справа № 492/710/24

ПОСТАНОВА

Іменем України

04 червня 2024 року м.Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Черевата В.І.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вишняки Арцизького району Одеської області, з середньою освітою, незаміжньої, працюючої за наймом, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановила:

12 травня 2024 року о 15 год. 00 хв. ОСОБА_1 , по вул. 28 Червня, м. Арциз Болградського району Одеської області, повторно протягом року керувала автомобілем марки «ВАЗ 21063», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушила п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання, призначене на 04 червня 2024 року, ОСОБА_1 не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином на підставі заявки про отримання судових повісток в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлень, шляхом направлення їй SMS-повідомлення, яку вона отримала, що дає суду підстави вважати, що ОСОБА_1 була належним чином повідомлена. Крім того, ОСОБА_1 була повідомлена співробітниками поліції про те, що справа буде розглядатися в Арцизькому районному суді Одеської області, про що свідчить її підпис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторони мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Шевченко проти України» (AleksandrShevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Отже сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 була позбавлена права отримувати інформацію про рух справи, тощо.

Також, слід врахувати про можливість ОСОБА_1 дізнатись про стан судового провадження справи залежить від її волевиявлення, тобто має суб`єктивний характер.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що ОСОБА_1 не повідомила суд про причини своєї неявки в судове засідання, призначене на 04 червня 2024 року, клопотання про відкладення розгляду справи не подавала у зв`язку з чим суддя, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, яка не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст. 126 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважає за можливе розглянути справу у її відсутність за наявними у справі письмовими доказами, враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що притягувана своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а її провина у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 123159 від 12 травня 2024 року; довідкою Болградського РВП ГУНП в Одеській області про вчинення притягуваною ОСОБА_1 однорідних правопорушень з переліком винесених постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно яких ОСОБА_1 вже було піддано адміністративному стягненню; відеозаписом, постановою про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 855566 від 14 лютого 2024 року, на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП; поясненнями самої притягуваної ОСОБА_1 , яка при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не заперечувала факту керування транспортним засобом без посвідчення водія та іншими матеріалами справи.

З вищевикладеного та досліджених суддею доказів випливає, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, яка відповідно передбачає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, повторно протягом року керувала автомобілем марки «ВАЗ 21063», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , без посвідчення водія, не маючи права керування таким транспортним засобом.

Суддя дійшла висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, повністю доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення та підтверджується доказами, дослідженими суддею.

При накладенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 суддя враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене нею адміністративне правопорушення, суддею встановлено не було.

До обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене нею адміністративне правопорушення, суддя відносить: вчинення повторно протягом року однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на правопорушницю за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушниці: вік, соціальне положення, ступінь її провини та ставлення до вчиненого, наявність обставин пом`якшуючих, обтяжуючих відповідальність під час вчинення даного адміністративного правопорушення, суддя дійшла висновку, що для виправлення ОСОБА_1 , а також для припинення вчинення нею нових правопорушень буде що для виправлення ОСОБА_1 , а також для припинення вчинення ним нових правопорушень буде доцільним та достатнім застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом на мінімальний строк, без оплатного вилучення транспортного засобу, передбаченого санкцією ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання Правил дорожнього руху.

Суддя вважає недоцільним застосування до ОСОБА_1 додаткового адміністративного стягнення у виді позбавленням права керування транспортним засобом на максимальний строк з оплатним вилученням транспортного засобу, який не належить порушниці, так як цілі адміністративного стягнення будуть досягнуті при застосуванні до неї адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом на мінімальний строк, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки не надано доказів, що транспортний засіб марки «ВАЗ 21063», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_1 , їй належить.

Разом з тим, суддя також вважає, що в даному випадку таке стягнення, як штраф з позбавленням права керування транспортним засобом на мінімальний строк, без оплатного вилучення транспортного засобу, буде достатнім та таке стягнення повністю досягне мети його застосування.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з винесенням суддею постанови про накладення на правопорушника адміністративного стягнення, з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 34, 35, 40-1, 126, 221, 277, 283-285, 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

постановила:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення за ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортним засобом строком на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області Черевата В.І.