КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №759/6585/24 Головуючий у І інстанції Дячук С.І.
апеляційне провадження №33/824/2930/2024 Доповідач у ІІ інстанції Гуль В.В.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гуль В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ОСОБА_2 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 30 квітня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 30 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Судом установлено, що ОСОБА_1 20 березня 2024 року, близько 23 год. 45 хв., в м. Київ по вул. В. Гавела, 91, керуючи автомобілем «АУДІ» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук тощо), на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння від проходження такого огляду відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 Федоров Д.С. 08 травня 2024 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопрушення.

У мотивування скарги зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення було складено виключно на припущеннях щодо керування авто ОСОБА_1 , без жодних доказів.

Посилається на те, що з відеозапису та пояснень ОСОБА_1 убачається, що вимога працівника поліції про проходження огляду на стан сп`яніння була мотивована наявністю інформації про те, що він 19 березня 2024 року вже відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння.

Уважає, що вказані обставини свідчать про безпідставність направлення на огляд ОСОБА_1 , оскільки встановлений порядок огляду не передбачає таких підстав для направлення на огляд водія як наявність попередніх протоколів за статтею 130 КУпАП.

Вказує, що постановою Святошинського районного суду м. Києва від 30 квітня 2024 року у справі №759/6594/24 провадження відносно ОСОБА_1 згідно протоколу від 19 травня 2024 року було закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за статтею 130 КУпАП, що свідчить про незаконність направлення його на огляд 20 березня 2024 року, оскільки виключно наявність попереднього епізоду було підставою для направлення на огляд.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП.

Положеннями статті 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №721793 від 20 березня 2024 року вбачається, що водій ОСОБА_1 20 березня 2024 року о 23 год. 45 хв. у м. Києві по бул. Вацлава Гавела, 91 керував транспортним засобом марки «АУДІ», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на камеру 473837, 472126, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частини першої статті 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому згідно положень статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я i оформлення його результатів визначено «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно з частиною п`ятою статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, суд послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №721793 від 20 березня 2024 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; відеозапис з нагрудних камер поліцейських.

Статтею 254 КУпАП встановлено, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги до змісту якого встановлені статтею 256 цього Кодексу.

Відповідно до вимог вказаної статті у протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені, зокрема: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Вимоги щодо оформлення протоколів про адміністративні правопорушення органами поліції встановлено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року №1376 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за №1496/27941 (далі Інструкція №1376).

Зокрема, розділом ІІ вказаної Інструкції №1376 визначено, що протокол про адміністративне правопорушення, форму якого затверджено відповідним додатком, складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом із проставленням серії та номера, в якому не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Тобто, вищевказані положення КУпАП та Інструкції №1376 визначають правила допустимості і відповідності доказів, що є гарантом їх достовірності та істинності.

З протоколу вбачається, що ОСОБА_1 особисто підписав протокол, у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення» зазначив лише: «Усталість після роботи і прийом препаратів від епілепсії».

При цьому, протокол не містить будь-яких інших пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з приводу незгоди з його змістом. Жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляв, мотивів незгоди з протоколом не зазначив.

Відомості про те, що ОСОБА_1 оскаржував у встановленому законом порядку дії працівників поліції за фактом складання протоколу у справі також відсутні.

На підставі викладеного, апеляційний суд доходить висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №721793 від 20 березня 2024 рокувідповідає вимогам, установленим статтею 256 КУпАП та Інструкції №1376, є належним, допустимим та достовірним доказом у справі, який сумніву у суду не викликає.

Отже, доводи сторони захисту щодо невідповідності вимогам законодавства протоколу про адміністративне правопорушення є необґрунтованими, оскільки такі доводи не підтверджені належними та допустимими доказами, а обставини, викладені у протоколі, останнім не спростовані.

Судом було досліджено дані відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, згідно якого в ході розмови працівниками поліції у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим водію було неодноразово запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, проте останній під відеофіксацію категорично відмовився від проходження огляду. Також ОСОБА_1 поліцейськими було роз`яснено його права, порядок проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та наслідки відмови від проходження такого огляду. При цьому, ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом та мав намір їхати далі за кермом. Навпаки, під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 після роз?яснення йому права не свідчити проти себе вмовляв працівників поліції не складати відносно нього протокол, посилаючись на сімейні обставини.

Таким чином, працівниками поліції така поведінка ОСОБА_1 була правильно розцінена як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі належним чином зафіксована працівниками поліції на нагрудну відеокамеру, матеріали відеозапису долучені до матеріалів справи, що відповідає вимогам частини другої статті 266 КУпАП.

Підстави вважати вказаний відеозапис недопустимим доказом у суду апеляційної інстанції відсутні, оскільки на ньому зафіксовані усі процесуальні дії, які мав вчинити поліцейський при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, доводи скаржника, що у матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобомспростовуються наявними у справі доказами, зокрема, вказаним відеозаписом, на якому водій ОСОБА_1 , знаходячись біля своєї автівки, жодного разу та жодним чином не заперечив факт керування транспортним засобом, при цьому просив працівників поліції не складати відносно нього протокол за статтею 130 КУпАП у зв`язку із його станом здоров`я і сімейними обставинами та мав намір їхати за кермом далі. Окрім того, власноруч підписавши протокол про адміністративне правопорушення та надавши в ньому свої письмові пояснення на обставини не керування ним транспортним засобом не посилався.

Аргументи захисника, що з відеозапису та пояснень ОСОБА_1 убачається, що вимога працівника поліції про проходження огляду на стан сп`яніння була мотивована наявністю інформації про те, що він 19 березня 2024 року вже відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, також спростовується матеріалами відеозапису, згідно якого поліцейським було повідомлено ОСОБА_1 про виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим запропоновано пройти огляд.

Також безпідставними є посилання сторони захисту на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 30 квітня 2024 року у справі №759/6594/24, якою провадження відносно ОСОБА_1 згідно протоколу від 19 травня 2024 року було закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за статтею 130 КУпАП, оскільки вказана постанова не містить оцінки дій працівників поліції 20 березня 2024 року, як протиправних, а стосується інших подій, що мали місце 19 березня 2024 року, а також не була підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП.

Зважаючи на викладене, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що зводяться до незгоди апелянта з висновками і постановою суду першої інстанції, та розцінюються апеляційним судом як намагання уникнути відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, вищезазначеними діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аргументи, викладені в апеляційній скарзі, не є суттєвими та такими, що доводять невинуватість ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому правопорушення, та спростовуються матеріалами справи і встановленими судом обставинами, а отже не є підставою для закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції вимог закону при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП та накладенні на нього стягнення.

Таким чином, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови без змін.

Керуючись статтями 284, 289, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 30 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Гуль