КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2024 року м. Київ

Унікальний номер справи № 759/9733/23

Суддя в суді першої інстанції: Петренко Н.О.

Провадження № 33/824/3186/2024

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., вирішуючи питання про поновлення захиснику ОСОБА_1 - адвокату Сапонову Олександру Вікторовичу строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду міста Києва від 03 липня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 03 липня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, для накладення адміністративного стягнення (а.с. 14).

Не погодившись з вказаною постановою, 27 травня 2024 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Сапонов О.В. подав до суду апеляційну скаргу, в якій заявив про поновлення строку на апеляційне оскарження (а.с. 93-159).

Клопотання про поновлення строку обґрунтоване тим, що захисник ОСОБА_1 - адвокат Літвін І.М. 03 липня 2023 року повідомив ОСОБА_1 про те, що Святошинський районний суд м. Києва справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрив. При цьому, копії оскаржуваної постанови адвокатом Літвіним І.М. особисто отримано не було. Під час ознайомлення з матеріалами справи, адвокатом Сапоновим О.В. 25 квітня 2024 року було встановлено, що копія оскаржуваної постанови фактично не надсилалась Святошинським районним судом м. Києва засобами поштового зв`язку ані ОСОБА_1 , ані захиснику, лише у липні 2023 року копію оскаржуваної постанови було видано ОСОБА_2 . Тобто, фактично з оскаржуваною постановою ОСОБА_1 фактично ознайомився особисто лише 24 квітня 2024 року.

Вказував, що ОСОБА_1 працював на посаді юриста «Центру правової допомоги», тобто має певні знання в галузі права та є обізнаним про те, що відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, вчинення якого 05 жовтня 2022 року було інкриміноване ОСОБА_1 , підлягає закриттю судом першої інстанції без проведення дослідження та оцінки доказів, та без встановлення винуватості чи невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Тому, із суб`єктивного усвідомлення ОСОБА_1 , як особи з юридичною освітою, єдино можливої в даній конкретній ситуації та за даних конкретних обставин, фактичної відсутності на той час будь-яких шкідливих наслідків ОСОБА_1 правомірно не вбачав необхідності особистого отримання копії оскаржуваної постанови, та не вимагав цього від свого захисника адвоката Літвіна І.М.

Враховуючи, що захист ОСОБА_1 здійснювався професійним адвокатом Літвіним І.М., яким не було належним чином встановлено та оцінено потенційні ризики настання для ОСОБА_1 шкідливих наслідків у разі неподання апеляційної скарги та оскаржувану постанову, не було повідомлено клієнта про необхідність апеляційного оскарження, вважав, що причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними.

Перевіривши матеріали справи та доводи захисника ОСОБА_1 - адвоката Сапонова О.В., суд дійшов висновку, що заява про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

За змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenkov. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03).

Як вбачається з матеріалів справи, Святошинським районним судом м. Києва було винесено постанову 03 липня 2023 року, проте, апеляційну скаргу було подано 29 травня 2024 року, тобто з пропуском встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП 10-денного строку на апеляційне оскарження з дня винесення постанови.

Вперше з апеляційною скаргою захисник ОСОБА_1 - адвокат Сапонов О.В. звернувся до суду 26 квітня 2024 року (а.с. 18-81), яку постановою Київського апеляційного суду від 17 травня 2024 року було повернуто, оскільки до апеляційної скарги не надано доказів на підтвердження повноважень захисника (а.с. 84-85).

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що апелянт був обізнаний про розгляд даної справи, що підтверджується клопотанням про відкладення розгляду справи (а.с. 9).

Проте, будучи обізнаним про розгляд Святошинським районним судом м. Києва даної справи, апелянт після 09 червня 2023 року не вживав жодних заходів для того, щоб дізнатися про стан достеменно відомого йому провадження, зокрема не подавав до суду заяв про отримання інформації про розгляд даної справи чи про отримання копії повного тексту постанови. При цьому, лише 25 квітня 2024 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Сапонов О.В. подав до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 15).

Посилання захисника ОСОБА_1 - адвоката Сапонова О.В. на те, що апелянт фактично ознайомився з апеляційною скаргою 25 квітня 2024 року, не може бути визнано поважною причиною пропуску процесуального строку, оскільки початок строку апеляційного оскарження постанови судді обраховується з дня винесення постанови і цей строк ніяким чином не пов`язаний з отриманням копії судового рішення.

Твердження захисника ОСОБА_1 - адвоката Сапонова О.В., що ОСОБА_1 не звернувся до суду з апеляційною скаргою протягом встановленого строку, оскільки його захисником - адвокатом Літвіним І.М. не було роз`яснено останньому про негативні наслідки не оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року, апеляційним судом відхиляються, оскільки такі причини пропуску строку не є поважними, враховуючи, що ОСОБА_1 був повідомлений про винесення судом рішення у даній справі, мав цікавитись результатом розгляду та змістом оскаржуваної постанови. Неналежна організація оскарження постанови є суб`єктивною причиною пропуску строку, при цьому, негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальності за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, а саме у справах «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України», сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Отже, наведені причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть вважатися поважними, тобто такими, що об`єктивно перешкоджали вчасному зверненню до суду з апеляційною скаргою, тому виходячи з того, що апеляційну скаргу подано з пропуском строку на апеляційне оскарження і апелянтом не підтверджено поважності причин пропуску такого строку, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Відмовити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Сапонову Олександру Вікторовичу у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду міста Києва від 03 липня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Сапонова Олександра Вікторовича на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 03 липня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя _________________ Б.Б. Левенець