ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/13/24 Головуючий в 1 інст. Сакоян Д.І.
Провадження №33/807/251/24 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.3 ст.172-20 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2024 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього - адвоката Оропай О.В. на постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 04 січня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КупАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Згідно з постановою суду, 22 грудня 2023 року, приблизно о 19 год. 40 хв., солдат ОСОБА_1 в умовах особливого періоду (воєнного стану) перебував на території Військової частини НОМЕР_1 в пункті тимчасової дислокації у населеному пункті, який вказаний у протоколі про військове адміністративне правопорушення серії НОМЕР_1 №045/23 від 22 грудня 2023 року (інформація обмежена для запобігання несанкціонованому поширенню інформації про переміщення або розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань), з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння солдат ОСОБА_1 відмовився у присутності свідків.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Оропай О.В. просить скасувати постанову першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_1 , судових повідомлень, дзвінків він не отримував та не був проінформований про дату розгляду цієї справи.

Крім того, зауважує, що ніяких пояснень до суду ОСОБА_1 не подавав та не підписував, а безпосередньо бажав брати участь в судовому засіданні.

Наголошує на тому, що ОСОБА_1 не погоджується з наявністю вини в його діях.

Щодо обставин справи вказує, що 22 грудня 2023 року ОСОБА_1 не перебував на службі, був у звільненні, перебував у приміщенні приватного будинку, в якому тимчасове проживав, що не є територією військової частини.

Також, зазначає, що ОСОБА_1 не перебував на чергуванні та службовий обов`язок не виконував, у нього був особистий вільний час та вихідний день.

Вказує, що свідки зазначені в матеріалах справи, є офіцерами військової частини, які мають пряме відношення до складання вказаного протоколу, та є зацікавленими особами, а тому не можуть бути свідками.

У призначене судове засідання ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Оропай О.В. не з`явились, про день, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Захисник - адвокат Оропай О.В. у попередньому судовому засіданні повідомив, що ОСОБА_1 обізнаний про здійснення апеляційного провадження у цій справі та не заперечує проти розгляду справи без його участі, т.я. він проходить службу в ЗСУ, знаходиться в зоні бойових дій та брати участь у апеляційному розгляді не може. Апеляційну скаргу сторона захисту підтримує.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зі змісту ст.283 КУпАП убачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі, оскільки не з`ясував повно і всебічно всіх обставин справи та не проаналізував належним чином наявні в справі докази.

Так, згідно з матеріалами справи, щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії НОМЕР_1 №045/23 від 22 грудня 2023 року, у якому зазначено, що 22 грудня 2023 року, приблизно о 19 год. 40 хв., солдат ОСОБА_1 , в умовах особливого періоду (воєнного стану) перебував на території Військової частини НОМЕР_1 в пункті тимчасової дислокації у населеному пункті, який вказаний у протоколі про військове адміністративне правопорушення серії НОМЕР_1 №045/23 від 22 грудня 2023 року (інформація обмежена для запобігання несанкціонованому поширенню інформації про переміщення або розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань), з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння солдат ОСОБА_1 відмовився у присутності свідків;

До протоколу додано:

- направлення на огляд військовослужбовця з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 22 грудня 2023 року;

- копію військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 ;

- письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 22 грудня 2023 року;

- копію наказу командира певної військової частини (з адміністративно-господарської діяльності) від 13 серпня 2023 року №32 «Про уповноваження командирів підрозділів певної військової частини на складання протоколів про військові адміністративні правопорушення»;

- письмову заяву ОСОБА_1 про розгляд справи про адміністративне правопорушення без його участі.

Дослідивши наявні в справі докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП України.

На думку апеляційного суду, такий висновок суду першої інстанції є передчасним, оскільки на його підтвердження достатніх доказів в матеріалах справи немає.

Згідно з оскаржуваною постановою, при розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав, відповідно, його пояснення не заслухані.

При перевірці доводів сторони захисту, викладених в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

За ч.1 ст.172-20 КУпАП відповідальність настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

За ч.3 ст.172-20 КУпАП відповідальність настає за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, є суспільні відносини у сфері військової дисципліни, належне несення військової служби.

Згідно з вимогами ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Так, з матеріалів справи убачається, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії НОМЕР_1 №045/23 від 22 грудня 2023 року щодо ОСОБА_1 , пояснення від останнього не відбирались.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 22 грудня 2023 року неможливо встановити місце, де було виявлено ОСОБА_1 , та чи відноситься вказане місце до тимчасової дислокації військової частини.

Також, з матеріалів справи неможливо встановити, ким саме був виявлений ОСОБА_1 на території військової частини з ознаками алкогольного сп`яніння.

Доказів на спростування доводів сторони захисту матеріали справи не містять.

З огляду на вищевказане, протокол та інші докази, що містяться в матеріалах справи, не можуть слугувати достатніми доказами для доведення винуватості ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні.

Викладене свідчить про те, що суд першої інстанції повно і всебічно не з`ясував всіх обставин справи та не перевірив їх доказами, у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вищевказаному правопорушенні є такими, що суперечать фактичним обставинам.

В свою чергу, суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості. При цьому усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою невинуватість.

На думку апеляційного суду, зібрані в справі докази не відповідають критерію «поза розумним сумнівом», на що суд першої інстанції уваги не звернув

З урахуванням викладеного, оскаржувана постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому підлягає безумовному скасуванню з закриттям провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Оропай О.В. задовольнити.

Постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 04 січня 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю складу та події правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 317/13/24