Справа № 758/1907/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2024 року

Суддя Подільського районного суду міста Києва Будзан Л.Д., за участі секретаря судового засідання Соколовської А.А. , адвоката Старкова І.О., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 721975 від 28 січня 2024 року вбачається, що 28 січня 2024 року о 00 годин 15 хвилин ОСОБА_2 керував автомобілем «AUDI А4», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , по пр. Свободи, 26, в м. Києві, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови, почервоніння шкіри обличчя). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, дана подія фіксувалась на БК, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП, санкцією якої передбачено відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 - Старков І.О. зазначив про невизнання ОСОБА_3 своєї провини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та надав пояснення аналогічно викладеним у письмових запереченнях.

Згідно дослідженого рапорту поліцейського ППОП № 1 ГУНП у м. Києві, 28 січня 2024 року приблизно о 00 год. 15 хв. за адресою: пр. Свободи, 28 в місті Києві, нарядом МГШР «Дельта-5» було зупинено транспортний засіб «AUDI А4», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , який рухався в комендантську годину, за кермом якого знаходився ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час перевірки документів, від останнього було чути з порожнини рота запах алкоголю, ознаки почервоніння шкіри, нечітка мова, на запитання: «Чи вживав він алкогольні напої?», останній відповів, що так. На місце події було викликано наряд поліції Рубін-7.

Згідно дослідженого рапорту інспектора вз № 2р № 4б № 3 УПП у м. Києві, 28 січня 2024 о 00 год. 17 хв., перебуваючи у складі екіпажу Рубін -0705, отримавши виклик «Порушення ПДР» за адресою: пр. Свободи, 26. Прибувши на місце, було встановлено, що МГШР Дельта-5 було зупинено водія транспортного засобу «AUDI А4», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , за порушення комендантської години. За кермом перебував ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійку ходу, порушення мови, почервоніння шкіри обличчя. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці або у лікаря нарколога у КИМКЛ «Соціотерапія» за адресою: вул. Відпочинку, 18. Останній повідомив, що буде проходити огляд у лікаря нарколога. Після затримання, ОСОБА_3 було доставлено до лікарні для проведення освідування на стан сп`яніння, де водій у подальшому відмовився проходити огляд.

В судовому засіданні був відтворений та досліджений відеозапис, що міститься на СD носії, з нагрудних камер співробітників патрульної поліції від 28 січня 2024 року, з якого вбачається, що працівники поліції підходять до транспортного засобу біля якого знаходився ОСОБА_3 з проханням надати для огляду документи на транспортний засіб.

Суд, вислухавши адвоката, дослідивши письмові матеріали справи та відеозапис вищевказаних подій, а також всі обставини справи в їх сукупності, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Ст. 62 Конституції України закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Оцінюючи склад адміністративного правопорушення, виходячи із загальної теорії права - склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Щодо встановлення факту керування ОСОБА_4 транспортним засобом.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає в керуванні транспортним засобом в стані сп`яніння, або у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом. Обов`язковою ознакою правопорушення є саме факт керування транспортним засобом.

Суб`єкт адміністративного проступку - спеціальний (водії транспортних засобів, інші особи, що керували транспортними засобами; судноводії; інші особи, які керували річковими або маломірними суднами).

Існування такої складової як суб`єкт правопорушення можливе лише за наявності причинного зв`язку між об`єктивною стороною правопорушення та конкретною особою (вчинення саме конкретною особою дій, що мають ознаки правопорушення).

У даному випадку, для того щоб притягнути конкретну особу до адміністративної відповідальності необхідно встановити, що саме вона вчинила зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення дії, тобто, що саме ОСОБА_3 , як суб`єкт правопорушення вчинив дії, які складають об`єктивну сторону інкримінованого йому органом Національної поліції правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, що він: 1) керував транспортним засобом 2) відмовився від проходження в установленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, що і стало підставою для оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

Тобто доказуванню підлягає, серед іншого, не лише факт відмови особи від проходження огляду, а так само і факт керування особою транспортним засобом.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ№ 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Відповідно до п. 1.10 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керування транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані, зокрема встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, тощо…

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення повинен містити обов`язкові дані, передбачені ст. 256 КУпАП, і являється основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу правопорушника, оскільки фактично є остаточним процесуальним документом, в якому, на підставі зібраних у справі доказів, суб`єктом владних повноважень зафіксоване вчинене особою адміністративне правопорушення.

В підтвердження факту керування ОСОБА_4 транспортним засобом, суду було надано протокол про адміністративне правопорушення, який не може бути беззаперечним доказом факту керування транспортним засобом, оскільки органом Національної поліції не доведено та жодним чином не встановлено, що саме ОСОБА_4 керував транспортним засобом.

Доказом вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення зазначено наявний в матеріалах справи відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського, який був оглянутий в судовому засіданні, однак, наданий відеозапис подій не відображає відомостей про вчинення ОСОБА_4 дій, які складають об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не містить підтвердження керування транспортним засобом саме ОСОБА_4 .

Таким чином, відеозапис, на якому відсутній факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_4 не може бути покладений в основу притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а інших належних та допустимих доказів того, що останній керував транспортним засобом, а також жодних пояснень інших осіб, які були б свідками та могли б визначити особу, що керувала транспортним засобом, суду не надано.

Що стосується законних підстав для зупинки транспортного засобу.

Згідно п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 18, ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, поважати і не порушувати прав і свобод людини; звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення тощо.

Стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію» містить вичерпний перелік підстав зупинення транспортного засобу. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

У постанові Верховного Суду від 15.03.2019 у справі № 686/11314/17 наголошується, що поліцією має бути належним чином задокументовано та доведено належними і допустимими доказами наявність причини для зупинки транспортного засобу (факт порушення Правил дорожнього руху України тощо), у той час як відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу свідчить про неправомірність подальших вимог працівників поліції, зокрема щодо пред`явлення документів.

Доказом вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху України, що слугувало причиною для зупинки транспортного засобу, зазначено наявний в матеріалах справи відеозапис з нагрудних камер поліцейських, який не відображає відомостей про вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху України, при цьому інших доказів, пов`язаних з зупинкою автомобіля, які б підтверджували обставини зупинки транспортного засобу з порушенням ПДР України, матеріали справи не містять.

Суд не приймає до уваги рапорти працівників поліції від 28.01.2024 року, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки вони не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення (відповідне положення міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16-а).

З огляду на наведене, суд вважає, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження поза розумними сумнівами факту керування ОСОБА_4 транспортним засобом. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_4 тлумачяться на його користь.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він складений з тих підстав, що ОСОБА_4 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід враховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Правопорушення вважається закінченим з моменту відмови від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. ч. 2,3 ст. 266 КУпАП Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється..

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст. 266 КУпАП).

Пунктами 6 та 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Аналогічні норми передбачені Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008.

Наведене дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння оформлена відповідним направленням, та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Відмова особи від проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути чіткою, зрозумілою, такою, яка не викликає сумнівів чи неоднозначного її тлумачення, та яка не залежить від будь-яких зовнішніх факторів, у тому числі і дій чи намірів інших осіб.

Аналогічні правові позиції неодноразово наводились у постановах апеляційних судів у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП.

Проте, докази, надані органом Національної поліції не містять відомостей про дотримання працівниками поліції порядку проходження огляду на стан сп`яніння, передбаченого вищезазначеними нормативними актами, оскільки дослідженим в судовому засіданні відеозаписом подій, не підтверджено факту, того, що ОСОБА_3 на місці зупинки працівники поліції пропонували пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а ОСОБА_4 відмовився і це стало приводом направлення його для проходження освідування у медичному закладі.

Натомість, як вбачається з відеозапису з нагрудних камер, ОСОБА_3 не заперечував проходження медичного огляду, а навпаки наполягав на такому.

А відтак, у працівників поліції не було підстав для затримання ОСОБА_3 та доставлення його до медичного закладу для проходження, оскільки останній не відмовлявся від проходження медичного освідування, а обрав варіант огляду у медичному закладі та повідомив про це працівників поліції (відеозапис 470887, час 00:21:40).

Крім того, згідно з п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Тобто, спочатку особа має відмовитись від огляду наслідком чого стає складення відносно особи протоколу.

Натомість, в порушення цього порядку, протокол стосовно ОСОБА_3 було складено, ще до запрошення в кабінет лікаря.

Як вбачається з технічних записів з нагрудної камери № 470887:

??о 01:05 поліцейська каже: «нам потрібно тільки відмову зафіксувати»;

??о 01:22 поліцейська починає писати протокол і повідомляє «я думаю пан ОСОБА_2 не буде освідуватись»;

??протокол про адміністративне правопорушення складено вже о 01:29;

?? ОСОБА_2 повідомляє про бажання пройти огляд в іншому закладі о 01:32, що розцінюється працівником поліції, які відмова від проходження огляду.

Однак, на відео з нагрудної камери № 470887 (час на відео 01:10:55) поліцейський з іншого патруля, який стояв поруч, на озвучене висловлювання поліцейської щодо того, що ОСОБА_2 відмовляється від проходження огляду, зазначає: «він же не відмовляється».

Крім того, в порушення ст. 256 КУпАП та 2 розділу ІІ Інструкції № 1395, ОСОБА_2 не було надано можливості надати пояснення, зауваження, підписати протокол, хоча останній наполягав що у нього є зауваження (01:55, відео з нагрудної камери № 470887). Натомість, працівниця поліції повідомила, що вона не має «бажання і сил» щодо фіксування пояснень та зауважень (час 01:56 відео з нагрудної камери № 470887).

Також, ОСОБА_2 працівниками поліції не було роз`яснено прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУаАП та ст. 63 Конституції України та проігноровано повідомлення про необхідність користуватися послугами адвоката (час 00:21, відео з нагрудної камери № 470887).

Отже, викладені у протоколі обставини не мають належного доказового забезпечення, а це породжує об`єктивний сумнів у їх відповідності фактичним обставинам справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, згідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Про те, в порушення вищевказаних вимог органом Національної поліції не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності і усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачяться на її користь.

У судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як посадовими особами Національної поліції не представлено жодних належних та допустимих доказів, які б встановлювали в діях ОСОБА_3 наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і винність останнього у його вчиненні, за обставин, викладених у протоколі.

З урахуванням наведеного, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а також те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачяться на її користь, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведений, тому, при встановлених обставинах, слід провадження в даній справі про адміністративне правопорушення закрити, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 8, 251, 252, ч. 1 ст. 247, ч. 1 ст. 130, 284, 285, 289, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у відношенні ОСОБА_2 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя Леся БУДЗАН