н/п 3/174/127/2024
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2024 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Борцової А.А.,

за участю: секретаря - Килинчук Л.Л.,

захисника - Григор`єва Д.В.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яка надійшла з ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

якому, згідно ст.268 КУпАП, роз`яснені його права та обов`язки,-

В С Т А Н О В И В:

Водій ОСОБА_1 , 19.03.2024, о 12:23 год., в м.Вільногірськ Кам`янського району Дніпропетровської області, вул.Привокзальна, біля буд.1А, керував автомобілем ЗАЗ TF699Р-72 ЗНГ з д/н НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, зіниці ока не реагували на світло. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 19.03.2024 їхав з гаража, назустріч йому їхав патрульний автомобіль. Після того, як він зупинився, підійшли працівники поліції, сказали, що раніше на нього вже складали протокол по ст.130 КУпАП, тому є підозра, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Запропонували пройти огляд, на що він відмовився, бо треба було поїхати в м.П`ятихатки, забрати матір. Потім працівники поліції обшукали його та автомобіль, нічого не знайшли. Наркотичні засоби не вживає, і в той день також не вживав. Про те, які ознаки наркотичного сп`яніння він мав, працівники поліції йому не повідомляли, а в протоколі зазначили, що в нього було почервоніння очей.

Захисник Григор`єв Д.В. просить провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що, як слідує з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, причиною зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 було те, що відносно нього раніше складався протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, і саме тому у працівника поліції виникла підозра що ОСОБА_1 керує транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. При цьому поліцейський не зазначає у водія жодної конкретної ознаки наркотичного сп`яніння перед тим, як пропонує останньому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, які потім були зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Тобто, як вбачається з відео-доказів, поліцейський назвав причиною зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 одразу підозру, що водій знаходиться в стані наркотичного сп`яніння тільки за тією підставою, що раніше на водія складався протокол за ст.130 КУпАП, а не те, що водій не був пристебнутий ременями безпеки, як пізніше зазначив у своєму рапорті поліцейський.

Правила дорожнього руху України не мають такої підстави зупинки транспортного засобу поліцейським як припущення з боку поліцейського, що водій керує транспортним засобом в стані будь-якого сп`яніння, оскільки візуально неможливо встановити ознаки сп`яніння у водія автомобіля під час руху автомобіля.

Таким чином, зупинка з боку поліцейського автомобіля під керуванням ОСОБА_1 відбулася безпідставно і всупереч вимог закону, відповідно і усі діє які було проведені поліцейським після зупинки транспортного засобу є незаконними, а тому не можуть бути підставою притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Така сукупність дій патрульного інспектора, зокрема безпідставна зупинка автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та нічим не обґрунтована констатація факту перебування його за кермом у стані наркотичного сп`яніння, вказують на завідому упередженість патрульного інспектора.

Водночас зовнішній вигляд і поведінка водія ОСОБА_1 , зафіксовані на відео, не дають беззаперечних підстав вважати його поведінку неадекватною внаслідок вживання наркотичних засобів.

Відмова водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння за умови відсутності достатніх доказів вважати його перебування у такому стані, не свідчить про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника, дослідивши письмові докази по справі, переглянувши відеозапис з цифрової відеокамери поліцейського, суд дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , реалізуючи своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан наркотичного сп`яніння, оформлення результатів такого огляду, регулюються ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 з подальшими змінами.

Згідно п.12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011, заява №21037/05; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується наступними доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 020096 від 19.03.2024, в якому викладені обставини адміністративного правопорушення та який ОСОБА_1 підписаний особисто і без заперечень (а.с.1);

-рапортом інспектора СРПП ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Мільтиха Д., з якого слідує, що 19.03.2024, близько 12:13 год., при патрулюванні території обслуговування, по вул.Привокзальна, біля будинку № 1А в м.Вільногірськ була звернута увага на автомобіль ЗАЗ TF699Р-72 ЗНГ з д/н НОМЕР_1 , водій якого не був пристебнутий ременем безпеки. Згідно вимог п.3 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» було здійснено зупинку транспортного засобу. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: невиразна мова, почервоніння очей, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я в установленому законом порядку водій відмовився (а.с.2);

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення наркотичного сп`яніння, згідно з яким ОСОБА_1 від проходження огляду в закладі охорони здоров`я відмовився (а.с.8);

-відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, який відтворено в судовому засіданні та з якого слідує, що ОСОБА_1 був зупинений за керування транспортним засобом будучи не пристебнутим ременем безпеки, після зупинки працівник поліції виказав йому підозру, що він має ознаки наркотичного сп`яніння, від проходження відповідного огляду ОСОБА_1 категорично відмовився, виказану працівником поліції підозру не оспорював (а.с.12).

Вищевказані докази суд приймає у якості допустимих по справі, оскільки вони отримані в законний спосіб, логічно взаємопов`язані, узгоджуються між собою та взаємно доповнюють один одного.

Доводи захисника щодо безпідставності зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції суд оцінює критично оскільки факт керування останнім транспортним засобом без пристебнутого ременя безпеки підтверджується вищевказаним відеозаписом та копією постанови серії БАД № 578509 від 19.03.2024, згідно з якою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності по ч.5 ст.121 КУпАП саме за вчинення вказаного правопорушення і у встановленому законом порядку дана постанова ним не оскаржувалася.

Також, дійсно працівник поліції після зупинки ОСОБА_1 не назвав які саме ознаки наркотичного сп`яніння він виявив у останнього, однак ці ознаки зазначені у рапорті поліцейського та протоколі про адміністративне правопорушення, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений після його складання, заперечень не виказував, а отже пасивно погодився з цими обставинами.

Доводи ОСОБА_1 щодо неможливості пройти огляд на стан сп`яніння оскільки йому необхідно було забрати матір з іншого населеного пункту, суд оцінює критично, так як вказана обставина не може бути поважною причиною для відмови у проходженні ним вказаного огляду, що є його обов`язком як особи, яка реалізує своє право володіти та керувати транспортним засобом, і тим самим несе певну відповідальність та зобов`язана виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Таким чином, дослідивши та проаналізувавши зібрані докази у їх сукупності та оцінивши їх на предмет достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, поза розумним сумнівом доведена дослідженими вище доказами, тому суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Обставин, які обтяжують та пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 при судовому розгляді справи не встановлено.

Судовий збір у розмірі 605,60 грн підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави.

Керуючись ст.ст.40-1, 130, 283, 284, 287, 289, 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Перерахування провести на користь держави.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст.308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Копію постанови в частині позбавлення права керування транспортними засобами направити для виконання начальнику відділення поліції №4 Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Строк пред`явлення документа для виконання - протягом 3 місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий - суддя: підпис А.А.Борцова