Справа № 127/3863/24
Провадження № 33/801/509/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романчук Р. В.
Доповідач: Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Сивенюка Олександра Григоровича на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 01 травня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, за ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 травня 2024 визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп..

В постанові зазначено, що ОСОБА_1 01.02.2024 року о 17 год. 40 хв. по вул. Джозефа Конрада, 58 в м. Вінниці, керував транспортним засобом марки "Volkswagen Touran", номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, водій ОСОБА_1 01.02.2024 року о 17 год. 40 хв. по вул. Джозефа Конрада в м. Вінниці, керуючи транспортним засобом марки "Volkswagen Touran", номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив наїзд на електроопору з подальшим перекиданням транспортного засобу, внаслідок чого автомобіль та електроопора отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 2.3 "б", 12.1 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Сивенюк О.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 01 травня 2024 року про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати та закрити провадження по справі. З рішенням міського суду не погоджується, так як вважає, що останнє є необґрунтованим та помилковим. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, зазначив, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення немає жодного доказу вчинення ним дій, зазначених в протоколі.

Також в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що повний текс постанови отримано останнім лише 10 травня 2024 року. Розгляд справи відбувся у відсутності особи яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 01 травня 2024 року, апеляційний суд виходить з того що цей строк пропущено з поважних причин та підлягає поновленню.

Таким чином, стороною захисту доведено наявність об`єктивних причин, які перешкоджали зверненню з апеляційною скаргою у встановлений законом строк.

В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності та його захисник адвокат Севенюк О.М. не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином.

10 червня 2024 року від захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Сивенюка Олександра Григоровича надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність захисника та особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.ст.245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 01.02.2024 року о 17 год. 40 хв. по вул. Джозефа Конрада, 58 в м. Вінниці, керував транспортним засобом марки "Volkswagen Touran", номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У п. 2.5 Правил дорожнього руху зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року N 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року N 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за N 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Так, згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року N 1452/735 (далі по тексту - Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 7 розділу І Інструкції).

У разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я (п. 8 розділу І Інструкції).

Якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (п. п. 14, 15 розділу III Інструкції).

З матеріалів справи вбачається, що після ДТП ОСОБА_1 був доставлений до БШМД В ВЕ(Н)МД у зв`язку з отриманими травмами.

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 383989 від 01 лютого 2024 року ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку у ШМО № 2.

Відповідно до відповіді № 1111/01-26 від 03.06.2024 у ОСОБА_1 при огляді відмічалась неадекватність поведінки та оцінки ситуації, втрата пам`яті на подію, яка відбулась, біль в ділянці грудної клітки та поперековому відділі хребта. ОСОБА_1 встановлено попередній діагноз, закрита травма грудної клітки, забій грудної клітки, забій поперекового відділу хребта. У ОСОБА_1 було відібрано кров для лабораторного її дослідження та направлено на рентгенографію.

Як було зазначено вище, діючі нормативно-правові акти вимагають від відповідних уповноважених осіб обов`язкове складання акту медичного огляду особи та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння, проте в матеріалах справи ці обов`язкові документи відсутні.

Наведене свідчить, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, як травмованого учасника ДТП, було проведено в медичному закладі у відповідності до п. 8 розділу І Інструкції, п. п. 14, 15 розділу III Інструкції, а тому відсутні правові підстави для кваліфікації його дій за п. 2.5 ПДР України.

Відсутність в матеріалах справи результатів лабораторного дослідження крові не вказують на протиправність дій ОСОБА_1 , адже обов`язок збирання доказів вини порушника покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення та змінювати кваліфікацію її дій, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " N 39598 / 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

З огляду на те, що ОСОБА_1 вчинив залежні від нього дії для проведення огляду у відповідності до Інструкції, відсутні підстави для кваліфікації його дій за п. 2.5 ПДР України та притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення належними та допустимими доказами не доведена, а обставини зазначені у протоколі "поза розумним сумнівом" не знайшли свого підтвердження.

При винесенні суддею місцевого суду оскаржуваної постанови, порушені принципи всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин, не досліджено всіх фактичних обставин справи, що призвело до хибного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Подія, яка є предметом розгляду цієї справи сталася 01 лютого 2024 року про що зазначено в протоколах про адміністративне правопорушення серії ААД №383989 від 01.02.2024 року, серії ААД №383730 від 01.02.2024 року.

Відтак строк накладення адміністративного стягнення закінчився 01 травня 2024 року, тому з урахуванням правової позиції, висловленої у Постанові Верховного суду від 11.07.2018 року у справі № 308/8763/15-а, апеляційний суд не може вдаватися до оцінки доказів та з`ясовування винуватості чи відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд виснує про наявність підстав для її задоволення: постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 01 травня 2024 року слід скасувати, а провадження у справі закрити з наведених вище підстав.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП,-

постановив:

Поновити захиснику особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Сивенюку Олександру Григоровичустрок на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 10 травня 2024 року.

Апеляційну захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Сивенюка Олександра Григоровича задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 01 травня 2024 року - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП закрити на підставі частини 2 статті 38 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Міхасішин