Справа №592/3088/24
Провадження №3/592/635/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року м.Сум

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Онайко Роман Анатолійович, розглянувши матеріали які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

з участю учасника справи про адміністративне правопорушення:

захисника адвоката Даниленко Т.В.,

у с т а н о в и в:

20.02.2024 о 09:36 в м.Суми, вул. Чорновола, 78, водій ОСОБА_1 керував т/з Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки т/з за згодою водія за допомогою технічного приладу газоаналізатор Alcotest Drager ARLM-0309, що підтверджується тестом №239 від 20.02.2024 з позитивним результатом 0,39 проміле, з яким водій був згоден.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні захисник Даниленко Т.В. просила закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки поліцейськими було безпідставно зупинено ОСОБА_1 , на подвір`ї було холодно, тому прилад міг показати невірні показники, ОСОБА_1 не погодився з результатом огляду, попросивши проти оглад ще раз, а також його не відсторонили від керування.

Заслухавши пояснення адвоката Даниленко Т.В., дослідивши матеріали справи, суддя приходить висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №698828 від 20.02.2024 підтверджується дослідженими доказами, а саме:

-чеком газоаналізатора Drager Alcotest 7510 тест №239, згідно якого освідувано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , результат тесту 0,39 проміле, з результатами ОСОБА_1 ознайомлено (а.с.2)

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), згідно якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, результат огляду позитивний, 0,39 проміле, з результатами ОСОБА_1 згоден (а.с.3);

-розпискою ОСОБА_3 від 20.02.2024 про те, що вона забирає автомобіль та не допускає ОСОБА_1 до керування (а.с.4);

-довідкою відділу АП УПП в Сумській області (а.с.5) згідно якої ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_2 від 18.03.2023. Протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не притягувався.

-відеозаписами з нагрудних та автомобільного відеореєстраторів поліцейських, на яких зафіксована подія та процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.7).

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП), суддя не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

При цьому адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім іншого, настає за керування т/з у стані алкогольного сп`яніння, а матеріали справи мають достатньо доказів, які не поставлені під сумнів правопорушником, якими доведено як факт керування т/з особою, так і факт перебування цієї особи у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 , щодо якого були об`єктивні підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, відповідно до встановленого порядку пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, та погодився з його результатом.

Доводи захисника про безпідставність зупинки транспортного засобу жодним чином не спростовують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Більш того, поліцейським була названа причина зупинки і та обставина, що порушення водієм ПДР не підтвердилось під час вивчення обставин події, не свідчить про незаконність дій поліцейських.

Також безпідставними є і доводи сторони захисту про невірні показники приладу під час огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з, оскільки такий огляд був проведений і встановлений його результат, а у разу незгоди з результатом водій не був позбавлений можливості не погодитися з його результатом та пройти огляд в закладі охорони здоров`я, що і було роз`яснено поліцейськими. Незважаючи на це водій після тривалих роздумів та спілкування з дружиною прийшов до висновку, що в закладі охорони здоров`я буде аналогічний результат, та погодився з результатом огляду про що власноручно зазначив в акті огляду на стан алкогольного сп`янінні. Не передбачено будь-якими нормативно-правовими актами і повторного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з, що провив подій після проведеного огляду. Саме після цього клопотання поліцейськими було роз`яснено право водія пройти огляд ще й в закладі охорони здоров`я.

Також суд не може прийняти до уваги і доводи сторони захисту приймання водієм спиртовмісних ліків, оскільки ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування т/з в стані алкогольного сп`яніння незалежно від причин з яких такий стан настав.

При цьому суд враховує, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02).

Враховуючи характер правопорушення та особу винного, вважаю необхідним застосувати до нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі ст. 40-1, 283 ч.5 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. 40-1, ч.1 ст.130, ч.5 ст.283 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, а в її разі оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений у строк, постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови стягується:

-подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

-витрати на облік зазначених правопорушень.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Р.А. Онайко