Справа № 750/2056/24 Головуючий у 1 інстанції Рощина Т. С.
Провадження № 33/4823/550/24
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Рясного В. Д.

Розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові, одночасно в режимі відео конференції із захисником, апеляційну скаргу захисника адвоката Рясного В. Д. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 травня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Щорс Чернігівської області, громадянин України, із базовою вищою освітою, одружений, військовослужбовець, проживаючий по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору.

Як установив суд, 08 лютого 2024 року, о 05 год. 26 хв., по пр. Левка Лук`яненка, 68, у м. Чернігові, на порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, ОСОБА_1 керував автомобілем Hyundai IONIQ, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Мотивує тим, що ОСОБА_1 багато разів повідомляв поліцейським, що він не перебуває у стані алкогольного сп`яніння та не керував транспортним засобом.

Місцевим судом не взято до уваги те, що працівники поліції здійснювали психологічний тиск на ОСОБА_1 , внаслідок якого його було дискредитовано та складений протокол про адміністративне правопорушення.

Звертає увагу суду на те, що у матеріалах справи немає належного відеодоказу ознак алкогольного сп`яніння та не вбачається факту керування транспортним засобом, які надали б можливість зробити висновок, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Також місцевим судом було проігноровано те, що поліцейські під час складання протоколу не роз`яснили ОСОБА_1 його права та порядок проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння.

У протоколі серії ААД № 707963 від 08.02.2024 не вказано модель, номер і серію засобу, яким велася відеофіксація і не відомо чи сертифіковані в Україні засоби відеозапису були застосовані.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 працівниками поліції не було залучено свідків.

Працівниками поліції не було доставлено ОСОБА_1 до медичного закладу, з метою проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння у лікарні та не виписали йому відповідне направлення.

Відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції є не безперервними. ОСОБА_1 не відсторонили від керування транспортним засобом.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захисник адвокат Рясний В. Д. підтримали доводи апеляційної скарги, просили про її задоволення з викладених у ній підстав.

Заслухавши аргументи ОСОБА_1 , його захисника, переглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На відеозапису, зробленому з відеореєстратора видно, як автомобіль їде на зустріч поліцейському автомобілю, працівники поліції розвертаються, їдуть за ним, за допомогою проблискових маячків зупиняють та підходять до водія. В автомобілі, на сидінні водія за кермом перебуває ОСОБА_1 , у цей час автомобіль працює (чутно звук двигуна). На питання поліцейського: «Водій, чому їздите взагалі без світла?», ОСОБА_1 відповів: «… так вже на вулиці світло…».

Під час перевірки документів у водія, у поліцейського виникли підозри про його перебування у стані алкогольного сп`яніння, а тому він вимагав проходження огляду для перевірки такого стану на місці зупинки та повідомив про наслідки відмови від проходження огляду.

При цьому поліцейський чітко вказав на наявність у водія запаху спиртного з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук та неприродну блідість обличчя.

Водій ОСОБА_1 погодився на огляд на місці зупинки із застосуванням технічного приладу, який під відеозапис продув і результат якого показав 1, 46 проміле, що відповідало зовнішнім ознакам водія, його поведінці, мові та координації рухів.

З роздруківки приладу «ALKOTEST 7510» вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, проба позитивна 1,46 проміле, з чим погодився та поставив свій підпис.

Згідно Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що огляд ОСОБА_1 , був проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; виражене тремтіння пальців рук; неприродна блідість обличчя, результат огляду на стан сп`яніння позитивний. У розділі з результатами огляду згоден стоїть підпис ОСОБА_1 без будь-яких зауважень.

Пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Критика дій поліцейського з приводу не видачі ними направлення на проходження огляду у закладі охорони здоров`я є безпредметною з огляду на те, що водій пройшов медичний огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «ALKOTEST 7510», з результатом погодився, а тому відповідне направлення і не видавалося. Таке направлення видається виключно для лікаря, з метою проведення огляду водія на стан сп`яніння у медичному закладі безоплатно.

Доводи захисника, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, правильно розцінені судом, як такі, що не відповідають дійсності та суперечать фактичним обставинам справи і не можуть прийматися до уваги. Загальновідомо, що самостійно без водія транспортні засоби рухатися не можуть. Відеозаписи поліцейськими проводилися постійно, з яких зрозуміло, що керував автомобілем саме ОСОБА_1 , який рухався назустріч поліцейському автомобілю.

Поліцейські цілком правомірно підозрювали водія, що той перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду підозри підтвердив.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння огляд водія проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків.

Частину 2 ст. 266 КУпАП, яка зобов`язувала проведення огляду водія на місці зупинки у присутності двох свідків було змінено та з 17 березня 2021 вона чинна в іншій редакції, де визначено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, і тільки в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків.

Про застосування нагрудних відеокамер із зазначенням номеру прямо вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, самі відеозаписи містяться у матеріалах справи та перегляд їх змісту вказує на те, що огляд ОСОБА_1 був проведений у відповідності до вимог Інструкції, за виключенням положень, які суперечать Закону.

Інструкція, як нормативно-правовий акт не має переваг над Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм.

Суд апеляційної інстанції не вбачає колізії у внесенні змін до ч. 2 ст. 266 КУпАП і не приведенні у відповідність із Законом пункту 6 розділу ІІ Інструкції, оскільки Закон має вищу юридичну силу і саме він підлягає застосуванню, а Інструкція - застосуванню у частині, яка не суперечить Закону.

Доводи захисника з приводу того, що ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, є такими, що не заслуговують на увагу, виходячи з того, що у протоколі про адміністративне правопорушення, який був ним підписаний, зазначено про роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Поліцейські виконали вимоги ч. 1 ст. 266 КУпАП, водія ОСОБА_1 було відсторонено від подальшого права керування транспортним засобом, автомобіль передано тверезому водію, що підтверджується відеозаписом з нагрудних камер поліцейських та розпискою в матеріалах справи на аркуші справи 10, в якій водій ОСОБА_2 зобов`язався не передавати керування автомобілем ОСОБА_1 та доставити до місця стоянки.

Аналіз змісту оскаржуваного судового рішення свідчить про те, що суд дотримався вимог законодавства, та в результаті ретельного дослідження зібраних у справі доказів та їх аналізу в сукупності з встановленими у судовому засіданні обставинами, беззаперечно встановив, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена поза розумним сумнівом, незгода апелянта з такою оцінкою не є підставою для зміни або скасування постанови суду першої інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Рясного В. Д. залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець