Справа №345/6415/23
Провадження № 3/345/88/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2024 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Онушканич В.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працює водієм-експедитором в пекарні "Прикарпаття", громадянин України, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

На розгляд до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 588825 від 03.12.2023, в якому зазначено, що ОСОБА_1 03.12.2023 року о 01 год. 04 хв. в м. Калуш, по вул. Об`їзна, керував транспортним засобом Volkswagen Toureg д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, порушення мови. Від проходження тесту на факт вживання алкоголю на місці зупинки т/з та проходження такого тесту у найближчому медичному закладі водій відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР. За що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 прибув в судове засідання і йому була вручена пам`ятка про права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. В судовому засіданні ОСОБА_1 не оспорив того факту, що у вказані в протоколі час і місці він керував автомобілем, та був зупинений працівниками поліції. Жодних алкогольних напоїв перед тим як сідати за кермо він не вживав. Поліцейські безпідставно запідозрили, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Він спершу погодився пройти огляд на ста сп`яніння на місці зупинки автомобіля за допомогою алкотестера. Але в подальшому працівники почали погрожувати йому, що заберуть автомобіль на арешт майданчик, провокували його. Казали, що відвезуть його в місто Івано-Франківськ для проходження огляду в обласному наркодиспансері. Коли вони повторно запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, то він вже не погоджувався на це. Разом з тим, він був готовий проїхати в найближчий медичний заклад для проходження відповідного медичного огляду на стан сп`яніння, але, поліцейські не висловлювали йому такої пропозиції. Їхати в обласний цент він дійсно не бажав, адже була пізна година, він був вимучений і хотів якомога швидше добратись додому, окрім того, разом з ним в автомобілі перебувала його дівчина, яка погано себе почувала. Зауважив, що на відеозаписах, які наявні на долученому до матеріалів справи диску, зафіксовано не весь процес спілкування з поліцейськими. Зокрема вирізано той момент, коли вони наголошують, що відвезуть його в обласний центр. Наголосив, що поліцейські не пред`являли йому направлення, яке міститься в матеріалах справи. Якщо б поліцейські реально забезпечили йому можливість пройти огляд на стан сп`яніння в КНП «Калуська ЦРЛ», то він би пройшов такий огляд, адже був впевнений, що в стані алкогольного сп`яніння не перебуває. Вважає, що в його діях нема складу адмінправопорушення, оскільки, працівники поліції не забезпечили йому можливість пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому медичному закладі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши докази, які долучені до протоколу (в т.ч. і відеофайли), приходжу до наступних висновків.

У ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду на визначення стану сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП. Згідно приписів цієї статті огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Більш деталізовано цей порядок відображено і в Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Так, пункт 6 розділу І цієї Інструкції визначає, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

В п. 7 розділу І Інструкції зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. При цьому пункт 3 розділу І Інструкції конкретизує ознаки алкогольного сп`яніння.

Отже, згідно вказаної норми закону, водій транспортного засобу має право вибору де проходити огляд на стан сп`яніння: на місці зупинки чи в закладі охорони здоров`я. В свою чергу поліцейські повинні спершу визначитись, які саме ознаки і якого сп`яніння наявні у водія, потім запропонувати водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки із використанням спеціальних технічних засобів, а у випадку не бажання проходити такий огляд, або незгоди з його результатами повинні запропонувати пройти огляд в закладі охорони здоров`я і не в будь якому, а в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 не оспорює той факт, що 03.12.2023 року о 01 год. 04 хв. він кермував автомобілем в м. Калуш, по вул. Об`їзна тобто мав статус водія.

Як зафіксовано на відеозаписі, який міститься на долученому до протоколу диску (а.с. 10), о 01 год. 07 хв. працівники поліції пропонують водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу і ОСОБА_1 погоджується на це. О 01 год. 08 хв. відеозапис переривається і надалі вже 01 год. 25 хв. працівник поліції повторно пропонує водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер», проте, ОСОБА_1 вже не бажає цього робити. Також працівники поліції пропонують пройти огляд в медичному, але ОСОБА_1 не погоджується на це. Весь цей час ОСОБА_1 стверджує, що алкогольні напої не вживав.

Суд зауважує, що пропонуючи пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, поліцейський не конкретизує в якому саме медичному закладі він пропонує водію проходити такий огляд. Тобто відеозапис не містить чіткої пропозиції працівника поліції водію пройти огляд на стан сп`яніння саме в найближчому закладі охорони здоров`я, що не дозволяє спростувати твердження водія в судовому засіданні про те, що поліцейські пропонували проходити огляд на стан сп`яніння в іншому населеному пункті, який розташований на значній відстані від місця зупинки автомобіля.

Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 03.12.2023 (а.с. 2) містить вказівку, що водій ОСОБА_1 направляється в КНП «Калуська ЦРЛ». Проте, такий документ не містить підпису водія, який би підтверджував, що зміст цього документу доведений до відома водія.

Щодо акту огляд на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 2), в якому наявний підпис ОСОБА_1 , то цей документ підтверджує ту обставину, яку не оспорює водій, а саме те, що працівники поліції пропонували пройти йому огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, але він не бажав цього робити.

Наявний у справі рапорт працівника поліції (а.с. 4) за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника поліції про законність своїх дій, а тому його слід визнати недопустимим доказом, який не входить в перелік ст. 254 КУпАП.

Сам протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 588825 від 03.12.2023 р. (а.с. 1), в якому зазначені обставини правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , не може слугувати єдиною підставою для притягнення особи до адмінвідповідальності, без наявності інших належних, допустимих, об`єктивних і неспростовних доказів вини особи у вчиненні адмінправопорушення. Адже незважаючи на те, що у КУпАП протокол про правопорушення віднесений до виду доказів вини правопорушника, суд вважає, що це суперечить принципу верховенства права і протокол не може бути доказом вини особи, а лише актом адміністративного звинувачення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист.

Частина 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх, допустимих і переконливих доказів того, що водій ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на визначення стану сп`яніння у порядку, визначеному ст. 266 КУпАП, то, вважаю, що під час судового розгляду не доведено поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

За наведених обстави справа щодо ОСОБА_1 підлягала б закриттю за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави. Тому, враховуючи загальні принципи правосуддя та практику ЄСПЛ справу щодо ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 130, 247, 266, 283-287 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Володимир ОНУШКАНИЧ