Справа № 711/8764/24
Номер провадження 3/711/2730/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Комплєктова Т.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС у Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , директора ТОВ «СТРОЙ ДОМ УКРАЇНА», мешканця АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу від 04.11.2024 № 745/23-00-07-03-01, за результатами документальної планової виїзної перевірки ТОВ «СТРОЙ ДОМ УКРАЇНА», директором якого є ОСОБА_1 , за період з 01.01.2018 по дату підписання акта перевірки (призначений на посаду згідно наказу від від 09.03.2016 №1/3к) вчинив порушення вимог: п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п.134.1 ст.134, 140.5.11 п. 140.5 ст. 140 Податкового кодексу України, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.8, 9 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20 жовтня 1999 року №246, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 року за №751/4044, п. 7, 10, 11 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 року за №27/4248, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 2475132 грн.; п. 103.2, 103.3 ст. 103, пп. 141.4.4 п. 141.4 ст. 141 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток з доходів нерезидента за III квартал 2023 року на суму 27394,61 грн; п.103.9 ст. 103 Податкового кодексу України, в результаті чого не подано Розрахунок (Звіт) податкових зобов`язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України (додаток ПН до податкової декларації з податку на прибуток підприємства) за три квартали 2023 року; пп. «б» п. 185.1 ст. 185, пп. «ж» п. 186.3 ст. 186, абзацу третього п. 187.8 ст. 187, п. 190.2. ст. 190, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 2770191 грн.; пп. «б» п. 185.1 ст. 185, пп. «ж» п. 186.3 ст. 186, абзацу третього п. 187.8 ст. 187, п. 190.2. ст. 190, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення, що зараховується до податкового кредиту наступного звітного періоду, за червень 2024 року на суму 99566 грн.; п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого в Єдиному реєстрі податкових накладних не зареєстровані податкові накладні: з податком на додану вартість в сумі 118283грн., з обсягом постачання на загальну суму 13757394,35 грн.; вимог п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України, абз. 1 п. 8.4, п. 8.5 розд. VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року №1588, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2011 року за №1562/20300, в результаті чого не подано 31 повідомлення та не своєчасно подано 15 повідомлень про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП, що підтверджується актом № 13019/23-00-07-01-01/39792327 від 21.10.2024, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

Представник ОСОБА_1 адвокат Пасіченко К.П. попередньо подала письмові заперечення та в судовому засіданні пояснила, перевірка підприємства проведена у період з 24.09.2024 по 14.10.2024 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2018 по 30.06.2024. Термін проведення перевірки продовжувався на 5 робочих днів відповідно до наказу ГУ ДПС від 03.10.2024 № 2314-п. 28.10.2024 ТОВ «СТРОЙ ДОМ Україна» отримало поштовим засобом Акт від 21.10.2024 по результати документальної планової перевірки з питань дотримання вимог податкового . Акт перевірки не може розглядатися як заява або повідомлення про вчинення кримінального правопорушення щодо ухилення від сплати податків. Єдиним доказом, на який посилається контролюючий орган в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є акт перевірки № 13019/23-00-07-01-01/39792327 від 21.10.2024. Однак сам акт перевірки не породжує жодних правових наслідків, а є лише підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень, які станом на 03.12.2024 не прийняті. Станом на день складення протоколу про адміністративне правопорушення, тобто 04.11.2024 року, не було визначено суму податкового зобов`язання на підставі акту № 13019/23-00-07-01-01/39792327 від 21.10.2024. Крім того, просила врахувати правову позицію, викладену у постанові КАС ВС від 08 вересня 2020 року по справі №П/811/2893/14, згідно якої, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків та, відповідно, такий акт не порушує прав останнього. Податковий орган не позбавлений права викладати у акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акту, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акту перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту. Отже, сам факт незгоди з боку представників податкової служби із сумами податків та зборів вказаними при ведені податкового обліку, за обставин наведених у складеному акті, не може свідчити про порушення порядку його ведення. Крім того, згідно з правовим висновком, який викладено у постанові Верховного Суду від 19 червня 2020 року № 140/388/19, акт перевірки не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкте господарювання, й не є обов`язковим рішенням суб`єкта владних повноважень. Обов`язкові рішення суб`єкта владних повноважень мають відповідати вимогам ч.2 ст.2 КАС України, які не можуть поширюватися на акт перевірки. Акт перевірки це документ, в якому зафіксовано факти та оціночні судження осіб, що її проводили, тому до акта можуть висуватися лише ті вимоги, що стосуються доказів. Оцінка акта перевірки, у тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення в ньому висновків перевірки, може бути дана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта. Також останнім днем проведення перевірки було 14.10.2024. Період вчинення правопорушення з 01.01.2018 по 30.06.2024. Протокол про адміністративне правопорушення складено 04.11.2024, тобто на 21 день після завершення перевірки. Тобто посадовою особою ГУ ДПС у Черкаській області порушено строки складання протоколу. Крім того, протокол не містить належних відомостей з приводу того, які саме дії чи бездіяльність ОСОБА_1 становлять об`єктивну сторону інкримінованого правопорушення. Суть адміністративного правопорушення викладена формально, а саме не конкретизована його фабула, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП. Тому просила закрити провадження відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши ОСОБА_2 , суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Суд зазначає, що адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП передбачена у випадку відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасного подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вищевказані норми закону визначають необхідність доказування кожного адміністративного правопорушення належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.

Відповідно до п.75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Пунктом 86.1 статті 86 ПК України передбачено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Акт перевірки не може розглядатися як заява або повідомлення про вчинення кримінального правопорушення щодо ухилення від сплати податків.

Згідно з положеннями п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення)-від?ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/ або від?ємного значення об?єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Відповідно до п.56.1, 56.2 ст.56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суми грошового зобов?язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Пунктом 58.1. статті 58 ПК України визначено, що у випадку, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення. При цьому статтями 55-56 ПК України передбачене право адміністративного та судового оскарження такого податкового повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків, у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання. Під час процедури адміністративного оскарження обов`язок доведення того, що будь-яке нарахування, здійснене контролюючим органом у випадках, визначених цим Кодексом, або будь-яке інше рішення контролюючого органу є правомірним, покладається на контролюючий орган. Обов`язок доведення правомірності нарахування або прийняття будь-якого іншого рішення контролюючим органом у судовому оскарженні встановлюється процесуальним законом (п.56.4 ст. 56 ПК України). Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (п.56.18 ст. 56 ПК України). Із аналізу вказаних норм слідує, що якщо за результатами податкової перевірки складено акт, який містить висновки про встановлення факту заниження задекларованих до сплати сум податків, контролюючим органом приймається повідомлення-рішення, у якому ним визначається сума грошового зобов`язання, яке платник податків має право оскаржити.

В даному випадку до суду в якості єдиного доказу правопорушення було надано копію акт перевірки. При цьому представник особи, яка притягається до відповідальності, висловила незгоду із вказаним актом та заперечувала проти його достовірності.

Суд зазначає, що акт перевірки, який підписаний головним державним інспектором ГУ ДПС в Черкаській області, так само як і протокол про адміністративне правопорушення, є доказами з низьким ступенем достовірності, особливо коли проти їх достовірності заперечує особа, яка притягається до відповідальності. Вказані документи відображають точку зору публічних посадових осіб щодо необхідності притягнення особи до адміністративної відповідальності, проте самі по собі ці докази не є первинними щодо наявності або відсутності будь-яких обставин. Іншими словами, акт перевірки та протокол про адміністративне правопорушення є недостатніми для доведення вини особи у вчиненні правопорушення, коли особа заперечує проти факту вчинення правопорушення. При цьому до суду не було надано об`єктивних доказів, які б підтверджували наявність викладених у акті обставин чи порушень.

З вищевикладеного вбачається, що на момент складення адміністративного протоколу та ухвалення судового рішення, перевірка підприємства не завершена та відсутнє узгоджене податкове повідомлення рішення.

Оскільки, податкове повідомлення рішення не є узгодженим, тому висновок щодо наявності в діях ОСОБА_1 порушень вимог податкового законодавства є передчасним, оскільки фактично склад інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення на час розгляду справи в суді не встановлений.

Відтак складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 163-1 КУпАП, на підставі самого тільки акту документальної планової виїзної перевірки, є передчасним.

Дана позиція також зазначена в ухвалах Черкаського апеляційного суду № 711/6010/23 від 27.10.2023 та 707/3648/23 від 23.02.2024.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Ураховуючи вищевикладене слід зазначити, що зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06 грудня 1998 року (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що не надано достатніх доказів наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а тому провадження у справі належить закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю достатніх доказів складу правопорушення в діях особи.

Керуючись ст.ст. 33, 163-1, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Т. О. Комплєктова