Справа № 211/3582/24
Провадження № 3/211/1952/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 червня 2024 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ніколенко Д.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Відділення поліції № 1 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за ч. 4 ст. 156 КУпАП,-

встановила:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 210366 від 01.06.2024, 01 червня 2024 року об 11 год. 30 хв. гр. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: м. Кривий Ріг, вул.Серафимовича, біля буд. 76, біля магазину «АТБ», здійснював продаж тютюнових виробів без марок акцизного збору, чим порушив п. ч. 1 ст. 15 Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилянтів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 4 ст. 154 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчить його підпис в протоколі про ознайомлення з місцем та часом розгляду справи.

Ураховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу по суті відповідно до положень ст. 268 КУпАП за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 4 статті 156 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дії передбачені частиною першою чи третьою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за ті ж порушення.

Тобто обов`язковою кваліфікуючою ознакою є повторність протягом року.

Разом з цим, матеріали справи не містять жодних доказів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 або ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Отже, при дослідженні матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом не встановлено, що ОСОБА_1 протягом року піддавався адміністративному стягненню за ч. 1 або за ч. 3 ст. 156 КУпАП.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення, відсутня норма, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінально-процесуальному законодавстві.

Так, закриття судом кримінального провадження у тих випадках, коли існують підстави для перекваліфікації дій обвинуваченого судом, не виправдовує легітимних очікувань особи, яка зазнала шкоди і не узгоджується із завданнями кримінального судочинства.

Відмова держави від кримінального переслідування особи за наявності у її діях ознак іншого кримінального-караного діяння (менш тяжкого, ніж те, у якому їй пред`явлено обвинувачення) суперечитиме таким засадам як верховенство права, законність та диспозитивність, що призведе до безкарності винного, а особу, якій завдано шкоду, поставить у становище правової незахищеності і створить умови для повторної віктимізації.

Наведене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 03.07.2019 року (справа №288/1158/16-к, провадження №13-28кс19), Першої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 19.10.2021 (справа №552/2540/20, провадження №51-3807км21), Київського апеляційного суду у постанові від 07.11.2022 (справа № 758/7843/22, провадження № 33/824/3259/2022).

Таким чином, суд вважає, що кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 156 КУпАП не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду даної справи, та вважає необхідним перекваліфікувати дії ОСОБА_1 на ч. 1 ст. 156 КУпАП. Перекваліфікація дій не порушує прав ОСОБА_1 та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколі.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 210366 від 01.06.2024, письмовими поясненнями, протоколом огляду з фототаблицею, квитанцією.

Ураховуючи викладене, суд приходить висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

З урахуванням обставин вчинення адміністративного правопорушення, оцінивши докази в їх сукупності, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 156 КУпАП у виді штрафу з конфіскацією предметів торгівлі.

На підставі положень статті 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі, встановленому п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 283, 284 КУпАП-

постановила:

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Вилучені тютюнові вироби в загальній кількості 31 пачка цигарок, які зберігаються в камері схову речових доказів ВП № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області відповідно до квитанції № 39 конфіскувати.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Суддя Д. М. Ніколенко