Справа № 3/714/214/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2024 р. м. Герца

Суддя Герцаївського районного суду Чернівецької області Єфтемій С.М., розглянувши матеріали адміністративної справи які надійшли з НОМЕР_1 прикордонного загону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

мешканця

АДРЕСА_1 ,

не працюючого,

за ч.1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 16 березня 2024 року о 21 год. 55 хв., на порушення статей 9, 12 Закону України «Про державний кордон України», з метою перетину державного кордону, слідував в напрямку прикордонного знаку № 885, що на території Герцаївської об`єднаної територіальної громади, однак був затриманий працівниками прикордонної служби на відстані 500 метрів від лінії державного кордону України з Румунією.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 204-1 КУпАП, як спроба незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Правопорушник будучі повідомлений про час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився.

Дослідивши письмові докази, слід зазначити про наступне.

Відповідно до вимог ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КпАП України завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа), відповідно до вимог ст.ст. 278, 280 КпАП України, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Частиною 1 ст. 204-1 КУпАП передбачено відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Диспозиція вказаної статті має бланкетний характер, у зв`язку з чим встановлення складу адміністративного правопорушення регулюється спеціальним нормативним актом, що регулює порядок перетинання державного кордону України, яким є Закон України «Про державний кордон України».

Так, ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» передбачено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Крім того, ч. 3 ст. 9 вказаного Закону визначено що, пункт пропуску через державний кордон України це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна

Відповідно до ч. 1 ст. 12 зазначеного Закону пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Окрім того, згідно Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в України» з 24 лютого 2022 року на території Україні запроваджено воєнний стан (воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень).

Також Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків 18-60 років за кордон.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №130767 від 17 березня 2024 року.

При цьому слід зазначити, що ОСОБА_1 будучі громадянином України, достовірно знаючи, що в державі діє режим воєнного стану встановлений Указом Президента України №64 від 24.02.2022 р. та виїзд за кордон чоловікам віком від 18 до 60 років заборонено, як мешканець Запорізької області усвідомлював, що рухається в бік державного кордону України в напрямку Румунії, де був затриманий прикордонним нарядом відстані 500 метрів від лінії державного кордону України. Відтак, його дії були спрямовані саме на незаконний перетин державного кордону України.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 204-1 КпАП України, як спроба незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення суд відповідно до вимог ст.33 КУпАП враховує всі обставини справи, особу яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан і вважає за необхідним призначити йому стягнення у виді штрафу.

На підставі ч.1 ст. 204-1 КУпАП та керуючись ст.ст. 283, 284КупАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 204-1 КпАП України і призначити йому адміністративне стягнення у в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) грн.

У разі несплати штрафу ОСОБА_1 не пізніше 15 днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, а в разі оскарження цієї постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення, відповідно до ч. 2 ст. 308 КпАП України у порядку примусового виконання даної постанови, стягнути з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу, а саме 6 800 (шість тисяч вісімсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд шляхом подачі в 10-и денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя: