Номер провадження: 33/813/2698/24
Номер справи місцевого суду: 504/980/24
Головуючий у першій інстанції Жовтан П. В.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В.,

за участю секретаря - Соболєвої Р.М.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Тищенка Станіслава Юрійовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань

апеляційну скаргу захисника адвоката Тищенка Станіслава Юрійовича, подану в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 08 жовтня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, інспектора з охорони громадського порядку Загону Янголи 911 ГФ МГБ, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 08 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 605,60 гривень.

ОСОБА_1 постановою суду визнано винним у тому, що 11 лютого 2024 року о 21 год 50 хв за адресою: Одеська область, Одеський район а/д «Одеса-Мелітополь», М14, 21 км, ОСОБА_1 керував автомобілем «Audi» н/з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія за допомогою приладу «Драгер», результат - 1,76 %. Такими діями ОСОБА_1 порушив п.2.9.«а» «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року, відповідальність за що передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, захисник Тищенко С.Ю. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову

Комінтернівського районного суду Одеської області від 08 жовтня 2924 року, ухвалити нове рішення, яким закрити провадження по справі за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Викликати та допитати у судовому засіданні - ОСОБА_3 .

В обґрунтування доводів скарги зазначає, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

Матеріалами справи не підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а відеозаписом зафіксовано лише перебування біля автомобіля. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не містить інформації щодо даних технічних засобів, а лише посилання на ПВР.

Також посилається на те, що ОСОБА_1 не роз`яснили права, сфальсифікували направлення до медичного закладу, не запитали чи згоден він з результатами, не роз`яснили можливість проїхати до медичного закладу.

Крім того, вказує, що суд першої інстанції проігнорував та не розглянув клопотання про допит свідка - ОСОБА_3 , який може надати свідчення, що ОСОБА_1 автомобілем не керував, а керував ОСОБА_3 , який залишив автомобіль біля блокпосту.

В судовому засіданні захисник Тищенко С.Ю. та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , підтримали доводи апеляційної скарги, просили скасувати постанову суду та закрити провадження у справі.

Заслухавши доповідь судді, осіб, що брали участь у розгляд справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.9.а. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями)

водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735.

Відповідно до пунктів 2, 7 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Визнаючи винним правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного

правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину матеріалами справи:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №731830 від 11.02.2024;

- роздруківкою проходження ОСОБА_1 алкотесту «Драгер», результат продуття 1, 76 %;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого результат продуття ОСОБА_1 алкотесту «Драгер» склав 1,76%;

- відеозаписом, дослідженим в судовому засіданні, яким підтверджено факти викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №731830 від 11.02.2024, яким зафіксовано, що 11 лютого 2024 о 21 год 50 хв за адресою: Одеська область, Одеський район а/д «Одеса-Мелітополь», М14, 21 км, ОСОБА_1 керував автомобілем «Audi» н/з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія за допомогою приладу «Драгер», результат - 1,76 %.

Протокол підписаний ОСОБА_1 , від якого клопотань, заяв чи заперечень не надходило (а.с. 1);

- роздруківкою проходження ОСОБА_1 алкотесту «Драгер», результат продуття 1, 76 %. На роздруківці тесту підпис ОСОБА_1 (а.с. 4);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого результат продуття ОСОБА_1 алкотесту «Драгер» склав - 1, 76%. З результатом якого ОСОБА_1 погодився і підписав.

- відеозаписом, що міститься в матеріалах справи, який було оглянуто в ході розгляду справи, з якого видно, що ОСОБА_1 факт керування не заперечував, з результатами продуття погодився (22:01:15 хв). На питання поліцейського. чи не бажає ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу, останній відповів: «Я готов все оплатить» (тут і далі - мовою оригіналу)(22:01:26 хв). Потім поліцейським повідомлено, що буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та роз`яснено права, на що ОСОБА_1 сказав: «Я готов все оплатить, я знаю что проехал, вынужденая ситуация» (22:02:54 хв).

Сукупність вищевказаних доказів засвідчують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріалами справи не підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом є безпідставними, оскільки спростовуються відеозаписом, на якому зафіксовано, що після повідомлення поліцейським що буде складено протокол ОСОБА_1 сказав: «Я готов все оплатить, я знаю что проехал, вынужденая ситуация» (22:02:54 хв) Тобто останній підтвердив факт керування.

Оскільки законодавцем надається виключне значення відеозапису під час виконання передбаченої ст. 266 КУпАП процедури, то апеляційний суд погоджує висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 належними доказами.

Намагання захисту в суді апеляційної інстанції довести здійснення провокації працівниками поліції через перепаркування автівки, то таке не береться до уваги, оскільки факт керування транспортним засобом особою не заперечувався саме до зупинки його працівниками поліції (21:56:55 - 21:57:15 хв)

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Щодо доводу, що протокол про адміністративне правопорушення не містить інформації щодо даних технічних засобів, а лише посилання на ПВР, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У виконання вищевказаних вимог КУпАП до матеріалів справи додані відеозаписи щодо обставин проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Так, в протоколі зазначено, що до нього додаються, серед іншого, відеозапис з ПВР № 4711563, 471494 без вказання на марку, модель та серію, однак це не має суттєво значення для справи та автоматично не свідчить про недопустимість доказів відеозапису, наявних в матеріалах справи.

Долучені відеозаписи повністю відображають події, що відбували 11 лютого 2024 року щодо складення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказаний відеозапис є належним доказом у справі, оскільки на ньому безперервно та чітко зафіксовані факти: встановлення особи водія, виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, проходження зі згоди водія огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, складення протоколу про адміністративне правопорушення, ознайомлення з ним.

Оскільки, зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Слід відмітити, що досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому апеляційний суд приймає його як належний доказ у справі. Тобто, посилання захисника є необґрунтованими та такими, що не вливають на висновок суду першої інстанції.

Довід, що ОСОБА_1 не роз`яснено права спростовуються досліджуваним відеозаписом (22:02:41-22:02:52).

Щодо доводу захисника, що направлення до медичного закладу є сфальсифікованим, не запитали чи згоден він з результатами, не роз`яснили про можливість проїхати до медичного закладу, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно п. 7 Інструкції письмове направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я складається поліцейським у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З відео вбачається, що водій після проведення огляду не висловлював свою незгоду з результатами огляду та не виявляв бажання їхати до медичної установи. Більш того, в роздруківці результатів освідування за допомогою алкотестера «Драгер» ОСОБА_1 розписався, що свідчить про погодження з результатами такого огляду.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає результати огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння належним та допустим доказом у справі.

Щодо доводу, що суд першої інстанції проігнорував та не розглянув клопотання про допит свідка - ОСОБА_3 , який може надати свідчення, що ОСОБА_1 автомобілем не керував, а керував ОСОБА_3 , який залишив автомобіль біля блокпосту, апеляційний суд зазначає, що матеріали справи містять достатні дані щодо обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення від 11 лютого 2024 року відносно ОСОБА_1 .

Зазначений свідок не зафіксований на наявних в матеріалах справи відеозаписах, тому з огляду на наведене, про нього не повідомляв ОСОБА_1 під час складення протоколу, тому апеляційний суд також відмовив у задоволенні клопотання про виклик та допит у якості свідка вказаної особи.

Крім того, виглядає сумнівним зупинка транспортного засобу безпосередньо перед блокпостом, де начебто у якості пасажира залишився перебувати ОСОБА_1 , який потім пересів (з його слів) на водійське сидіння, оскільки як водій він добре обізнаний з правилами проїзду блокпосту і певними обмеженнями під час такого, у тому разі і стоянку на блокпосту без такої вимоги поліцейських або військових.

Під час апеляційного розгляду не встановлено будь-яких порушень КУпАП та положень Конституції України, на які посилається захисник Тищенко С.Ю. в апеляційній скарзі, що могли би вплинути на його винність у скоєнні адміністративного правопорушення.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

Суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими в їх сукупності та з точки зору їх достатності під час розгляду матеріалів адміністративної справи.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника адвоката Тищенка Станіслава Юрійовича, подану в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 08 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.В. Назарова