ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/2115/23Головуючий у 1-й інстанції Ромазан Л.С.
Провадження № 33/817/64/24 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Мартинюка В.І

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,- адвоката Мартинюка В.І. на постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2023 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Як визнав суд, ОСОБА_1 25.10.2023 року о 03 год. 11 хв. керував автомобілем марки "MERCEDES-BENZ" н.з. НОМЕР_1 , в с. Зеленче вул. Зеленецька, 3, Тернопільського району Тернопільської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник особи яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , - адвокат Мартинюк В.І. вказує на незаконність постанови суду першої інстанції з мотивів недотримання норм матеріального та процесуального права при її ухваленні, та вважає її такою, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Звертає увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено район та область, де був складений протокол, а також не зазначено повне місце проживання ОСОБА_1 .

Зазначає про розбіжності в часі, зафіксованому у винесених працівниками поліції процесуальних документах. Зокрема - у протоколі про адміністративне правопорушення час вчинення правопорушення зазначено 25 жовтня 2023 року 03 год. 29 хв., а у постанові про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.121 КУпАП, яка передувала складанню протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП - 03 год. 30 хв.

Стверджує про порушення вимог ст.266 КУпАП при проведенні його огляду на стан сп`яніння, оскільки вважає, що вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу є законною лише за наявності двох свідків, в присутності яких така вимога пред`являється.

Вказує, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував і на підтвердження даного аргументу посилається на відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, який, на його думку, відображає лише припаркований транспортний засіб, який не здійснює рух.

Зазначає, що працівники патрульної поліції в порушення вимог законодавства не затримали та не помістили транспортний засіб "Мерседес-Бенц Спрінтер" на майданчик для утримання транспортних засобів для водіїв, які порушили правила дорожнього руху.

Просить скасувати постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2023 року і закрити провадження у справі на підставі ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , - адвоката Мартинюка В.І., який повністю підтримав подану апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просить скасувати постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2023 року та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд констатує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції проведено у відповідності до розділу IV КУпАП, яким регламентовано порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою вставлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 182588 від 25 жовтня 2023 року ОСОБА_1 25.10.2023 року о 03 год. 11 хв. керував автомобілем марки "MERCEDES-BENZ" н.з. НОМЕР_1 , в с. Зеленче вул. Зеленецька, 3, Тернопільського району Тернопільської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В протоколі про адміністративне правопорушення, який був предметом розгляду суду, зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Протокол підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень та заперечень, що також підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Відсутність у протоколі відомостей про район та область, де був складений протокол, а також не зазначення повного місця проживання ОСОБА_1 , на що звертає увагу апелянт, не перешкоджають встановити усі необхідні для розгляду справи обставини і це не може бути підставою для скасування правильного п суті рішення суду.

Розбіжності в часі вчинення правопорушень, передбачених ч.5 ст.121 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП, зафіксовані протоколом та постановою про адміністративне правопорушення, на чому акцентує увагу апелянт жодним чином не впливає на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що оскаржує його захисник.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції, яким зафіксовано що на момент, коли працівник поліції підійшов до транспортного засобу, за кермом цього транспортного засобу перебував ОСОБА_1 , в якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, після чого було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу газоаналізатора "Drager Alcotest 6810" та у закладі охорони здоров`я, від проходження яких ОСОБА_1 відмовився у категоричній формі.

Оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудною камерою працівників патрульної поліції підтверджується, що працівниками поліції було зафіксовано факт порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 , за що в подальшому він був притягнутий до адміністративної відповідальності.

На підтвердження вище викладеного, в матеріалах справи міститься копія постанови серії БАД №822128 від 25.10.2023 про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121, ч.1 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, заперечення стороною захисту факту керування транспортним засобом розцінюються апеляційним судом як обраний спосіб захисту з метою уникнення відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Виходячи з приписів вказаної правової норми, при проведенні поліцейським огляду на стан сп`яніння, за умови відеофіксації цього процесу, присутність свідків не є обов`язковою. Тому доводи апелянта про недійсність огляду на стан сп`яніння у зв`язку з відсутністю свідків під час цієї процедури, вважаю необґрунтованими.

Окрім того, слід зазначити, що не поміщення транспортного засобу на майданчик для утримання транспортних засобів для водіїв, які порушили правила дорожнього руху, не є обставиною, що звільняє ОСОБА_1 від відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Тому доводи апеляційної скарги в цій частині також є безпідставними і необґрунтованими.

З огляду на вказані докази, які належним чином досліджені судом першої інстанції, доводи апелянта про необ`єктивність, незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції є непереконливі і не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Докази, на підставі яких суд обґрунтував свій висновок щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення є належними та допустимими, оскільки отриманні у передбачений законом спосіб, у тому числі у порядку передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення

Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2023 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , - адвоката Мартинюка В.І.. залишити без задоволення, а постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2023 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя