Справа № 215/1681/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Камбул М.О. розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №5 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білорічки, громадянина України, який протягом року не притягався до адміністративної відповідальності, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 185 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

31.05.2024 на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №996449 від 13.02.2024 відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, в якому вказано, що 13.02.2024 приблизно о 21:20 год., за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 чинив злісну непокору на вимогу поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, припинити ним адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Під час розгляду справи суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV).

Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Стаття 185 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку, що тягне за собою накладення штрафу від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Дослідивши докази, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення суддя приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 в скоєні правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 своїми діями вчинив злісну непокору вимогам поліцейських.

Так, згідно зі п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Так, правопорушення було скоєно 13.02.2024 та 13.02.2024 було складено протокол про адміністративне правопорушення, який надійшов до суду 31.05.2024, тобто із закінченням на момент надходження до суду трьохмісячного строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП, тому провадження по справі про адміністративне правопорушення слід закрити, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 38, п. 7 ст. 247, ст. ст. 283-285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, та провадження відносно нього на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП закрити, у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: