Провадження № 3/202/9812/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 грудня 2024 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Ігнатенко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2024 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшов протокол про адміністративне серії ЕПР1 №174454 від 15.11.2024 року відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за результатами автоматизованого розподілу від 06 грудня 2024 року адміністративна справа надійшла в провадження судді Ігнатенко В.В.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №174454 від 15.11.2024 року, ОСОБА_1 , 15.11.2024 року у м. Дніпро, пр. П. Калнишевського (Косіора), 18 керував автомобілем ВАЗ 21074 д/н НОМЕР_1 не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням, виїхав на полосу зустрічного руху та здійснив зіткнення з автомобілем Mitsubishi Outlander д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалась в зустрічному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, тілесних ушкоджень не завдано. Своїми діями ОСОБА_1 порушив 12.1 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Суддя Ігнатенко В.В. вважає, що не може брати участь у розгляді даної справи та вказана справа підлягає передачі до Дніпровського апеляційного суду для визначення підсудності, оскільки потерпіла ОСОБА_2 є співробітником Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Як слідує з практики Європейського суду з прав людини, викладеної в рішеннях у справах «Фей проти Австрії» від 24.02.1993 року, «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09.11.2006 року, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не регламентовані вимоги щодо визначення підсудності справ про адміністративні правопорушення.

У випадку відсутності норми права, відповідно до принципу аналогії закону підлягає застосуванню норми найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права та при вирішенні питання щодо територіальної підсудності слід керуватися ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження.

Враховуючи, що ОСОБА_2 є співробітником Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, що з точки зору стороннього спостерігача може викликати обґрунтований сумнів в неупередженості суддів, суддя вважає за необхідне направити справу до суду апеляційної інстанції для визначення підсудності.

Керуючись ст. 7 КУпАП,ст. 34 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , направити до Дніпровського апеляційного суду для визначення підсудності.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Ігнатенко