медичному закладі, апеляційний суд вважає їх не слушними, так як з відеозапису наявного в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 було заявлено чітку відмову від проходження огляду на стан сп`яніння , яку останній підтвердив під час ознайомлення в протоколом особистим підписом, без жодних зауважень ( 23:43:49 год 30.07.2024 року на відрізку відеозапису 01:05:37 год).

Стосовно доводів апеляційної скарги, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки діям поліцейських, так як ними не було дотримано встановленого Інструкцією порядку огляду водія на стан наркотичного сп`яніння, через формальний підхід, без проведення дослідження встановлення ознак наркотичного сп`яніння, апеляційний суд вважає не слушними, та такими, що суперечать змісту відеозапису наявного в матеріалах справи, згодою ОСОБА_1 зі своїм станом та відмовою від проходження огляду з метою виявлення стану сп`яніння.

Щодо доводів апеляційної скарги, що поліцейськими не зафіксовано на доданий до матеріалів відеозапис, та не доведено іншими належними доказами факту порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР, оскільки відсутні дані про те, що останньому належно роз`яснено його прав і обов`язків, щодо процедури і порядку проходження огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає такі доводи не слушними, адже дії працівників поліції у встановленому законом порядку не оскаржувались, та з відеозапису наявного в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 належно був ознайомлений с протоколом, затвердивши це власноручним підписом (а.с.1) , крім того на відеозапису наявному в матеріалах справи 23:43:49 та 01:05:37 ОСОБА_1 погодився зі станом спяніння та відмовився від проходження огляду на стан спяніння..

Стосовно доводів, апеляційної скарги, що на відеозаписі доданого до матеріалів справи зафіксовано , що направлення на огляд на стан наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції складався поліцейськими під час складення протоколу, що вважали свідчить про фактичний підхід до оформлення матеріалів в порушення вимог КУпАП, апеляційний суд вважає не слушним, адже таке направлення складено в межах оформлення документів пов`язаних із даним адміністративним правопорушенням та міститься в матеріалах справи.

Доводи, що зазначеним вище доводам судом першої інстанції не надано належної правової оцінки, апеляційний суд вважає необґрунтованими, та такими що суперечать оскаржуваній постанові суду першої інстанції , відповідно до якої запереченням сторони захисту надано належної правової оцінки.

Апеляційний суд зауважує, що доводи апеляційної скарги у своїй сукупності зводяться до незгоди з законністю діями поліцейських, але ж при цьому жодних доказів оскарження дій, бездіяльності поліцейських стороною захисту не оскаржувалось у встановленому законом порядку.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п. 1.3 ПДР).

Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати).

Досліджені та перевірені судом обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Отже, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими в їх сукупності та з точки зору їх достатності під час розгляду матеріалів адміністративної справи.

Доводи ж апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди ОСОБА_1 зі складенням щодо нього протоколу та ухваленням постанови судом.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Слободянюк Валентини Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 06 грудня 2024 року.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький