Справа № 643/7843/23
Провадження № 3/643/83/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2024 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ

1. Обставини адміністративного правопорушення, визнані судом доведеними

27.07.2023 о 16-06 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai Elantra», державний номерний знак НОМЕР_1 , біля буд. 370 по вул. Клочківська в м. Харкові з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я Комунальному некомерційному підприємстві Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер», ОСОБА_1 відмовився, а саме не здав біологічне середовище «сеча».

2. Нормативний акт, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

3. Позиція учасників справи

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Ткачов В.О. у судовому засіданні 24.05.2024 просили закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У клопотанні, яке надійшло до суду 21.02.2024, захисник зазначав, що ОСОБА_1 , перебуваючи в закладі охорони здоров`я, не відмовлявся від проходження огляду, проте в силу фізіологічних особливостей не зміг здати сечу. ОСОБА_1 в порушення вимог законодавства не запропонували здати зразки слини, змиви з поверхні губ, шкіряного покриву обличчя і рук, крові.

Прокурор у судове засідання не з`явився, викликався до суду належним чином.

Таким чином, судом було вжито передбачених законодавством України заходів щодо повідомлення прокурора про дату і місце розгляду справи та реалізації його права приймати участь у розгляді справи в суді.

У постанові Верховного Суду від 07.11.2022 у справі № 361/1017/20 зазначено, що здійснюючи судове тлумачення норми права, суд не повинен ухвалювати рішення, які б змінювали закон або суперечили йому, не повинен переходити межі своїх повноважень й не перетворюватися на творця права (див.: ухвала ЄСПЛ від 27 квітня 2004 року щодо прийнятності заяви № 65518/01 «Салов проти України»; рішення ЄСПЛ від 29 березня 2006 року у справі «Скордіно проти Італії» (№ 1), заява № 36813/97).

Оскільки, виходячи з положень ст. 250 КУпАП, участь прокурора в даній категорії справ не є обов`язковою, у суду відсутні процесуальні механізми зобов`язувати прокурора брати участь у розгляді справи та відкладати судове засідання у зв`язку з його неявкою.

Ураховуючи наведене та обов`язок суду розглянути справу про адміністративне правопорушення протягом встановлених законодавством строків, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для розгляду справи за відсутності прокурора.

4. Застосовне законодавство

Відповідно до ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належать забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України (ПДР), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема передбачений вказаним законом обов`язок виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Одним із таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння (п. 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.09.2021 у справі № 11-21сап21 (реєстраційний номер рішення 101473367)).

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 (Порядок).

Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїз Торія проти Іспанії", від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України»).

5. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 456614 від 27.07.2023, згідно з яким ОСОБА_1 вчинив правопорушення за вказаних вище обставин;

- даними додатку до вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, згідно з яким ОСОБА_1 вчинив правопорушення за вказаних вище обставин та притягається до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;

- даними рапорту співробітника поліції, згідно з яким ОСОБА_1 вчинив правопорушення за вказаних вище обставин;

- даними пояснень співробітника Національної Гвардії України ОСОБА_2 , згідно з якими вказаний вище автомобіль був зупинений для перевірки. Водій мав ознаки наркотичного сп`яніння. Поруч проїжджав екіпаж поліції, до яких звернувся, щоб перевірили водія;

- даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1906 від 27.07.2023, складеного Комунальним некомерційним підприємством Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер», згідно з яким остаточний діагноз ОСОБА_1 встановити неможливо, так як обстежувана особа не могла зібрати біологічний матеріал (сечу) для лабораторного токсикологічного дослідження;

- даними відеозапису, на якому зафіксовані зупинка транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , та обставини його перебування в закладі охорони здоров`я.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною поза розумним сумнівом вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаного вище правопорушення та факт порушення ним вимог п. 2.5 ПДР.

6. Мотиви неврахування аргументів сторони захисту

6.1. Аргументи сторони захисту

Автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений не працівниками поліції, а воєнними. Зупинка автомобіля була безпідставною, тобто були відсутні причини такої зупинки.

Позиція суду

Свідок ОСОБА_3 , допитана за клопотанням сторони захисту, показала, що перебувала у вказаному вище автомобілі разом із ОСОБА_1 . Працівники поліції їхали за їх автомобілем, посигналили та їх автомобіль зупинили особи у військовій формі на блок-посту. Одразу після зупинки до них підійшли працівники поліції.

Згідно з відеозаписом, автомобіль патрульної поліції рухався за автомобілем ОСОБА_1 . Перед блок-постом працівник патрульної поліції вийшов із службового автомобіля, щоб зупинити автомобіль ОСОБА_1 , та пішки наздоганяв автомобіль останнього, який із невеликою швидкістю під`їжджав до блок-посту та зупинився на ньому. Одразу після зупинки автомобіля ОСОБА_1 до вказаного автомобіля підійшов працівник поліції.

Відповідно до роз`яснень, наданих в п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 «Про судову практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває в стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим із того моменту, коли він почав рухатись.

У постанові Верхового Суду від 20.02.2019 у справі № 404/4467/16-а зазначено, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Харківського апеляційного суду від 15.02.2023 у справі № 953/6581/22, Львівського апеляційного суду від 17.03.2023 у справі № 459/3104/22, Київського апеляційного суду від 19.01.2023 у справі № 752/13788/22, Київського апеляційного суду від 23.03.2023 у справі 756/7328/22, на відміну від вимоги про пред`явлення документів, серед інших реєстраційного документу на транспортний засіб, вимога поліцейського про проходження водієм в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, пов`язується лише з наявністю ознак такого сп`яніння у водія, а не з встановленням підстав для зупинки транспортного засобу. Зупинка транспортного засобу є компетенцією поліцейського та його дії можуть бути оскаржені в порядку, встановленим законом.

З досліджених доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 керував вказаним вище транспортним засобом безпосередньо перед тим, як автомобіль зупинився та до нього підійшов працівник поліції. В подальшому працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Вказана обставина не заперечувалась ОСОБА_1 під час судового розгляду справи.

Ураховуючи вказані вище висновки щодо застосування норм права судів апеляційної інстанції, підстави зупинки транспортного засобу не мають істотного значення для вирішення питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Ключове значення в цьому випадку має сам факт виконання особою функцій водія транспортного засобу під час його руху, тобто технічні дії з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі.

Факт виконання ОСОБА_1 функцій водія вказаного вище автомобіля під час руху останнього підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, у тому числі об`єктивними даними відеозапису, показаннями ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Ураховуючи наведене, суд відхиляє аргументи сторони захисту.

6.2. Аргументи сторони захисту

Працівниками поліції не забезпечений безперервний відеозапис подій. В матеріалах справи наявний відеозапис початку процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Більша частина подій, які відбувались в закладі охорони здоров`я, на відеозапису відсутня.

Позиція суду

Під час дослідження доказів судом встановлено, що на СД-дисках, які долучені до матеріалів справи, наявний відеозапис початку процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Так, на відеозапису зафіксовано, як ОСОБА_1 повідомляє працівників поліції, що фізіологічно не має можливості здати сечу, після чого направляється разом із працівниками поліції до магазину, де купує пляшку з водою, яку починає вживати.

Виходячи із часу, який зафіксований на останніх кадрах відеозапису, та часу складання протоколу про адміністративне правопорушення, можна дійти висновку, що на відеозапису дійсно не зафіксована більша частина часу, який проведений ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я.

Вирішуючи питання відносно того, чи може часткова відсутність відеозапису бути підставою для закриття провадження у справі, суд керується таким.

Відеозапис є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення. Між тим висновок суду щодо наявності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 ґрунтується на дослідженні та оцінці всієї сукупності зібраних у справі доказів.

Факт нездачі ОСОБА_1 біологічного середовища (сечі) під час перебування в закладі охорони здоров`я визнаний ОСОБА_1 у ході розгляду справи та підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1906 від 27.07.2023, рапортів працівників поліції.

За таких обставин суд вважає доведеним поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 не забезпечив здачу біологічного середовища (сечі) під час перебування в закладі охорони здоров`я.

Ураховуючи наведене, суд відхиляє аргументи сторони захисту.

6.3. Аргументи сторони захисту

ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а з фізіологічних причин не зміг забезпечити здачу сечі. Вказана обставина підтверджується довідкою медичного закладу, згідно з якою ОСОБА_1 хворий на простатит. Крім того, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю, що також негативно вплинуло на його можливість здати сечу. Працівники лікарні не надали ОСОБА_1 можливості здати інше біологічне середовище (кров, слину тощо).

Позиція суду

Згідно з наданою ОСОБА_1 довідкою, виданою КЗОЗ «Обласний клінічний центр урології і нефрології ім. В.І. Шаповала», він 11.12.2023 оглянутий урологом вказаного медичного закладу, йому встановлений діагноз «гострий простатит».

Таким чином, вказаний діагноз встановлений ОСОБА_1 через понад 4 місяці з дати, коли він проходив огляд в закладі охорони здоров`я. Суд також звертає увагу, що згідно із довідкою вказане захворювання мало гострий, а не хронічний, характер.

Ураховуючи наведене, суд не може визнати вказану довідкою доказом, який підтверджує наявність у ОСОБА_1 відповідного захворювання станом на день проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Згідно з посвідченням серія НОМЕР_2 , ОСОБА_1 є особою з інвалідністю.

Судом у судовому засіданні ОСОБА_1 було роз`яснено, що у разі, якщо його інвалідність викликана захворюваннями, які негативно впливають на його можливість здати сечу, він не позбавлений права надати суду відповідну медичну документацію, яка підтверджує наявність у нього вказаних захворювань.

Незважаючи на вказані роз`яснення, відповідну медичну документацію суду не надано.

За таких обставин сам по собі факт наявності у ОСОБА_1 інвалідності суд не може визнати доказом, який доводить відсутність у нього фізіологічної можливості здати відповідне біологічне середовище (сечу).

Таким чином, доказів того, що нездача біологічного середовища обумовлена наявністю у ОСОБА_1 . захворювань, які негативно впливають на його можливість надати вказане середовище на дослідження, судом не отримано.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права Харківського апеляційного суду, викладених зокрема в постановах від 04.04.2023 у справі № 643/403/23, від 28.02.2024 у справі № 643/4568/23, від 22.01.2024 у справі № 643/9145/23, нездачу біологічного середовища (сечі) за таких обставин необхідно розцінювати як відмову від проходження огляду на стан відповідного сп`яніння.

Оцінюючи посилання сторони захисту на бажання ОСОБА_1 здати інше біологічне середовище (кров, слину), суд керується таким.

Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводить лікар шляхом проведення лабораторних досліджень. Таким чином, саме лікар визначає вид зразків біологічного середовища, необхідних для лабораторного дослідження. При цьому Інструкцією не передбачено можливості самостійного вибору особою, яка проходить огляд, виду об`єктів, котрі може надати на дослідження. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Харківського апеляційного суду від 19.04.2024 у справі № 643/10037/23.

Ураховуючи наведене, суд відхиляє аргументи сторони захисту.

6.4. Аргументи сторони захисту

ОСОБА_1 29.07.2023 за власною ініціативою пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння. Результати вказаного огляду негативні. Крім того, ОСОБА_1 неодноразово проходив огляди на стан наркотичного сп`яніння, результати яких також є негативними.

Позиція суду

Згідно з довідкою, виданою ТОВ «Медузас», 29.07.2023 ОСОБА_1 замовив біохімічне дослідження сечі в Медичному центрі «Здоров`я». За результатами досліджень отримані негативні результати щодо 10 наркотичних речовин.

Оцінюючи вказану довідку, суд керується таким.

Згідно з ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Відповідно до вказаного вище Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Згідно з п. 9 розділу другого Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п. 17 розділу третього Інструкції, 17, зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Згідно з п. 20 Інструкції, висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Аналіз положень вказаних вище ст. 266 КУпАП, Інструкції та Положення свідчить, що проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я має проводитись за обов`язковою участю працівників поліції.

Враховуючи наведене, самостійне звернення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я не може вважатись належним, тобто з дотриманням встановленої процедури, проходженням огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Крім того, біохімічні дослідження виконані в Медичному центрі «Здоров`я» 29.07.2023. Між тим згідно з п. 9 розділу другого Інструкції проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я повинно бути проведене не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. Підстави для огляду ОСОБА_1 встановлені 27.07.2023.

Також суд зауважує, що ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. За таких обставин наявність або відсутність у нього стану наркотичного сп`яніння не має значення для кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ураховуючи наведене вище, суд відхиляє посилання сторони захисту на довідку ТОВ «Медузас» від 29.07.2023.

Надані ОСОБА_1 висновки щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1668 від 15.08.2021 та № 872 від 29.03.2024, складені Комунальним некомерційним підприємством Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер», згідно з якими у нього ознак наркотичного сп`яніння не виявлено, суд відхиляє, оскільки вказані висновки, виходячи з дати їх складення, вочевидь не мають відношення до предмету доказування в даній справі. Відсутність у ОСОБА_1 стану наркотичного сп`яніння 15.08.2021 та 29.03.2024 не спростовує висновки суду щодо його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння 27.07.2023.

6.5. Аргументи сторони захисту

Законодавством України не передбачено складення додатку до протоколу про адміністративне правопорушення.

Позиція суду

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 13.09.2023, винесеною у даній справі, протокол про адміністративне правопорушення повернутий до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції для належного оформлення.

За наслідками доопрацювання матеріалів працівником поліції складений додаток до протоколу про адміністративне правопорушення, в якому уточнено, що ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Оцінюючи вказаний додаток, суд керується таким.

В обґрунтування можливості повернення протоколу про адміністративне правопорушення для належного оформлення суд в постанові від 13.09.2023 посилався на відповідні постанови Пленуму Верховного Суду України, Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Великої Палати Верховного Суду.

Таким чином, найвищі суди України послідовно зазначали на можливості повернення протоколів про адміністративне правопорушення для належного оформлення, якщо вказані протоколи складені без додержання вимог КУпАП, а відтак на можливості розгляду судом доопрацьованих за наслідком такого дооформлення матеріалів.

Виходячи з положень ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з критеріїв Енгеля (Engel and Others v. the Netherlands, рішення 8 червня 1976 року, заяви №№ 5100/71; 5101/71; 5102/71; 5354/72; 5370/72), відноситься до «кримінальних» у розумінні ЄСПЛ.

Суд враховує, що стандарт доказування у кримінальних справах є найвищим, тобто таким, що передбачає максимальні вимоги до належності та допустимості доказів.

Ураховуючи наведене, суд вважає за можливе під час вирішення даної справи враховувати загальні підходи до оцінки допустимості доказів, сформовані Верховним Судом під час розгляду кримінальних проваджень.

У постанові від 01.11.2022 у справі № 344/2995/15-к Верховний Суд, оцінюючи доводи сторони захисту відносно того, що з окремими доказами сторона захисту була ознайомлена лише на початку судового провадження, тобто в суді, висловив наступні висновки щодо застосування норм права. Коли сторона вимагає скасування або зміни судового рішення, посилаючись на порушення, допущене під час кримінального провадження, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й переконати, що воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі і не було виправлено в ході кримінального провадження. Для цього сторона, крім іншого, має продемонструвати, що вона під час кримінального провадження вжила заходів у межах процесуальних можливостей, наданих їй кримінальним процесуальним законодавством, для виправлення ситуації, що склалася внаслідок стверджуваного порушення, і скористалася можливостями, наданими їй іншою стороною та/або судом. Права сторони буде порушено не стільки у випадку, якщо доказів не буде або буде не в повному обсязі відкрито на стадії завершення досудового розслідування, скільки тоді, коли суд, обізнаний із порушенням права сторони на своєчасне ознайомлення з матеріалами іншої сторони, не вжив належних заходів для виправлення ситуації. Сторона захисту повинна обґрунтувати, що в неї не було достатнього часу і можливості під час судового розгляду детально ознайомитися із цими доказами і врахувати їх при опрацюванні стратегії і тактики захисту.

