ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/9497/23
Номер провадження 33/819/106/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 червня 2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі судді Склярської І.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 06 травня 2024 року (під головуванням судді Дорошинської В.Е.),

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованогоза адресою: АДРЕСА_2 -

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

При обставинах, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 08.10.2023 року о 10:51 годині в м.Херсоні по вул.Некрасова, 232, керував транспортним засобом «Мазда 626» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , в стані наркотичного сп`яніння, огляд проводився у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №1168 від 08.10.2023. Подія фіксувалась на бодікамери.

Своїми діями, ОСОБА_1 , порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі по тексту ПДР).

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 31 січня 2024 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один ) рік. Вирішено питання стягнення на користь держави судового збору у розмірі 605,60 гривень.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вважаючи, що постанова винесена з порушенням норм права, подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду - скасувати, провадження у справі закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На доведення доводів апеляційної скарги послався на наступне:

-суд першої інстанції безпідставно вважав зупинку транспортного засобу законною, оскільки, на думку апелянта, зупинка транспортного засобу, яким він керував була безпідставною та незаконною, оскільки ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» містить чіткий перелік підстав для зупинення, у якому відсутня така причина зупинки як непрацюючий правий стоп-сигнал на автомобілі;

-поліцейський повинен був розпочати розгляд справи по факту правопорушення та винести рішення по справі, чого зроблено не було, а отже своїми неправомірними діями поліцейський порушив вимоги КУпАП про зупинку транспортного засобу та порядок розгляду справи;

-всупереч ст. 268 КУпАП апелянта було позбавлено права на оскарження неправомірних дій поліцейського, що є з урахуванням практики суду касаційної інстанції підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення;

- взяття, судом першої інстанції, до уваги рапорту поліцейського як доказу по справі є неприпустимим;

-твердження суду першої інстанції про відсутність необхідності свідків під час проведення огляду на стан будь-якого сп`яніння, а також проведення огляду на стан сп`яніння лише у закладах охорони здоров`я суперечать вимогам статті 266 КУпАП та нормам Наказу МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;

- є помилковою та не відповідає вимогам вищенаведеного Наказу позиція суду першої інстанції про те, що не оголошення акту огляду особі в присутності поліцейського не є порушенням;

- судом першої інстанції не прийнято до уваги той факт, що у висновку про медичний огляд мають місце закреслення та виправлення. Проте, відповідно до наведеного Наказу усі записи мають бути розбірливими, а висновок складений з порушенням вимог Інструкції вважається недійсним;

Також щодо обставин виявлення в сечі канабіноїдів шляхом лабораторних досліджень ОСОБА_1 вказує, що в акті медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння №1168 від 08.10.2023 відносно нього не виявлено жодних ознак, якими спостерігається змінена поведінка або розлади сприйняття, тобто гострої інтоксикації внаслідок вживання канабіодів, а лабораторні дослідження повинні були встановити кількісне визначення наркотичного засобу та саме якого та чи не перевищує це значення допустимого порогового рівня, що є базовим встановленням як самого факту так і ступеню сп`яніння. Оскільки, виходячи з медичної літератури наркотичний засіб канабіоїди можна виявити через кілька місяців після вживання , то визначення кількісного вмісту наркотичного засобу, його перевищення від порогового рівня ( 50 нг/мл-пл тесту) та вид наркотичного засобу має суттєве значення для встановлення стану наркотичного сп`яніння саме у день керування ним транспортним засобом.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, докази у справі, суд дійшов наступного висновку.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Положеннями частини сьомої статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема - пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 статті 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже доводи апеляційної скарги щодо помилкового твердження суду щодо відсутності необхідності двох свідків за наявності застосування технічних засобів відеозапису, зазначення про які наведені у протоколі та запис з яких (диск) приєднаний до матеріалів справи спростовуються вищенаведеним.

Відповідно до ч.4,5 статті 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У пункті 4 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015 року зазначено ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Наявність ознак наркотичного сп`яніння зазначені у рапорті інспектора роти №3 Батальйону УПП в Херсонській обл ДПП ст.лейтенанта поліції Чмерук В., а саме: звужені зениці очей, не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці ( а.с.7).

Апелянтом не доведено підстави для неприйняття рапорту поліцейського, як доказу у справі, відповідно до вимог статей 251,2152 КУпАП.

Згідно з п. 12 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Перевірка на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише в медичних закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення лабораторного дослідження біоматеріалу.

У пунктах 7,8 розділу III Інструкції визначено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Оскільки у ОСОБА_1 працівники поліції виявили ознаки наркотичного сп`яніння, які передбачені в пункті 4 розділу I Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року, на місці зупинки транспортного засобу, однак провести такий огляд за допомогою лабораторного дослідження біоматеріалу на місці неможливо, тому працівники поліції обґрунтовано пропонували йому пройти такий у медичному закладі.

Відповідно до пунктів 15- 22 розділу III Інструкції , за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма».

Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 5).

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Матеріали справи містять акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1168 в якому зазначений висновок та діагноз за результатами огляду: стан наркотичного сп`яніння , дата і час відбору: 08.10.20203, 11-20, результат лабораторних тестів:16.10.23 - в сечі виявлені каннабіоїди , та заключний діагноз ( за результатами огляду та тестів): ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння ( а.с. 29). Також лікарнею наданий результат токсикологічного дослідження №867/284 (початок аналізу 09.10.23, закінчено аналіз 16.10.2023) в якому зазначено що в сечі виявлені канабіноїди, проте «амфетаміни, метамфетаміни, опіати, бензодіазепіни результат негативний» ( а.с.30).

Висновок щодо результатів огляду медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1168 містить висновок що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння ( а.с.3)

Наведені положення нормативних актів та матеріали справи, якими підтверджуються обставини справи не надають підстав вважати доводи апелянта обґрунтованими, а виправлення у висновку дати народження з чітким його зазначенням поруч не свідчить про нерозбірливість записів.

Нормативними актами не визначено допустиму норму (дозу) наркотичного сп`яніння для керування транспортним засобом.

За пунктом 17 розділу III Інструкції зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Разом з тим, доводи апелянта про наявність підстав для скасування постанови суду з підстав не оголошення йому акту огляду в присутності поліцейського за наявності зазначення в акті відомостей про посадову особу та місце її служби, документа, який посвідчує цю посадову особу, не впливає на суть правопорушення скоєного особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» наведений перелік підстав для зупинення поліцейським транспортного засобу серед яких: якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу (п.1 ч.2). Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (п.3).

Судом першої інстанції з досліджених під час судового розгляду відеофайлів встановлено: факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , що також не оспорюється ним; факт підстави для зупинки, а саме на транспортному засобі не працює правий стоп-сигнал та ОСОБА_1 на відеозапису це визнає.

Апелянтом зазначено, що причина зупинки була зазначена поліцейським як непрацюючий правий стоп-сигнал на автомобілі, та не спростовано, що наведене ним не підпадає під очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу, оскільки рішення уповноваженого органу про неправомірні дії поліцейського за відповідною скаргою особи, яка управляла транспортним засобом, не надано.

Доводи ОСОБА_1 , про те, що поліцейський повинен був розпочати розгляд справи по факту правопорушення та винести рішення по справі, чого зроблено не було, а отже своїми неправомірними діями поліцейський порушив вимоги КУпАП про зупинку транспортного засобу та порядок розгляду справи, а також доводи, що всупереч ст. 268 КУпАП апелянта було позбавлено права на оскарження неправомірних дій поліцейського, що є з урахуванням практики суду касаційної інстанції є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - мають бути предметом розгляду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 про неправомірні дії поліцейського.

Таким чином висновок суду першої інстанції, що вина ОСОБА_1 підтверджена наступними дослідженими та перевіреними судом доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 014380 від 24.10.2023 р., в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, зокрема, останнім допущено порушення вимог п.2.9 а) ПДР України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння;

-відеофайлом з нагрудного відео реєстратора поліцейського, котрий здійснював оформлення вчиненого особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які кореспондуються з фактичними обставинами справи та вказують на факти порушення водієм вказаних Правил дорожнього руху України. Суддя звертає увагу, що такі відеозаписи із нагрудного відео реєстратора інспектора, якими зафіксовано обставини, є доказом, котрий може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху України, про що констатовано у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.11.2018 року у справі № 678/991/17, адміністративне провадження № К/9901/6128/18;

-рапортом інспектора роти №3 батальйону УПП в Херсонській області ДПП;

- висновком щодо результатів медичного огляду №1168 з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 08.10.2023, відповідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння та актом і результатом токсикологічного дослідження до нього;

-довідкою з інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» відповідно до якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія

апелянтом не спростовані.

Суд першої інстанції проаналізував та обґрунтовано спростував всі наведені ОСОБА_1 доводи, які останній повторив у апеляційній скарзі. Суд першої інстанції правильно зазначив, що доказів, які б могли підтвердити версію ОСОБА_1 . в процесі судового розгляду не встановлено; позицію ОСОБА_1 , суд розцінює як обраний спосіб захисту з метою уникнення відповідальності і до уваги не приймає, оскільки вона спростовуються відеозаписом з боді-камери та наведені докази узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин вчинення ОСОБА_1 , правопорушення та свідчать, що останній керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, ставити їх під сумнів підстав немає.

Таким чином, доводи апелянта апеляційний суд не приймається до уваги та розцінює, як форму захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

За таких обставин, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, суддя районного суду дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст. ст. 30,33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також того, що вчинене правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 06 травня 2024 року - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 06 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Херсонського апеляційного суду І.В. Склярська