ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/27811/23

Провадження № 33/4820/190/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Вітюк І.В., за участю секретарів Півовара В.О. та Купельської Н.П., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Гуменюк О.С. розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 січня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 18 січня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

За постановою суду, 13 жовтня 2023 року, приблизно о 22 год. 18 хв. в м. Хмельницькому по вул. Львівське шосе, 25, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 320В», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з рота, порушення мови, почервоніння обличчя). В порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, від проходження огляду для встановлення стану сп`яніння за допомогою технічного засобу Драгер Alcotest на місці зупинки транспортного засобу та від проходження такого огляду у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду, скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Свої вимоги аргументує тим, що він категорично не погоджується з висновками, які викладені в постанові суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи, з огляду на те, що він пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що підтверджується чеком приладу DRAGER ALCOTEST, та виявив бажання пройти огляд в медичному закладі, однак працівники поліції повідомили йому, що огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я також буде проведений за допомогою приладу «ДРАГЕР» та результат цього огляду буде таким, як і на місці зупинки транспортного засобу.

Стверджує, що матеріали справи про притягнення його до адміністративної відповідальності містять акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з рота, порушення мови, почервоніння шкіри обличчя за допомогою приладу DRAGER ALCOTEST (без дати та часу складання) та направлення, в якому не вказано, в який заклад охорони здоров`я він направлявся.

На думку ОСОБА_1 , суд першої інстанції мав повернути матеріали справи про адміністративне правопорушення на доопрацювання, клопотання про це захисник заявляла в суді першої інстанції, однак в його задоволенні було відмовлено.

Стверджує апелянт і про безпідставність висновків суду про його спробу домовитися з працівниками поліції та ухилитися від проходження огляду.

Вказує, що йому не роз`яснені його права та обов`язки, в тому числі право на проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, так як вважає його пропущеним з поважних причин, оскільки він не був присутній під час розгляду справи в суді першої інстанції, а оскаржувану постанову отримав лише 07 лютого 2024 року.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, про що в матеріалах справи міститься відповідна телефонограма.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, але з участю її захисника адвоката Гуменюк О.С.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши захисника на підтримку клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та поданої апеляційної скарги з підстав наведених у них, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ст.285 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Місцевий суд, розглянувши справу без участі ОСОБА_1 , своєчасно не направив йому копію судового рішення, чим порушив вищевказані вимоги закону.

Згідно з вимогами ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою) правомочним розглядати скаргу.

З врахуванням того, що суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_1 , а копію судового рішення, яке оскаржується, правопорушник отримав лише 07 лютого 2024 року, апеляційний суд приходить до висновку про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 січня 2024 року та вважає за необхідне його поновити.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 в порушенні п.2.5 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та правильно оціненими доказами.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, суд, відповідно до положень ст.ст.280, 283 КУпАП, в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідив всі долучені докази, які проаналізував і дав їм належну оцінку у їх сукупності, та навів у постанові переконливі і достатні мотиви прийнятого рішення.

Вина ОСОБА_1 в порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху і відповідно у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджуються даними, зафіксованими у:

- протоколі про адміністративне правопорушення ААД № 551666 від 13.10.2023, в якому зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення (а.п.1);

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксовано результат огляду 0,53‰, та в якому ОСОБА_1 зазначив, що не згоден з результатом огляду (а.п.3);

- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я (а.п.5);

- письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння (а.п.6);

- відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції. (а.п.8).

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його право на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, оскільки, як вбачається з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, останньому було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я, однак він відмовився від такого огляду.

Згідно з п.п.8, 12 Розділу ІІ вказаної Інструкції, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. У разі з незгодою з результатом проходження огляду на місці зупинки, працівники поліції пропонують пройти огляд та виписують направлення до найближчого закладу охорони здоров`я.

Інструкцією дійсно передбачена необхідність оформлення направлення водія до медичної установи для проведення огляду на стан сп`яніння, але це у тому разі, якщо водій погоджується на проведення такого огляду. Саме направлення є підставою для проведення такого огляду лікарем.

Свідки працівниками поліції залучені після того, як ОСОБА_1 не погодився з результатом огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу і відмовився від огляду в закладі охорони здоров`я, а тому їхні письмові пояснення підтверджують саме факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Разом з тим, заслуговують на увагу твердження апелянта про суперечність висновків суду в частині встановлення ним фактичних обставин справи.

Так, судом першої інстанції встановлено відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичній установі.

Однак, такі висновки суперечать наявним в матеріалах провадження доказам. Зокрема, відповідно до змісту відеозапису нагрудної камери працівника поліції та даних роздруківки з приладу Драгер, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, однак не погодився із його результатом, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти такий огляд в медичній установі (а.с.4, 5, 8).

Таким чином, констатація місцевим судом факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не ґрунтується на матеріалах справи, а тому така фактична обставина підлягає виключенню із мотивувальної частини судового рішення.

Таке виключення жодним чином не впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_1 за п.2.5 ПДР України, оскільки останній, не погодившись з результатами проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, відмовився від подальшого проходження такого огляду в медичній установі.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено у відповідності до вимог ст.ст.33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру скоєного, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України.

За таких обставин, враховуючи підвищену суспільну небезпечність правопорушень, пов`язаних з керуванням транспортними засобами у стані сп`яніння та відмовою від проходження такого огляду, апеляційний суд вважає, що накладене адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень.

З огляду на викладене, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Виключити з постанови суду, а саме з фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції, посилання на відмову ОСОБА_1 від проходження огляду для встановлення стану сп`яніння за допомогою технічного засобу Драгер Alcotest на місці зупинки транспортного засобу.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду І.В. Вітюк