Повертаючись до обставин даної справи, суд констатує, що справа надійшла в провадження суду 26.09.2023 після її доопрацювання органами поліції. До матеріалів справи долучений вказаний вище додаток до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, сторона захисту мала достатньо часу для опрацювання стратегії і тактику захисту від пред`явленого обвинувачення (у автономному значенні цього терміну, оскільки ЄСПЛ неодноразово вказував на кримінально-правовий характер адміністративних правопорушень), у тому числі для опрацювання стратегії і тактику захисту з урахуванням вказаного вище додатку до протоколу про адміністративне правопорушення.

Захисником не обґрунтовано, яким чином складання додатку до протоколу про адміністративне правопорушення, в якому конкретизований зміст пред`явленого ОСОБА_1 обвинувачення, призвело до порушення права ОСОБА_1 на справедливий судовий розгляд та перешкоджало забезпеченню і реалізації його прав і свобод під час вказаного розгляду.

Ураховуючи наведене, суд відхиляє аргументи сторони захисту.

6.6. Аргументи сторони захисту

ОСОБА_1 працівниками поліції не були роз`яснені його права.

Позиція суду

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права Верховного Суду, не будь-яке формальне недотримання вимог закону під час отримання доказу автоматично спричиняє визнання його недопустимим. Натомість закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення законодавства істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи. Не у всіх випадках порушення навіть фундаментальних прав і свобод особи під час судового провадження має прямий вплив на дотримання гарантій справедливого судового розгляду, зокрема й на допустимість доказів. У разі визнання доказів недопустимими суд має вмотивувати свої висновки про істотне порушення вимог закону, зазначивши, які саме й чиї права і свободи було порушено і в чому це виражалося (постанова Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 756/10060/17, постанови Верховного Суду від 01.12.2020 у справі № 318/292/18, від 01.11.2022 у справі № 344/2995/15-к, від 04.10.2022 у справі № 295/3910/18).

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Висловлюючи свої письмові заперечення в протоколі, ОСОБА_1 не посилався на нероз`яснення йому вказаних вище прав, при цьому зазначаючи на порушенні працівниками поліції КПК та адміністративного кодексу. Таким чином, працівниками поліції ОСОБА_1 була надана можливість висловити свої зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 скористався наданою можливістю, при цьому не посилався на нероз`яснення йому прав, про які зазначено в протоколі.

Під час розгляду даної справи судом ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені чинним законодавством України. Крім ОСОБА_1 , його інтереси під час розгляду справи представляв захисник, який є фахівцем у галузі права.

Посилаючись на нероз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 його прав, сторона захисту не обґрунтувала, яким чином вказана обставина негативно вплинула на реалізацію прав ОСОБА_1 під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та позначилась на справедливості судового розгляду.

Ураховуючи наведене, суд відхиляє аргументи сторони захисту.

6.7. Аргументи сторони захисту

В іншій справі № 643/11064/23 суд апеляційної інстанції провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрив на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Позиція суду

В справі 643/11064/23 досліджувались обставини складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення у зв`язку з подіями, які мали місце 10.10.2023.

Таким чином, предмет доказування в даній справі та справі № 643/11064/23 є відмінним, у зв`язку з чим обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, не мають преюдиційного значення під час розгляду даної справи та не є обов`язковими для суду.

Ураховуючи наведене, суд відхиляє аргументи сторони захисту.

7. Накладення стягнення

Оскільки ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у суду, виходячи з положень ч. 2 ст. 33 КУпАП, відсутні підстави враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Харківського апеляційного суду від 07.11.2023, винесеної у справі № 645/2694/23.

Матеріали справи містять довідку УПП в Харківській області ДПП, згідно з якою ОСОБА_1 отримував посвідчення водія.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 605,60 грн., які підлягають стягненню з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. 33-35, 40-1, 130, 251-252, 279, 283-285 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

ВизнатиОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на ньогоадміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі одної тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн. (отримувач: ГУК у Харківській області 21081300, код отримувача 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, UА0020001, призначення платежу: «штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху») з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути зОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн. (отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення»).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Повна постанова складена 04.06.2024.

Суддя Д.А. Крівцов