Справа №938/585/23
Провадження № 3/938/4/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Чекан Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Верховинського районного відділення поліції Головного управління поліції в Івано Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, українку, місце проживання: АДРЕСА_1 , -

В С Т АН О В И В:

На розгляд Верховинського районного суду Івано-Франківської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18№ 231998 від 02.08.2023 року (а.с.1) вбачається, що ОСОБА_1 02.08.2023 року о 22.16 годин в с.Ільці Верховинського району Івано-Франківської області здійснювала рух на транспортному засобі при цьому не мала права керування транспортним засобом відповідної категорії, тобто не мала права керування таким транспортним засобом, чим порушила вимоги п.2.1 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.126 КУпАП.

Розгляд справи, призначений вперше на 10.08.2023 року відкладено на 29.08.2023 року через відсутність в суду відомостей про вручення судової повістки особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка є неповнолітньою, та її законному представнику - батьку ОСОБА_2 .

Розгляд справи 29.08.2023 року відкладено на 20.09.2023 року в зв`язку з клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про залучення до розгляду справи органу опіки та піклування Верховинської селищної ради, як її законного представника, оскільки її мати за кордоном, а батько проживає у Волинській області та не може з`явитися до суду.

Судову повістку на 29.08.2023 року батько ОСОБА_2 отримав 22.08.2023 року (а.с.13), однак до суду не з`явився, причини неявки суд не повідомив.

Розгляд справи 20.09.2023 року відкладено на 11.10.2023 року, а 11.10.2023 року відкладено на 01.11.2023 року та 01.11.2023 року на 22.11.2023 року в зв`язку з неявкою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та відсутністю відомостей про вручення їй судової повістки.

Зокрема, судові повістки на 11.10.2023 року, 01.11.2023 року, 22.11.2023 року відправлені ОСОБА_1 за адресою проживання вказаною в протоколі, а саме: АДРЕСА_1 , повернулися до суду з відміткою «за вказаною адресою не проживає» (а.с. 17-18, 26 28, 32 - 34).

За відомостями підрозділу УДМС України у Волинській області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 30).

Розгляд справи призначений на 22.11.2023 року відкладено на 12.12.2023 року та 12.01.2024 року в зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді.

У судове засідання 12.01.2024 року ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом опублікування оглошення на офіційному сайті судової влади.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 126 КУпАП, не належать до переліку справ, при розгляді яких є обов`язковою присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цьогоКодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій - п`ятій цієї статті.

Дана справа про адміністративні правопорушення не відноситься до справ, зазначених у частинітретій - п`ятій ст. 38 КУпАП.

Встановлено, що протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18№231998 від 02.08.2023 року ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП.

Оскільки, відповідно до зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинила 02.08.2023 року та яке не є триваючим, то на даний час закінчився строк давності накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП.

Крім того, судя звертає увагу, що на сьогодні не існує єдиної судової позиції з приводу того, чи потрібно визнавати винною особу у вчиненні адміністративного правопорушення у разі закриття справи у зв`яз ку зі закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Наприклад, у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 р. визначено, що вказівка законодавця у п. 7 ст. 247 КУпАП «на момент розгляду справи» означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст.38 КУпАП. Водночас розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст.38 КУпАП, а передбачений ст.277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об`єктивного та повного з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому, якщо на момент розгляду справи в суді закінчилися строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд у разі заперечення особою своєї вини чи наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, чи належить особа до суб`єктів цього правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, та лише після цього закриває провадження у справі.

У подальшому 07.11.2017 р. Науково-консультативна рада при Вищому адміністративному суді України (далі НКР при ВАСУ) на відміну від Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ прийняла Висновок «Щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності». У Висновку зазначено, що п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Окрім того, логічне тлумачення абз. 1 ст. 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, щовстановлення зазначених у цій статті юридичних фактів це єдина необхідна підстава для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню у процесі розгляду справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі вини особи у його вчиненні. Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями. Прийняття двох таких взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до ст.284 КУпАП, рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Таким чином, НКР при ВАСУ зроблено висновок, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

З вищевказаного приводу на даний час немає сформованої правової позиції Верховного Суду ( Великої Палати чи Касаційного адміністративного суду), в зв`язку з чим місцевими та апеляційними судами ухвалюються рішення (постанови) про визнання винуватим або без встановлення вини особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Врахувавши наявність вищевказаної юридичної невизначеності, судя звертає увагу на те, що у рішенні Європейського суду з прав людинивід 14.10.2010 року у справі «Щокін протии України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні; відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якість закону»; якщо в національному законодавстві допущено неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, то національні органи мають застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід, тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Таким чином, суддя керується принципом застосування до винної особи найбільш сприятливого закону, у зв`язку з чим провадження в цій справі слід закрити без підтвердження чи спростування вини ОСОБА_1 на підставі ст.247 п.7 КУпАП за строком давності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 38, ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 126 КУпАП закрити на підставі ст.247 п.7 КУпАП у зв`язку з закінченням строку давності накладення адміністративного стягнення, встановлено ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківсього апеляційного суду через Верховинський районний суд.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Наталія ЧЕКАН