Справа № 504/2826/23
Номер провадження 3/504/52/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2024смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Жовтан П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 04.03.1998р. Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, ІІПН НОМЕР_2 ,

за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

28.06.2023р. т.в.о. командира взводу №2 роти №4 батальйону №1 полку УПП в Одеській області Калашніковою Т. було складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого 28.06.2023р. о 05:35 год. за адресою: Одеська область Одеський (Лиманський) район траса М-14, 21 км. СП «Центроліт», ОСОБА_1 , керував автомобілем «Mercedes» н/з НОМЕР_3 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився. Такими діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, відповідальність за що передбачено ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що він займається волонтерською діяльністю і дійсно в зазначені день, місці та час керував автомобілем, під час чого був зупинений співробітниками поліції на блокпосту. Співробітники поліції перевіряли його автомобіль та речі, які він перевозив. Їх спілкування було тривалим, відчувалося, що співробітники поліції мають до нього упереджене ставлення. Ніяких підозр щодо перебування його з ознаками сп`яніння йому від початку співробітниками поліції не пред`являлося. Після того як співробітники поліції завершили перевірку його автомобіля, через значний проміжок часу, співробітники поліції раптово пояснили, що вбачають у нього ознаки наркотичного сп`яніння. Він свою чергу наркотичних засобів не вживав, поводив себе абсолютно адекватно, що вбачається з відеозапису. Поліцейські не роз`яснили йому його прав, процедуру проходження огляду та наслідки відмови від його проходження. Все їх подальше спілкування відбувалося на підвищених тонах, зі змістом протоколу його не ознайомлювали, адреса його місця проживання, зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, взагалі не відповідає дійсності. З протоколом він ознайомився тільки в суді.

Надалі ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим, в судові засідання не з`явився, одна надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, вину не визнає.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Ростомов Г.А. надав до суду клопотання (письмові заперечення), в яких вказав, що до адміністративних матеріалів не додане направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 не були роз`яснені права та обов`язки, як того вимагає ст. 256 КУпАП. Зі змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомився лише в суді 28.03.2024р. З відеозапису вбачається, що поліцейським помилково роз`яснено, що суд компетентний направляти особу, що притягається до адміністративної відповідальності на огляд на стан наркотичного сп`яніння (див. 01:10 запис 4, стадія складання протоколу та завершення процедури). Це, у свою чергу, формує у особи помилкову думку про те, що вона не позбавлена можливості продовжити процедуру доказування тотожну тій, що можлива за Законом виключно на місці зупинки водія. З досліджених відеозаписів не вбачається ознак наркотичного сп`яніння , зафіксованих патрульним у протоколі. ОСОБА_1 поводив себе адекватно, на питання патрульних відповідав, зокрема, щодо сигарет, які перевозив ОСОБА_1 та якими цікавились патрульні. Діалоги були тривалими, що дало б змогу переконатися у неадекватності поведінки особи, що притягається. За сукупності вказаних обставин адвокат Ростомов Г.А. просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Аналогічні усні пояснення представник ОСОБА_1 - адвокат Ростомов Г.А. надав в судовому засіданні.

Судом було неодноразово здійснено виклик особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення - т.в.о. командира взводу №2 роти №4 батальйону №1 полку УПП в Одеській області Калашнікової Т., про що на адресу УПП в Одеській області направлено відповідні листи, однак остання до суду жодного разу не з`явилася, причину неявки суду не повідомила.

З врахуванням викладеного, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних доказів.

Дослідивши та проаналізувавши надані докази, вважаю, що з матеріалів справи вбачається, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, а відтак справа підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України). Відповідно до статей 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Частиною першою статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння , чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів що, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КпАП України відсильна, що зобов`язує працівників поліції, викладаючи суть адміністративного правопорушення у точній відповідності ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначати в протоколі, на підставі яких ознак представником поліції було виявлено стан алкогольного сп`яніння, що саме пропонувалось особі, в якій послідовності, вказати дії, які свідчать про ухилення водія від огляду та які дії свідчать про керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст.266 КУпАП, а також затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція).

Відповідно до п.п. 2, 4 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Судом було досліджено відеозапис події, згідно якого, оцінюючи зовнішній вигляд та поведінку ОСОБА_1 явних ознак сп`яніння не вбачається, крім того останній категорично заперечує факт вживання ним наркотичних засобів.

Під час перегляду відеозапису встановлено, що дійсно між ОСОБА_1 та співробітниками поліції відбувається тривале спілкування, проводиться огляд транспортного засобу та речей, які в ньому перевозилися. Весь цей час ОСОБА_1 поводить себе адекватно, чітко відповідає на поставлені питання. Після завершення тривалої перевірки транспортного засобу співробітники поліції почали висловлювати підозру щодо перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння та пропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння. Суд погоджується із твердженням ОСОБА_1 та вважає, що дійсно, у стороннього спостерігача може скластися враження, що поліцейські мають упереджене ставлення до нього. Суд вважає, що співробітниками поліції було вочевидь не дотримано процедуру виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, адже протягом досить тривалого спілкування з ОСОБА_1 він не висловлював свою підозру щодо наявності в нього ознак сп`яніння.

