ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/7630/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2024 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Шаповалова К.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

до Дарницького районного суду міста Києва з Управління патрульної поліції міста Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 7 листопада 2024 року адміністративний матеріал передано судді Шаповаловій К.В.

Згідно із протоколом серії ЕПР1 № 154398 від 19 жовтня 2024 року, 19 жовтня 2024 року о 20 год. 50 хв. в м. Києві по площі Харківська КП 503 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Caravelle д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру Drager та у лікаря нарколога категорично відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.

У судове засідання, призначене на 21 листопада 2024 року з`явився ОСОБА_1 та адвокат Горобівський І.Г. Адвокатом було заявлено клопотання про приєднання до матеріалів справи копії скарги Горобівського І.Г., поданої в інтересах ОСОБА_1 , на дії працівників поліції, що мали місце 19 жовтня 2024 року, а також заявлено клопотання про виклик у судове засідання працівника поліції Струка В.М., який складав протокол відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП. Вказані клопотання були задоволені судом.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що дійсно 19 жовтня 2024 року керував транспортним засобом Volkswagen Caravelle д.н.з. НОМЕР_1 . В цей день у нього був день народження, ювілей 55 років, він їхав додому святкувати, до того жодного алкоголю не вживав. По дорозі додому, його зупинили працівники поліції, але це була не площа Харківська, як зазначено у протоколі, а далі, він надав свої документи на їх прохання. Потім вони запропонували пройти йому огляд на стан сп`яніння за допомогою Dragera, але у них його не було, вони комусь телефонували та шукали алкостестер. Потім працівники поліції запропонували йому пройти огляд у медичному закладі, на що він погодився, запаркував свою машину на узбіччі так, щоб вона не заважала руху іншим транспортним засобам, сів в машину до працівників поліції та вони його повезли. Під час руху працівники поліції порушували Правила дорожнього руху, зокрема проїхали на забороняючий сигнал світлофора, на що він зробив їм зауваження. Вказав, що працівники поліції не повідомляли йому куди його везуть, а коли він спитав, чому вони не їдуть в найближчу лікарню на Харківському шосе, працівник поліції повідомив йому, що вони везуть його в їх лікарню, з якою у них договір. Він просив працівників поліції відвести його не в їх лікарню, а найближчу, яка є по дорозі, проте вони відмовились. При цьому працівник поліції пояснював йому, що за власним бажанням він протягом 2 годин може пройти огляд де він забажає, а вони везуть його саме в їх лікарню. Зауважив, що протягом всього часу руху він не відмовлявся проходити огляд на стан сп`яніння, проте, коли вони доїхали до Дарницької площі, в процесі розмови працівники поліції повідомили, що вони будуть складати на нього протокол за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Надавали йому на ознайомлення якийсь документ, який він в силу поганого освітлення в машині та через поганий зір, без окулярів, не міг прочитати. Він просив працівників поліції сходити до закладу харчування (Макдональдс), який був поруч, бо там гарне освітлення і він зможе ознайомитись із протоколом, проте вони відмовились це робити, повідомили, що будуть складати протокол за непокору вимозі працівника поліції. Тоді він вирішив викликати наряд поліції, зателефонував на лінію 102, повідомив про обставини, сказав, що не знає його затримав, бо працівники поліції не представились. Надалі він дав свій телефон одному з працівників поліції, щоб той поговорив з диспетчером. Працівник поліції взяв його телефон та відійшов в бік, про що вони говорили, він не чув. Потім, він вийшов з машини та пішов за своїм телефон, в цей час працівник поліції, який був за кермом поїхав в один бік з місця зупинки, а той працівник поліції, у якого був його телефон, повернув йому телефон та пішов в інший бік. Зазначив, що вони (працівники поліції) спеціально розійшлись в різні сторони та залишили місце куди він викликав патрульних, щоб втікти від нього. Він йшов за одним з працівників поліції, проте той забіг у підземний перехід та надалі він втратив його з виду. Після цього він доїхав до місця, де залишив своє авто, та поїхав додому. Самостійно огляд на стан сп`яніння він в той день не проходив, бо вже було пізно, він розумів, що за 2 години не встигне того зробити. Крім того, враховував, що з 24:00 год в м. Києві діє комендантська година та він повинен встигнути додому.

У судовому засіданні було оголошено перерву для виклику працівника поліції Струка В.М. за клопотанням адвоката Горобівського І.Г.

У судовому засіданні 3 грудня 2024 року працівник поліції Струк В.М. повідомив, що 19 жовтня 2024 року вони зупинили на КП водія ОСОБА_1 на підставі постанови 1455 КМУ (введення в Україні воєнного стану), встановили, що він був з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), запропонували йому пройти огляд на місці за допомогою алкотесту, проте він відмовився, вони запропонували йому поїхати до лікаря нарколога, на що останній погодився. Зазначив, що роз`яснили йому його права, а також повідомили, що везуть його до державної установи «Соціотерапія». Вказав, що йому невідомо, чому на відео не зафіксовано момент зупинки транспортного засобу. Також зазначив, що особа має право за законодавством України самостійно проходити огляд на стан сп`яніння, про що він розказував ОСОБА_1 . Вказав, що водій ОСОБА_1 поводив себе неадекватно, був стані сп`яніння. Зауважив, що відсторонив ОСОБА_1 від керування транспортним засобом в усному порядку, блокування машини не передбачено нормами чинного законодавства України. Також вказав, що водій неодноразово відмовлявся від проходження огляду в «Соціотерапія» та просив відвести його в інший заклад. Також зазначив, що ОСОБА_1 відмовлявся від ознайомлення із протоколом, світла було достатньо, йому світили фонарем.

Адвокат Горобівський І.Г. у судовому засіданні просив суд долучити до матеріалів справи письмові заперечення та зазначив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП. Вказав, що працівники поліції незаконно зупинили транспортний засіб ОСОБА_1 , оскільки статтею 35 ЗУ «Про національну поліції» не передбачено такої підстави зупинки автомобіля, як «воєнний стан», а отже, оскільки вимога про зупинку була незаконна, відповідно й подальші всі вимоги працівників поліції, в тому числі щодо необхідності пройти огляд на стан сп`яніння, також є незаконними і ОСОБА_1 не повинен був їх виконувати. Діє принцип «отруйного дерева». Вказав, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння самостійно у медичному закладі, без поліцейських. Також зі слів працівника поліції жодних негативних наслідків для ОСОБА_1 не буде, якщо він самостійно пройде огляд на стан сп`яніння, чим ввели в оману ОСОБА_1 щодо порядку проходження огляду на стан сп`яніння. Вказав, що ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд на стан сп`яніння у медичному закладі та просив, щоб його доставили до незалежного лікаря, проте працівники поліції відмовились це робити. Відеозапис не містить доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, а навпаки він вимагав, щоб його відвезли до лікарні для проходження огляду. Також вказав, що працівниками поліції було порушено порядок складання протоколу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зокрема йому не було роз`яснено його права за статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП. Матеріали відеозапису не є повними, оскільки не зафіксовано момент зупинки транспортного засобу та початок спілкування водія з працівниками поліції. Також працівники поліції не відсторонили водія від керування транспортним засобом в порядку, передбаченому нормами КУпАП (блокування транспорного засобу).

Заслухавши пояснення водія ОСОБА_1 , адвоката Горобівського І.Г., дослідивши долучені до справи письмові докази, відеозаписи із нагрудних камер працівників поліції, повно, всебічно та об`єктивно вивчивши докази у їх сукупності, суддя доходить такого висновку.

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за вказаною статтею настає не лише за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду, тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до пунктів 2, 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 Інструкції).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 7 Інструкції).

Суддею перевірено заперечення висловлені щодо порушень з боку працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та не встановлено таких при його оформленні.

Водій ОСОБА_1 не заперечував факт керування 19 жовтня 2024 року транспортним засобом Volkswagen Caravelle д.н.з. НОМЕР_1 як на відео з нагрудної камери працівника поліції так і у судових засідання. При цьому, адвокат Горобівський І.В. зазначив, що зупинка авто під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції здійснено незаконно.

Доводи захисника про те, що в порушення вимог статті 35 Закону України "Про національну поліцію" патрульним поліцейським незаконно було зупинено авто ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки причина зупинки транспортного засобу працівниками поліції не впливає на обставини, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого частиною перешою статті 130 КУпАП, та не можуть свідчити про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення за вказаною статтею.

Окрім того, неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння чи в іншому неадекватному стані, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п. 2.5 ПДР України.

З відео з нагрудної камери працівників поліції вбачається, що на запитання працівника поліції чи згоден водій на місці пройти огляд на стан сп`яніння останні відповів: «ні, я нічого проходити не буду» (запис 4.12 хвл.).

Також працівником поліції неодноразово повідомлено ОСОБА_1 про те, що він відсторонений від керування транспортним засобом, бо у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запис 5:16 хвл, 7:48 хвл). Працівник поліції повідомив водія, що якщо він згоден проходити огляд на стан сп`яніння у медичному закладі він буде доставлений працівниками поліції до цього закладу на підставі постанови МОЗ.

Окрім того працівником поліції були роз`ясненні водію ОСОБА_1 його права за статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП (запис 6:54 хвл).

Також з відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, сів з працівниками поліції у їх службове авто. Під час руху водій спитав у працівників поліції: «Хто мене затримав, зупиніться, я вийду». Працівник поліції повідомив, що його ніхто не затримував і запитав чи буде водій проходити огляд (запис 15:41 хвл-15:57 хвл). При цьому працівник поліції пояснював водієві, що він не затриманий, а його запрошено до проходження огляду на стан сп`яніння. Пояснив, що його везуть до Київської наркологічної лікарні «Соціотерапія» на вул. П. Запорожця, 20, вказав, що якщо водій не бажає проходити огляд на стан сп`яніння, то він може відмовитись, бо примусити проходити огляд його не можуть, але буде складено протокол за пунктом 2.5 ПДР за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння та справу буде розглядати Дарницький районний суд (запис 16:05 -17:51 хвл.) Також на відео зафіксовано, що водій ОСОБА_1 просить працівників поліції відвезти його до «Дарницької лікарні», на що працівники поліції повідомляють, про те, що він за своїм бажання може пройти огляд у будь-якій лікарні, а вони везуть його саме в державну установу МОЗ України «Соціотерапію» (є договір) (запис 19:06 хвл).

Також на записі з боді-камери працівників поліції судом встановлено, що водій ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції про те, що він відмовляється їхати до того лікаря, до якого його везуть працівники поліції (запис 19:48 хвл), а він хоче їхати на огляд до того лікаря, до якого він хоче («Дарницька лікарня»). Також повторно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру Drager, а хоче їхати до незалежного лікаря (запис 20:03-20:06 хвл.). При цьому працівник поліції повідомив водієві, що якщо він не бажає їхати з ними до їх лікаря, то вони складуть протокол за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а далі він може протягом 2 годин самостійно звернутись у будь-яку лікарню для проходження огляду.

На відеозапису зафіксовано, що після того як водій ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції ще раз, що він не буде проходити огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру "Drager», а також у медичному закладі «Соціотерапія», працівник поліції роз`яснив водієві, що у такому випадку відносно нього буде складено адміністративний протокол за частиною першою статті 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння та справа буде розглядатись у Дарницькому районному суді м. Києва, про день та час розгляду він буде повідомлений додатково смс-повідомленням чи судовою повісткою (21:00 хвл.- 21:54 хвл).

Таким чином, враховуючи поведінку ОСОБА_1 яка зафіксована на відеозаписі з нагрудної камери працівників поліції, з огляду на його дії, дії та роз`яснення працівників поліції, суддя доходить висновку, що працівниками поліції правомірно складено протокол щодо порушення ОСОБА_1 пункту 2.5 ПДР, оскільки описані вище дії водія свідчать саме про його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці за допомогою алкотестеру так і у медичному закладі, куди працівники поліції запропонували доставити ОСОБА_1 .

За результатами складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 130 КУпАП, на пропозицію ознайомитись та отримати копію протоколу ОСОБА_1 повідомив, що у машині погане освітлення та він нічого не бачить, працівниками поліції було запропоновано вийти з машину на вулицю, де було достатнє штучне освітлення, що надавало змогу водієві ознайомитись із змістом складеного відносно нього протоколу. На зауваження водія щодо неможливості о 21:00 год прочитати текст, працівником поліції в голос було оголошено ОСОБА_1 повністю текст складеної відносно нього постанови за порушення пункту 9.9.(б) ПДР та текст складеного відносно нього протоколу за частиною першою статті 130 КУпАП, а також документи, які надаються до протоколу (відео з нагрудної камери, направлення на огляд та постанова за статтею 125 КУпАП), запропоновано надати письмові пояснення у протоколі (запис 27:54 хвл- 30:50). Також водієві було запропоновано підписати складений відносно нього протокол, на що останній відмовився, вказав, що не може прочитати, що там написано, виходити на вулицю з машини для можливості прочитати текст - відмовився. При цьому, працівниками поліції було увімкнено на мобільному телефоні фонарик для можливості водієві ознайомитись із протоколом, проте водій наполягав на тому, щоб його відвезли до місця де є гарне освітлення, та відмовлявся ознайомитись із протоколом та підписати його.

Інші доводи, які були зазначені у судовому засіданні, наведені у письмових поясненнях адвоката, в тому числі щодо відсутності запису моменту зупинки транспортного засобу, не впливають на висновки суду, не свідчить про відсутність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП (відмова від проходження від огляду на стан сп`яніння), та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Судом встановлено, що долучений до протоколу запис з боді камери працівників поліції є досить тривалим (1:06:26 год), безперервним та дає змогу суду встановити наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а саме відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Так, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд.

Жодних об`єктивних даних, які б вказували на упередженість працівників поліції та ставили б під сумнів наявність підстав для складання стосовно ОСОБА_1 протоколу, суддя також не вбачає.

Докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є такими, що доповнюють один одного, повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до статей 251, 252 КУпАП прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають у суду сумнівів.

Отже, з огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього стягнення в межах санкції частини першої статті 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, обставин, які пом`якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу в розмірі, що передбачено цією санкцією, із позбавленням права керувати транспортними засобами, відповідає вимогам статті 23, 33 КУпАП і є домірним вчиненому.

Накладення такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями статті 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись частиною другою статті 130, статтями 283, 284, 285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 1969 року народження визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) 00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605, 60 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя К.В. Шаповалова