ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/568/24

Провадження № 3/568/284/24

20 травня 2024 р. м.Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Делалова О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП№2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№ 549432 ОСОБА_1 30.03.2023 року о 21 год. 00 хв. на автодорозі 0-181310 Михайлівка Адамівка Стоянівка на 2 км. + 400 м., керував транспортним засобом «ВАЗ - 21093», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами тесту проведеного працівниками поліції на місці вчинення правопорушення за допомогою приладу «Alcotest 6820» Drager, ARLK № 0038, відповідно до якого було виявлено наявність парів алкоголю у видихуваному повітрі ОСОБА_1 в розмірі 1.03 проміле, чим порушив п. 2.9 А ПДР України, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засідання ОСОБА_1 пояснив, що він 30.03.2024р. зранку разом з дружиною збиралися їхати на машині до м. Львова. Однак, машина по дорозі зламалася та вони змушені були її залишити, та їхати громадським транспортом. Ввечері, повернувшись, він збирався вирішити питання з приводу ремонту машини і доставки її до місця проживання. Вказує, що машина була в неробочому стані та не рухалася. Коли працівники поліції зупинилися, він оглядав машину на предмет несправності. Пояснив, що працівники поліції його не зупиняли. Не заперечив, що трохи випив, однак їхати на авто він не збирався і не їхав. При цьому, працівники поліції все одно наполягли на проведенні огляду. Вважає, що такий огляд був проведений безпідставно.

Представник ОСОБА_1 , адвокат Бірук Т.Б. у судовому засіданні просила закрити справу у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки факту керування ОСОБА_1 авто не встановлено, що виключає відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його представника, дослідивши надані матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Так, згідно вимог п.2.9А Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП, правопорушенням визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є законність.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління я за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Предметом доказування винуватості особи за даним складом правопорушення є факт керування транспортним засобом та факт перебування особи у стані сп`яніння.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

При відтворенні відеозапису правопорушення не встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не має факту керування та зупинки транспортного засобу. Транспортний засіб ОСОБА_1 знаходився в нерухомому стані. На відео є факт продуття ОСОБА_1 алкотестеру, однак також є і факт його заперечення щодо керування ним транспортним засобом, що узгоджується з його поясненнями, даними в судовому засіданні.

Таким чином, не підтверджено належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, а саме не доведена об`єктивна сторона керування транспортним засобом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

В силу приписів ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь. Тож, на думку суду, матеріали адміністративної справи не містять доказів, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і давали можливість довести винуватість поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Указані висновки суду свідчать, що провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, тобто на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.130, 221, 247, 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.М. Делалова