Згідно п.12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктом 8 розділу ІІ Інстркції визначено, що форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Разом із тим, в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, хоча під час складання протоколу в ньому було зазначено, що таке додається до нього.

Суд погоджується із твердженням адвоката Ростомова Г.А. та констатує те, що дійсно під час спілкування поліцейським було роз`яснено, що суд, якщо буде вважати потрібним зможе направити ОСОБА_1 на огляд на стан наркотичного сп`яніння (диск 2, запис 4, 01:10), що взагалі не узгоджується з процедурою складання протоколу про адміністративне правопорушення, формує у особи, що притягається до відповідальності, помилкову думку про те, що вона не позбавлена можливості продовжити процедуру доказування тотожну тій, що можлива за Законом виключно на місці зупинки водія.

Крім того, під час оформлення матеріалів співробітниками поліції порушено приписи п. 11 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, які у вказують на те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Факт роз`яснення ОСОБА_1 його прав і обов`язків не зафіксований також у відеозаписі, який міститься в матеріалах справи.

Також матеріали справи не містять підтвердження відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Інших доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП суду не надано.

Суд звертає увагу на те, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення надійшов до Комінтернівського районного суду Одеської області 11.07.2023р. та був розподілений судді Сафаровій А.Ф.

Дослідивши та проаналізувавши вказані матеріали під час підготовки до розгляду, суддя Сафарова А.Ф. встановила, що у протоколі відсутні особисті підписи особи, що притягується до відповідальності у відповідних для цього графах, свідки не залучалися, відмова від підпису не зафіксована, письмові пояснення особою не надані, а також виявлено відсутність направлення до медичного закладу, про яке вказаного в протоколі. На підставі викладеного, постановою від 21.09.2023р. матеріали справи повернуто до УПП в Одеській області для належного оформлення.

На виконання постанови судді Сафарової А.Ф. т.в.о. командира взводу №2 роти №4 батальйону №1 полку УПП в Одеській області Калашніковою Т. надано рапорт, в якому остання підтвердила, що дійсно направлення на огляд в медичний заклад не складалося.

31.10.2023р. матеріали вказаної справи повторно надійшли до Комінтернівського районного суду Одеської області та розподілені судді Жовтан П.В.

Тривалий час суд намагався викликати ОСОБА_1 в судові засідання, шляхом направлення судових повісток, на адресу, вказану в протоколі про адміністративне правопорушення, однак до суду поверталися конверти з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою». Оскільки ОСОБА_1 не був ознайомлений зі змістом протоколу, суд, з метою дотримання прав останнього, за власною ініціативою звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області для встановлення адреси місця реєстрації останнього та подальшого виклику в судові засідання. Як встановлено з відповіді на вищевказаний запит, адреса місця проживання ОСОБА_1 взагалі не узгоджується з тією адресою, яка вказана в протоколі про адміністративне правопорушення. З відеозапису вбачається, що адреса місця проживання ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення співробітниками поліції не встановлювалася, тобто яким чином особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення внесла відомості про місце проживання ОСОБА_1 залишається незрозумілим. Після отримання судової повістки за адресою місця проживання, встановленою судом, ОСОБА_1 , прибув в судове засідання, де ознайомився з матеріалами справи. Таким чином, складання протоколу про адміністративне правопорушення здійснено з грубим порушенням законодавства.

Вищевикладені обставини свідчать про недбале ставлення співробітників поліції до своїх посадових обов`язків.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282).

У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

За Кодексом України про адміністративні правопорушення, Конституцією України або іншими Законами України, не передбачено покладення на суд функції підтримання обвинувачення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, доведення винуватості особи.

Суд не має права, за умови відсутності при розгляді справи про адміністративне правопорушення сторони обвинувачення, самостійно відшукувати та збирати докази обвинувачення, ініціювати їх дослідження, уточнювати в судовому рішенні фабулу правопорушення, усуваючи певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення для можливості притягнення особи до відповідальності, оскільки такі дії суду призведуть до порушення ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу. В разі таких дій суду особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

У справі відсутні достовірні дані, на підставі яких суд має можливість встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для даного провадження та підлягають доказуванню, а тому відсутні дані про наявність в діях особи, відносно якої складений адміністративний протокол, ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вище викладених обставин, суддя дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, належними та допустимими доказами.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.62 Конституції України, статтями 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення та на неї може бути внесено подання прокурора у той же строк.

Суддя П. В. Жовтан