МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2024 р. Справа № 370/1168/24

Суддя Макарівського районного суду Київської області Білоцька Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , не працює

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 19.04.2024 року о 11 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , а саме умисні дії фізичного та психологічного характеру, вдаривши сина по обличчю рукою та ображав словесно, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 на розгляд справи з`явився, вину не визнав, вказав, що не бив сина, зробив сину зауваження, що той включив носос.

Вирішуючи питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, суд керується наступним.

Виходячи зі змісту ст.ст.7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності та основним доказом у справі.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, згідно ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів.

Згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, а саме умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Однією з обов`язкових ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 173-2 КУпАП, є настання наслідків, а саме спричинення потерпілому емоційної невпевненості, нездатності захистити себе або завдання шкоди психічному здоров`ю особи.

Доказів, які б об`єктивно підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять. Не вбачається таких і з пояснень наданих до протоколу, оскільки з останніх вбачається, що мав місце конфлікт, що виник та який не є домашнім насильством в розумінні ст. 173-2 КУпАП. Також, як вбачається з протоколу, об`єктивна сторона правопорушення не відповідає диспозиції ч. 1ст. 173-2 КУпАП в частині наслідків діянь.

Також, за змістом ч. 2 ст. 173-2 КУпАП адміністративну відповідальність передбачено за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

В матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 , передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, дій повторно протягом року.

Зазначене виключає кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, склад правопорушення відсутній.

Враховуючи принцип законності, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, розглядає справу лише у межах та у відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення та позбавлений процесуальної можливості відшуковувати у діяннях особи склад правопорушення.

Згідно вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення закривається, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір у разі закриття провадження у справі не стягується.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.247,221,283,284 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити за відсутністю у діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП - на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Макарівський районний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Л.В.Білоцька