ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №634/992/23 Головуючий 1 інстанції: Зимовський О.С.
Провадження №33/818/495/24 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді Люшні А.І.,

- за участю особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

- захисника Лаврова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Сахновщинського районного суду Харківської області від 19 січня 2024 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536,80 грн.

Згідно постанови, 14 жовтня 2023 року о 00 год. 18 хв. ОСОБА_1 на вул.Південновокзальна смт.Сахновщина Красноградського району Харківської області керував транспортним засобом «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме мав запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що працівники поліції не встановили у водія ознак алкогольного сп`яніння, а висловили лише припущення щодо запаху алкоголю з салону транспортного засобу на що, отримали відповідь про вживання спиртних напоїв пасажиром автомобіля. Наголосив, що 14 жовтня 2023 року о 01 год. через 38 хв. після складання протоколу самостійно звернувся до закладу охорони здоров`я та пройшов огляд на стан сп`яніння, за результатами якого у нього ознак алкогольного сп`яніння не встановлено. Вказав, що працівники поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у конкретному закладі охорони здоров`я, який входить до спеціального переліку та має право проводити такий огляд йому не пропонували, направлення на огляд водія транспортного засобу не складали. Зазначив, що під час складання протоколу інспекторами порушено його право на захист.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що 19 січня 2024 року не проголошувався повний текст постанови, належним чином ознайомитися, проаналізувати аргументи та мотиви покладені в основу оскаржуваної постанови зміг лише 30 січня 2024 року після отримання його захисником копії постанови. Вказав, що працює на постійній основі в органі місцевого самоврядування, що суттєво обмежує його можливість вільно розпоряджатись власним часом.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (п.8 ч.1 ст.129 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та захисника Лаврова В.В., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч.1 ст.9 КпАП України.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод(далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст.9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення - сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до адміністративної відповідальності.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, п.2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За невиконання вимог пункту 2.5 ПДР України, передбачена відповідальність ст.130 КУпАП.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

При цьому, суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ "Коробов проти України" №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

У п. 4.1 рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 КСУ дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно вимог п.п.2, 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З цих вимог закону слідує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться працівником поліції, у якого виникли підстави вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Тобто поліцейський, керуючись переліком ознак алкогольного сп`яніння, повинен виявити наявність або відсутність у водія ознак алкогольного сп`яніння тавирішити чи є необхідність проводити йому огляд на стан такого сп`яніння.

Згідно рапорту інспектора СРПП ВП №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області Шилина В.Г. 14 жовтня 2023 року о 00 год 20 хв. в ході патрулювання у складі ГРПП смт.Сахновщина Красноградського району Харківської області було зупинено транспортний засіб «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , а на пасажирському сидінні сидів ОСОБА_2 . Підійшовши до автомобіля він відчув з його салону різкий запах алкоголю. На запитання про вживання спиртних напоїв пасажир ОСОБА_2 відповів, що алкоголь вживав саме він. На пропозицію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest» та в медичному закладі, останній відмовився.

При цьому у рапорті будь-яких ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 поліцейським не зазначено (а.с.1).

Однак в протоколі про адміністративне правопорушення цим же працівником поліції ОСОБА_3 зазначено, що у ОСОБА_1 був запах алкоголю з порожнини рота, що не відповідає та суперечить обставинам, викладенних в його ж рапорті щодо відсутності ознак алкогольного сп`яніння.

Зазначені обставини свідчать про відсутність підстав вважати, що ОСОБА_1 може перебувати в стані сп`яніння. З огляду на наведене, відсутність ознак алкогольного сп`яніння не давали підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а тому підстав для проведення водію огляду на стан такого сп`яніння, у працівників поліції не було. Тому відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння була правомірною.

З наданих відеозаписів нагрудних камер працівників поліції, слідує, що фактично огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , у тому числі виявлення ознак такого сп`яніння, інспектором СРПП ВП №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області Шилиним В.Г. не проводився.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, яким також встановлюється наявність ознак алкогольного сп`яніння, працівниками поліції в супереч вимог п.10 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не складався.

Дані відеозаписів не відображають наявності у ОСОБА_1 зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння, оскільки водій транспортного засобу поводив себе спокійно, чітко відповідав на запитання, не заперечував щодо причин його зупинки та поводив себе протягом усього часу врівноважено.

Наведені вище обставини свідчать про те, що матеріали провадження не містять достовірних відомостей, з яких можна було б беззаперечно, за принципом «поза розумним сумнівом» встановити наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, які б стали підставою для проходження огляду, а тому зазначене не породжувало обов`язку ОСОБА_1 проходити огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

Відомості вказані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №012363 від 14 жовтня 2023 року про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, суперечать сукупності доказів, які є у матеріалах справи.

Разом з тим, ОСОБА_1 у передбачений законом двогодинний строк самостійно за особистим бажанням пройшов медичний огляд, за результатами якого у нього ознак алкогольного сп`яніння не встановлено, в наданих біологічних матеріалах вмісту алкоголю не виявлено, що підтверджується відповідною довідкою, завіреною КЗОЗ "Сахновщинська центральна районна лікарня", яка міститься у переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду водіїв траснпортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с.39).

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення складено працівником поліції з порушенням норм чинного законодавства, оскільки працівником поліції не встановлено у водія ознак алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Цим обставинам суд першої інстанції належної оцінки не надав та дійшов необґрунтованого та передчасного висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги підлягають задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню, із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Сахновщинського районного суду Харківської області від 19 січня 2024 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити

Постанову Сахновщинського районного суду Харківської області від 19 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1.ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня