ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року сел. Підволочиськ

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сидорак Г.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , одруженого, раніше притягувався до відповідальності,

за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Підволочиського районного суду Тернопільської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення ЛВТ №01 від 09 січня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, займаючи посаду ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 у порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, в умовах особливого періоду, 09.01.2024 о 21 год 10 хв на території ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 ) під час виконання обов`язків військової служби вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто, поява військовослужбовця на території ІНФОРМАЦІЯ_4 в нетверезому стані та виконанні ним обов`язків військової служби в нетверезому стані, вчинене в умовах особливого періоду.

В судове засідання особа, яка притягається до адмінвідповідальності не з`явився, його захисник - адвокат Драус О.О. подала клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, справу просить розглянути без участі ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, суд дійшов наступних висновків.

У ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Ця ж стаття визначає особливий період як період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Закон України «Про оборону України» визначає, що особливий період - особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05:30 год. 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та діяв на момент вчинення інкримінованого правопорушення.

Відповідно до Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України оголошено та провести загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Враховуючи вище викладене, на цей час та на момент вчинення інкримінованого правопорушення на всій території України діє особливий період.

Відповідно до статті 9 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут), військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 11 Статуту, передбачені обов`язки військовослужбовців, зокрема, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України; свято і непорушно дотримуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Стаття 16 цього Статуту встановлює, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Статтею 26 Статуту встановлено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно з ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду - тягнуть за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Частина перша цієї є статті передбачає адміністративну відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» передбачає, що у період дії воєнного стану не застосовуються норми статті 53, частини першої статті 65, частин третьої - п`ятої статті 67, статей 71, 73, 78-1 Кодексу законів про працю України та частини другої статті 5 Закону України «Про відпустки».

Відповідно до Функціональних та посадових обов`язків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 , затверджених 02.01.2023 року, начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 , серед іншого, зобов`язаний: знати та використовувати в повсякденній діяльності вимоги Конституції України, Законів України, постанов КМУ, наказів Директив Міністра Оборони України, начальника Генерального штабу ЗС, Головнокомандувача ЗС, Командувача Сухопутних військ ЗС, командувача оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 », та керуватися іншими керівними документами, які визначають порядок та організацію виконання обов`зків відповідно до займаної посади; підтримувати ІНФОРМАЦІЯ_3 у постійній готовності до виконання завдань за призначенням; встановити розпорядок дня та вимагати підтримання внутрішнього порядку від посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судом встановлено, щоз 18.10.2023 у 5 відділі ІНФОРМАЦІЯ_3 проходить військову службу по мобілізації підполковник ОСОБА_1 , що вбачається з Витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 18.10.2023 №286 та посвідчення офіцера НОМЕР_1 .

Відповідно до адміністративних матеріалів, 09 січня 2024 року під час проведення перевірки посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 стану дотримання вимог законів України військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_3 в діях окремих військовослужбовців встановлені ознаки військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, що також вбачається з рапорта начальника патруля ТЗВ ВСП ОСОБА_2 .

Згідно з актом №1 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, 09.01.2024 року о 21:45 год у Тернопільському ЗВ ВСП ЗСУ було проведено огляд ОСОБА_1 за допомогою аналізатора вмісту парів алкоголю «Алконт-М», за результатами якого пробо позитивна 2%0 (квитанція тест №666). ОСОБА_1 з результатами згоден.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили добровільне проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння та визнання ним результату огляду, в медичний заклад їхати відмовився. При продуванні з метою захисту прав ОСОБА_1 була присутня запрошений адвокат. ОСОБА_3 зазначив, що він є повноважною особою на складення протоколу, про що подав суду Витяги з Наказів №69-О-від 03.07.2023 року та №93 від 27.09.2023 року.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, в умовах особливого періоду 09.01.2024 о 21 год 10 хв появився в нетверезому стані на території ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 ), а також перебував в нетверезому стані під час виконання ним обов`язків військової служби, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд критично оцінює посилання адвоката Драус О.О. на наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки такі спростовуються зазначеними вище доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-20 КУпАП, які є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. 251, 252 КУпАП прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 КУпАП військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги обставини справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 доведена повністю та до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків - звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, а тому суд звільняє ОСОБА_1 від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 172-20, 283, 284 КУпАП, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави.

На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд Тернопільської області.

Суддя Г.Б. Сидорак