ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/467/24

3/609/310/2024

12 червня 2024 року

Суддя Шумського районного суду Тернопільської області Харлан М.В., розглянувши матеріали, які надійшли від СПД № 2 (м. Шумськ) ПП Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя: АДРЕСА_1 , працюючого директором ТОВ «ФГРОЮНІТ ЗАХІД»,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 162014 від 20 березня 2024 року, гр. ОСОБА_1 , 20 березня 2024 року, о 00.29 год., по вул. Українська м. Шумськ Кременецького району Тернопільської області керував автомобілем «TOYOTA LAND CRUISER PRADO» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу, а також і в медичному закладі, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності кваліфіковано за ч.1 ст. 130 КУпАП, - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявок не повідомив, хоча належно сповіщався про час і місце розгляду справи, (письмова розписка при матеріалах справи), був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Сідоров В.М. в судовому засіданні, в режимі відеоконференції, заявив клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Клопотання мотивоване тим, що у працівників поліції не було підстав для проведення огляду ОСОБА_1 , оскільки під час зупинки ОСОБА_1 працівником поліції було встановлено єдину ознаку алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, що не узгоджується із Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735, відповідно до якої огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів у яких наявні не менше двох ознак алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 хворіє на цукровий діабет. Перебіг даної хвороби викликає виділення в організмі людини ацетону, який може виділятися із порожнини рота. В матеріалах справи відсутні докази відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортного засобу, а також ознайомлення із направленням для проходження огляду у медичному закладі. Після оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 виявляв бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак працівниками поліції таке право забезпечено не було.

Суд, заслухавши пояснення адвоката Сідорова В.М., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заявлене клопотання та оцінивши їх у відповідності до положень ст.252 КУпАП, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.

Відповідно до п.п. 2, 3, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до ч.ч. 2-4 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що водієм ОСОБА_2 порушено вимоги п.2.5 ПДР України, а його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у їх взаємозв`язку, а саме:

- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 162014 від 20 березня 2024 року, відповідно до яких гр. ОСОБА_1 , 20 березня 2024 року, о 00.29 год., по вул. Українська м. Шумськ Кременецького району Тернопільської області керував автомобілем «TOYOTA LAND CRUISER PRADO» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу, а також в медичному закладі;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у зв`язку із чим такий огляд не проводився;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20 березня 2024 року, згідно з яким ОСОБА_1 направлявся на огляд у Комунальне некомерційне підприємство «Шумська міська лікарня» у зв`язку з виявленням поліцейським у водія ознак сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Огляд у мед закладі не проводився, оскільки водій відмовився;

- свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатор Alcotest 6820 № ARLK-0005. Чинне до 22.06.2024р.

- долученими до матеріалів справи відеозаписами із відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудної камери поліцейського, записаними на CD-R диск, з яких вбачається, що 20.03.2024р., працівниками поліції було зупинено транспортний засіб марки «TOYOTA LAND CRUISER PRADO» д.н.з. НОМЕР_1 за порушення правил комендантської години. Під час спілкування із водієм даного автомобіля, працівниками поліції було встановлено, що у водія наявні ознаки алкогольного сп`яніння, тому водієві було запропоновано пройти тест на факт вживання алкоголю за допомогою приладу Drager та у медичному закладі. ОСОБА_1 погодився пройти огляд, проте в подальшому відмовився від проходження такого огляду на місці чи у медичному закладі. Після повідомлення працівником поліції, що за таку відмову передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 повторно відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Працівники поліції ознайомили ОСОБА_1 із направленням у медичний заклад. ОСОБА_1 на місці зупинки не заперечував факт керування транспортним засобом, відмовився ознайомлюватися із протоколом про адміністративне правопорушення.

Відтак, судом установлено, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду за допомогою газоаналізатора та в медичному закладі свідчить про невиконання водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України.

Твердження захисника про те, що у поліцейського не було підстав для проведення огляду, а також вважати, що ОСОБА_1 може перебувати чи перебуває в стані сп`яніння, оскільки зазначена тільки одна ознака алкогольного сп`яніння, не ґрунтується на вимогах закону. п.4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735 встановлює ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а ознаки алкогольного сп`яніння встановлені п.3 вищевказаної Інструкції, відповідно до якого «запах алкоголю з порожнини рота» є однією із ознак алкогольного сп`яніння. Дана ознака була озвучена поліцейським під час пропозиції пройти огляд та відображена у протоколі про адміністративне правопорушення.

Твердження про те, що ОСОБА_1 не було направлено в медичний заклад не відповідають дійсності, оскільки, як встановлено із долученого до матеріалів справи відеодоказу, працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 проїхати в медичний заклад. Матеріали справи містять направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Працівники поліції ознайомлювали ОСОБА_1 із вищевказаним направленням.

Також, суд критично відноситься до твердження, що водій не був відсторонений від керування транспортним засобом в порядку ч.1 ст.266 КУпАП, з огляду на наступне.

З аналізу ч.1 ст.266 КУпАП вбачається, що з метою усунення небезпеки, що виникає при знаходженні за кермом водія (судноводія) у стані сп`яніння, законодавством передбачена можливість відсторонення зазначених осіб від керування транспортними засобами або суднами. Відсторонення водіїв від керування транспортним засобом полягає у примусовому припиненні руху, звільнення транспортного засобу від особи, що їм керує, затримання посвідчення водія і здачі у разі необхідності транспортного засобу на платну стоянку або до відповідного органу.

Тимчасове затримання, а також передача транспортного засобу уповноваженій особі не є обов`язковою умовою при виявленні у водія ознак алкогольного сп`яніння.

На дослідженому відеозаписі зафіксовано факт того, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення працівник поліції чітко розяснив ОСОБА_1 про те, що йому заборонено керувати транспортним засобом та те, що ОСОБА_1 є тимчасово відстороненим від керування транспортним засобом.

Також, суд критично відноситься до твердження, що після оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 виявляв бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак працівниками поліції таке право забезпечено не було,оскільки правопорушення за п. 2.5 ПДР України вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.

Суд вважає, що викладені доводи, у клопотанні про закриття справи про адміністративне правопорушення, протирічать встановленим судом обставинам на підтвердження вини ОСОБА_1 , та подані виключно для уникнення відповідальності.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому його слід притягнути до відповідальності.

Суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, те, що ОСОБА_1 умисно вчинив грубе порушення Правил дорожнього руху України, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, особу порушника, відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення та приходить до переконання, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст. ст. 130, 280, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області.

Штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний штраф в розмірі дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Суддя: М. В. Харлан