Номер провадження: 33/813/1618/24
Номер справи місцевого суду: 521/282/24
Головуючий у першій інстанції Маркарова С. В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

09.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Коновалової В.А.,

з участю секретаря судового засідання Чеботар А.Г.,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса в залі суду апеляційну скаргу

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката Большан Інни Володимирівни,

на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 16 травня 2024 року, у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП

в с т а н о в и в:

Короткий зміст постанови суду першої інстанції

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 16 травня 2024 року визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 16 травня 2024року, у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази наявності ознак сп`яніння, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, докази керування транспортним засобом. ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у лікарні, неодноразово пив воду, робив фізичні вправи, проте у зв`язку з наявною хворобою сечовідних шляхів фізіологічно не мігздати аналіз сечі. Неодноразово пропонував здати інший біологічний матеріал для аналізу.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає необхідним зазначити таке.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Згідно з положеннями ч. 7 ст.294КУпАПапеляційний суд переглядаєсправу в межах апеляційної скарги,але необмежений доводами апеляційної скарги,якщо підчас розгляду справи будевстановлено неправильне застосування нормматеріального права або порушення норм процесуальногоправа.

Статтею 280КУпАПпередбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.ст.251,252КУпАПдоказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідальність за ч. 1 ст.130КУпАПнастає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.5 Правил дорожньогорухуводій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виконання даного пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того водій перебував у стані сп`яніння чи ні.

На підтвердження вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130КУпАПдо суду надано протокол серії ААД №733906 від 14 грудня 2023 року.

Відповідно до ст.256КУпАПу протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №733906 від 14 грудня 2023 року вбачається, що13.12.2023 року за адресою:вул. Балківська, 211 в м. Одесі ОСОБА_2 , керував автомобілем марки BUICK, державний номерний знак НОМЕР_1 ,з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: дуже розширені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість, неприродна блідість покриву обличчя. Від проходження огляду, а саме медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у лікаря нарколога, що підтверджується висновком № 002961 від 14.12.2023 року.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що вина правопорушника у вчинені адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення № 733906, відеофіксацією порушення на 4- дисках, висновком щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 000525 КНП «ООМЦПЗ» (відмова водія від дослідження).

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції надав належну правову оцінку доказам, обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103 (далі Порядок).

Відповідно до ч. ч. 2, 4, 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстави для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Положеннями Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженоїнаказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, передбачено певний порядок застосування поліцейськими відеореєстраторів та портативних відеореєстраторів як пристроїв, призначених для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції яких дають змогу закріпити їх на службовому автомобілі або на форменому одязі поліцейського.

Зокрема, розділом Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395визначено особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбаченастаттею 130 КУпАП, згідно п. 4 якого огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказане свідчить про надання такому доказу як відеозапис з нагрудної камери (відеорегістратора) ознак найважливішого доказу для з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу не те, що дослідження відеозапису як доказу дозволяє об`єктивно та неупереджено з`ясувати обставини справи.

Враховуючи викладене, відеозаписи, долучені до матеріалів справи, апеляційний суд вважає належними та допустимими доказами, з огляду на те, що останні зроблені у відповідності до положень Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 та на останні міститься посилання у протоколі про адміністративне правопорушення.

З відеозаписів вбачається, що ОСОБА_2 повідомлено про наявність у нього ознак сп`яніння,роз`яснено необхідність пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, а також наслідки відмови від проходження огляду у вигляді складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції,є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (п. 3 Інструкції).

Доводи апеляційної скарги про те, що наявність конкретних ознак сп`яніння повинно бути встановлено співробітниками поліції на підставі об`єктивного дослідження стану особи, однак з відеозаписів вбачається цілком адекватна поведінка обличчя природнього кольору мова зрозуміла, апеляційний суд вважає необґрунтованими та звертає увагу на те, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Отже, підстави вважати чи перебувають у стані сп`яніння особи відноситься до виключних повноважень працівників поліції, цьому кореспондує обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд.

Як вже зазначалось на місці зупинки ОСОБА_2 повідомлено про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці, які не реагують на світло, бліде обличчя та підвищена жвавість.

Також апеляційний суд зауважує, що під час зупинки транспортного засобу поліцейськими встановлювалась реакція зіниць ОСОБА_2 на світло, що підтверджується відеозаписом з портативного відеореєстратора № 473730 (23:27:56 годині).

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення порядку проходження огляду, апеляційний суд зазначає таке.

Для визначення у водія стану наркотичного сп`яніння обов`язкове проведення лабораторних досліджень, що визначено п. 7 Розділу III Інструкції.

У медичний заклад ОСОБА_2 доставлений працівниками поліції у відповідності до положень п. 9 Розділу ІІ Інструкції.

Відповідно до п. 7, 8 Порядку поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

До матеріалів справи долучено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції лікаря КНП «ООМЦПЗ» ООР від 14.12.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в 02 години 50 хвилин 14.12.2023 року в повному обсязі у присутності двох свідків.

У медичному закладі ОСОБА_2 роз`яснено порядок проходження огляду на стан сп`яніння, а саме необхідність здати аналіз сечі.

На неодноразові спроби пройти огляд у порядку, визначеному лікарем медичного закладу, ОСОБА_2 біологічний матеріал для дослідження сечі не здано.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що під час проведення огляду ОСОБА_2 виявляв бажання пройти огляд на стан сп`яніння, здавши альтернативний вид біологічного матеріалу, апеляційний суд зауважує таке.

Положеннями п. 12 Розділу ІІІ Інструкції визначено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу (п. 13 Розділу ІІІ Інструкції).

Якщо водійучасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений (п. 14 розділу ІІІ Інструкції).

Отже, з аналізу наведених положень вбачається, що положення п. 13 Розділу ІІІ Інструкції не зобов`язує лікаря використовувати для дослідження кров, а надає йому можливість її використання, якщо в обстеженої особи неможливо взяти зразки біологічного середовища, зазначених у п. 12 цього розділу Інструкції.

Апеляційний суд зазначає, що наявність в Інструкції норми, яка містить перелік видів біологічного середовища, які, окрім сечі, можуть бути відібрані, не передбачає можливості особи, яка проходить огляд на стан сп`яніння, обирати вид біологічного середовища, який вона бажає здати.

Окрім зазначеного, огляд на стан сп`яніння проводиться лікарем медичного закладу, у який доставлений водій транспортного засобу, при цьому, враховується, які саме зразки біологічного середовища можна дослідити у цьому закладі охорони здоров`я.

Апеляційний суд зауважує, що одразу після повідомлення лікарем порядку проходження огляду, а саме необхідність здати аналіз сечі ОСОБА_2 не повідомляв про наявність проблем зі здоров`ям, у зв`язку з якими останній не може пройти огляд, не висловлював заперечень щодо проходження огляду, шляхом здачі сечі.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_2 не перебував у становищі, яке об`єктивно унеможливлювало взяти зразки біологічного середовища сечі, тому доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

Не зважаючи на висловлено усно згоду пройти огляд у медичному закладі шляхом здачі біологічного матеріалу для дослідження сечі, ОСОБА_2 повідомив, що у нього відсутня фізіологічна можливість.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що під час проведення огляду у медичному закладі ОСОБА_2 вживалась велика кількість рідини, час відведений для здачі біологічного матеріалу був більш ніж достатній для того, щоб пройти огляд у встановленому порядку.

Обставини неможливості здати аналіз сечі в апеляційній скарзі ОСОБА_2 обґрунтовує наявною хворобою передміхурової залози.

В цій частинні доводів, апеляційний суд звертає увагу на такі обставини.

До суду першої інстанції ОСОБА_2 додано медичні документи а саме: результат цитологічного дослідження від 01.02.2023 року, аналізи виділень з простати від 01.03.2023 року, 03.03.2023 року, 06.03.2023 року, 22.03.2023 року, 30.03.2023 року, 12.04.2023 року, 05.04.2023 року, 11.05.2023 року, виписку з медичної карти стаціонарного хворого від 08.07.2008 року, виписку з історії хвороби від 24.03.2009 року, виписку з історії хвороби від 26.10.2004 року, виписку з медичної карти амбулаторного, стаціонарного хворого від 17.08.2006 року, виписку з історії хвороби від14.10.2002 року, виписку з історії хвороби від 10.06.2003 року, виписку з історії хвороби № 4673від 23.08.2002 року, виписку з історії хвороби від 11.06.2004 року.

