Справа № 167/567/24
Номер провадження 3/167/387/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2024 року м. Рожище

Суддя Рожищенського районного суду Волинської області Гармай І. Т., за участю секретаря судового засідання Ісакової Н. Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від Івано-Франківського відділу адміністрування підприємств Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої директором та головним бухгалтером ТОВ «Цунамі», за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

в с т а н о в и в :

Формулювання пред`явленого правопорушення посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно протоколу № 001802/144/33-00-50-10 про адміністративне правопорушення від 04 червня 2024 року ОСОБА_1 будучи директором та головним бухгалтером ТОВ «Цунамі» вела податковий облік з порушенням встановленого порядку, що свідчить про несвоєчасну реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим порушила п. 201.10 ст. 201, п. 69.1 ст. 69 підпункту 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України (далі - ПК України) від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями.

Стаття Кодексу України про адміністративні правопорушення, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення, що ставиться в провину особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Указані дії ОСОБА_1 посадовою особою яка склала протокол про адміністративне правопорушення головним державним інспектром ОСОБА_2 кваліфіковано ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Позиція учасників справи.

17 червня 2024 року захисник ОСОБА_1 Замлинський С. С. через систему «Електронний суд» надіслав суду додаткові пояснення в яких зазначає, що генеральний директор ТОВ «Цунамі» ОСОБА_1 належним чином веде податковий облік щодо реєстрації податкових накладних. Вказує, що ОСОБА_1 від Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків не отримувала повідомлення про запрошення до контролюючого органу від 20 травня 2024 року для надання письмових пояснень та заперечень. Акт неявки посадової особи для складання протоколу складений в односторонньому порядку. Зазначає, що оскільки Податковий кодекс України передбачає можливість оскарження податкових повідомлень-рішень в адміністративному чи судовому порядку керівник товариства не може бути притягнений до відповідальності. Посилається на те, що 17 травня 2024 року податкове повідомлення-рішення № 491/33-00-50-10 від 02 травня 2024 року було оскаржено в адміністративному порядку до Державної податкової служби України. Згідно рішення ДПС від 10 червня 2024 року № 17360/6/99-00-06-03-01-06 строк розгляду скарги було продовжено до 19 липня 2024 року включно. Зазначає, що в всупереч п. 5 розділу ІІ пп. 2 п. 4 розділу ІІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, обставини виявлених порушень, які підтверджують та доводять вину платника податків чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством не викладені в Акті перевірки.

20 червня 2024 року захисник ОСОБА_1 Замлинський С. С. через систему «Електронний суд» надіслав суду додаткові пояснення в яких зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення від 04 червня 2024 року, копія акта камеральної перевірки від 05 квітня 2024 року та податкове повідомлення-рішення від 02 травня 2024 року не можуть визнаватися належними, достовірними, допустимими доказами, які узгоджуються з доказуванням «поза розумним сумнівом» та свідчити про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП. З посиланням на постанову Касаційного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року у справі № П/811/2893/14 вказує, що акт перевірки не є юридичною формою рішення податкового органу, не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню. Висновки викладені в акті перевірки є відображенням дій інспекторів та не відповідають критерію юридичної значимості. Вказує, що єдиною правомірною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 163-1 КУпАП є наявність на момент складання протоколу узгодженого повідомлення-рішення, а не акту перевірки. Зазначає, що 17 травня 2024 року податкове повідомлення-рішення № 491/33-00-50-10 від 02 травня 2024 року було оскаржено в адміністративному порядку до Державної податкової служби України. Строк розгляду скарги було продовжено до 19 липня 2024 року включно. Отже, протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини. Вказав, що ОСОБА_1 не отримувала повідомлення від 20 травня 2024 року про запрошення до контролюючого органу 04 червня 2024 року на 12 год 00 хв, що позбавило її можливості надати свої пояснення і заперечення під час складання протоколу. За наведених обставин просить провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 та захисник ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили.

Процесуальні дії у справі.

Керуючись ч. 2 ст. 268 КУпАП суддею постановлено проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника.

Суддя, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, доходить такого висновку.

Застосоване суддею законодавство.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 1 ст. 163-1КУпАП передбачена відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені суддею обставини та висновки судді

З протоколу про адміністративне правопорушення від 04 червня 2024 року № 001802/144/33-00-50-10 суддею встановлено, що посадовою особою, яка склала протокол ОСОБА_1 інкримінують те, що вона, одночасно як директор та головний бухгалтер, допустила порушення ведення податкового обліку, а саме порушено вимоги: п. 201.10 ст. 201, п. 69.1 ст. 69 підпункту 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України.

З диспозиції ч. 1 ст. 163-1КУпАП випливає, що вона носить бланкетний характер і передбачає відповідальність за вчинення ряду окремих незаконних діянь, які врегульовані законодавством України.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Так, ОСОБА_1 , зокрема, ставиться в провину порушення п. 69.1 ст. 69 підпункту 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України, проте розділ ХХ Перехідних положень ПК України складається з підрозділів, пунктів та підпунктів, а відтак не містить п. 69.1 ст. 69 підпункту 10 цього розділу.

Окрім того, суб`єкт правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, є спеціальним, однак в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які вказували на те, що ОСОБА_1 в період за який проводилась перевірка була суб`єктом вказаного складу правопорушення. Згідно акта про результати камеральної перевірки щодо дотримання порядку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригувань до таких накладних з податку на додану вартість в ЄРПН ТОВ «Цунамі» від 05 квітня 2024 року № 249/33-00-50-10/31572226 та копії податкового повідомлення-рішення від 02 травня 2024 року № 491/33-00-50-10 період фінансово-господарської діяльності платника податків, що перевіряється: 01 січня 2019 року 30 вересня 2023 року.

Поруч з цим, з змісту протоколу не можливо встановити ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КупАП як керівником чи посадовою особою підприємства.

Також, суддею враховується те, що на час складення протоколу про адміністративне правопорушення № 001802/144/33-00-50-10 від 04 червня 2024 року, ТОВ «Цунамі» здійснюється оскарження в адміністративному порядку податкового повідомлення-рішення від 02 травня 2024 року № 491/33-00-50-10, яке слугує підставою складення цього протоколу відносного ОСОБА_1 .

Згідно з п. 56.1 та п. 56.2 ст.5 6 ПК України, рішення прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п. 56.15 ст. 56 ПК України, скарга подана із дотриманням строків, визначених п. 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржуються, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Враховуючи вище означене, суддя доходить висновку, що податкове повідомлення-рішення, яке складено на підставі акта за результатами документальної перевірки оскаржене у встановленому порядку і на час розгляду справи судом сума грошового зобов`язання є неузгодженою, і до остаточного вирішення спору факт допущення правопорушення є невстановленим.

Наведене вище в сукупності унеможливлює встановлення суддею об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам Кобець проти України від 14 лютого 2008 року, Берктай проти Туреччини від 08 лютого 2001 року, Лавенте проти Латвії від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Малофєєва проти Росії", серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з наведеним та беручи до уваги принцип, закріплений в ст. 62 Конституції України, який передбачає, про те що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КупАП, що згідно з ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП є обставиною, яка виключає провадження по справі.

Керуючись ст.163-1, 247, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Рожищенський районний суд Волинської області.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі неподання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя І. Т. Гармай