Апеляційний суд, надаючи оцінку доказам наданим особою, яка притягається до адміністративної відповідальності на підтвердження обставин наявності хвороби, яка унеможливила здачу біологічного матеріалу 14.12.2023 року зауважує, що станом на час винесення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 було 22 роки, разом з тим долучені до матеріалів справи виписки з медичної карти стаціонарного хворого від 08.07.2008 року, від 24.03.2009 року, від 26.10.2004 року, від 17.08.2006 року, від 14.10.2002 року, від 10.06.2003 року, № 4673від 23.08.2002 року, 11.06.2004 року свідчать про наявність хвороби ОСОБА_2 у той час коли останньому було 8 років.

Щодо наданих результатів цитологічного дослідження від 01.02.2023 року, аналізів виділень з простати від 01.03.2023 року, 03.03.2023 року, 06.03.2023 року, 22.03.2023 року, 30.03.2023 року, 12.04.2023 року, 05.04.2023 року, 11.05.2023 року, то останніми зафіксовані результати медичних досліджень, вказані докази не містять встановленого діагнозу, про який зазначає ОСОБА_2 в апеляційній скарзі.

Окрім зазначеного, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_2 як в суді першої інстанції, так і під час апеляційногоперегляду не надано жодного доказу на підтвердження того, що наслідком перенесених у дитинстві захворювань, або надані результати медичних досліджень мають наслідком неможливість у встановленому порядку пройти огляд на стан сп`яніння та відсутність об`єктивної можливості, викликаної перенесеною або наявною хворобою здати біологічний матеріал для дослідження сечу.

В цій частині апеляційний суд враховує те, що ОСОБА_2 клопотань про проведення відповідної експертизи, або виклик для допиту лікаря який проводив огляд, або сімейного лікаря на підтвердження причинно-наслідкового зв`язку між хворобою та фізіологічною неможливістю здати аналіз сечі не заявлялось.

Враховуючи викладені обставини, апеляційним судом не можуть бути прийняті до уваги докази медичні виписки та результати досліджень, надані ОСОБА_2 на підтвердження фізіологічної неможливості здати біологічні зразки для аналізу, оскільки останні не спростовують можливість ОСОБА_2 у встановленому законодавством порядку пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у порядку, встановленому лікарем та з урахуванням зразків біологічного середовища, які можна дослідити у цьому закладі охорони здоров`я.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд вважає, що дії ОСОБА_2 обґрунтовано розцінені як відмова від проходження огляду у встановленому законом порядку, та матеріалами справи вказані висновки не спростовуються.

Таким чином, вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, повністю доведена, у розумінніст. 251 КУпАП належними та допустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставної зупинки транспортного засобу не свідчать про необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що підтверджується наявними у справі належними та допустимими доказами.

В цій частині апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_2 як після зупинки транспортного засобу, так і під час проведення огляду, та вручення протоколу про адміністративне правопорушення факт керування транспортним засобом, за обставин, визначених у протоколі про адміністративне правопорушення не заперечував, погодився пройти огляд на стан сп`яніння.

Заперечуючи факт керування, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі не зазначає про те, хто керував транспортним засобом.

Враховуючи викладене, обставини правопорушення й вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130КпАПУкраїни підтверджуються зібраними по справі доказами. Підстави вважати вказані докази неналежними у суду апеляційної інстанції відсутні.

Апеляційний суд враховує те, що адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає незалежно від того чи водій перебуває у стані сп`яніння чи ні, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, а саме відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому висновок Малиновського районного суду м. Одеси, викладений у постанові від 16.05.2024 року є законним та обґрунтованим, отже відсутні підстави для скасування або зміни постанови суду.

Обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23,33 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна підлягає залишенню без задоволення, а постанова Малиновського районного суду м. Одеси від 16.05.2024року без змін.

Відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката Большан Інни Володимирівни залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 16 травня 2024 року, у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набираєзаконноїсили з моменту їїпроголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Коновалова