ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1256/24 Справа № 180/576/24 Суддя у 1-й інстанції - Хомченко С. І. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Мунтян Т.І. на постанову судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2024 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ЗСУ, солдата в/ч НОМЕР_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю:

представника особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності адвоката Мунтяна Т.І.,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

При обставинах, встановлених місцевим судом, 11.03.2024 року о 17 год. 30 хвилин в м. Марганець, по вул. Єдності, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrole Aveo, д.н.з. НОМЕР_2 , з наявними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, про що працівником поліції складено протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляції:

- представник просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Також представником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, мотивуючи її тим, що в матеріалах справи є докази того, що оскаржена постанова отримана 17.04.2024 року.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на відсутність належних і достатніх доказів для висновку про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем за встановлених судом першої інстанції обставин.

Вказує, що протокол не є належним та допустимим доказом у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки відеозапис є фрагментарно вирізаний, має суперечності, а тому з нього неможливо встановити коли та в який час ОСОБА_1 здійснював рух в стані алкогольного сп`яніння, на ньому не зафіксовано результати огляду, згоду чи не згоду водія з даними результатами.

Зазначає, що ОСОБА_1 не було ознайомлено зі змістом протоколу, на роз`яснені положення ст. 63 КУ та ст. 268 КУпАП.

Вважає, що протокол не може бути беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності його вини.

Посилається на порушення судом вимог ст. 33 КУпАП через неврахування даних про особу порушника, його майновий стан, пом`якшуючих обставин тощо при обранні виду адміністративного стягнення.

Вислухавши представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводи та вимоги апеляційної скарги, просив їх задовольнити.

Враховую наведення адвокатом обставин, які стали перешкодою для звернення його в передбачений законом строк з апеляційною скаргою, з метою забезпечення доступу до правосуддя, вважаю необхідним поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді, і розглянути його апеляцію по суті.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах її доводів, вважаю їх неприйнятними з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суддею суду першої інстанції при винесенні оскарженої постанови вказані вимоги дотримані.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив обґрунтований висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 590299 від 11.03.2024 року, який відповідає положенням ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками сп`яніння, а саме, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, млява мова; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.03.2024 року, складеного о 18:21 год.; рапортом працівника поліції, в якому послідовно викладені дії працівника поліції при виявленні та фіксації обставин адміністративних правопорушень, в тому числі, й за ч. 1 ст. 130 КУпАП; DVD-диском із відеозаписами з боді-камер поліцейських, на яких зафіксований, в тому числі, факт відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку за допомогою газоаналізатора та в медичній установі.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 , є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, а їх сукупність засвідчують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, письмові докази узгоджуються з відеозаписом, долученим до сформованого уповноваженою особою відділення поліції № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 , а тому сумнівів в їх достовірності не виникає.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Таким чином, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами, дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що факт управління ОСОБА_1 транспортним засобом на відеозаписі відсутній не заслуговують на увагу, оскільки в сукупності з іншими доказами ці ствердження спростовуються матеріалами провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП (в редакції станом на 14.02.2022 року) передбачає можливість проведення огляду з використанням технічних засобів відеозапису. В разі неможливості застосування таких засобів закон зобов`язує проведення такого огляду в присутності двох свідків. Матеріали справи містять диск, який підтверджує наявність відеозапису, у зв`язку з чим дії поліцейських з приводу складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 повністю узгоджуються з вимогами ст. 266 КУпАП.

Так, з долученого відеозапису вбачається, що поліцейські, наздогнавши, зупиняють чоловіка, який швидким шагом йде по вулиці. Під час спілкування з особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, останній підтверджує, що саме він керував транспортним засобом Chevrole Aveo, д.н.з. НОМЕР_2 , в м. Марганець, по вул. Єдності. Після оголошення поліцією підстав зупинки транспортного засобу у вигляді не ввімкнення показника повороту під час здійснення маневру, пояснив, що ввімкнув поворот, проте можливо пізніше. ОСОБА_1 та його дружина кожен окремо та разом підтвердили, що він вживав спиртні напої. Потім особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, каже, що не керував транспортним засобом та є пішоходом. Поліцейськими встановлені ознаки алкогольного сп`яніння, які повідомлені ОСОБА_1 , у зв`язку з чим запропоновано йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як за допомогою газоаналізатора Драгер, так і в медичній установі, на що останній категорично відмовляється. З цього відео також вбачається, що співробітники поліції показали ОСОБА_1 відео керування ним транспортним засобом, намагались роз`яснити йому права та обов`язки, на що останній агресивно відреагував, що спростовує ствердження представника про нероз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, його прав та обов`язків.

Отже, заперечення факту керування ОСОБА_1 автомобілем за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, спростовуються матеріалами даної справи.

Цей запис у розумінні ст. 251 КУпАП є доказом, на підставі якого, в тому числі, судом першої інстанції встановлена винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що їй інкримінований, який був оцінений з точки зору належності, достатності, допустимості та у взаємозв`язку з іншими доказами, та підтверджує, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що й утворює склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, він є належним і допустимим, а підстави для зворотного висновку за доводами адвоката відсутні.

Слід зауважити, що відеозапис хоча і містить досить незначну фрагментарну перерву у часі фіксування перебігу подій, які відбувалися 11.03.2024 року, проте в цілому відображає усі обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення і підтверджує відмову особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як за допомогою газоаналізатора так і у медичному закладі, у зв`язку з чим доводи про те, що цього запису неможливо встановити обставини провадження є необґрунтованими.

Доводи про те, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 є неналежним та недопустимим доказом є неспроможними, оскільки він складений уповноваженою особою відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила, який оцінений судом першої інстанції в сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами.

Посилання адвоката на те, що ОСОБА_1 не було ознайомлено зі змістом протоколу не заслуговують на увагу, оскільки, як вбачається з відеозапису особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовилась отримувати його копію, проте власноруч надала пояснення по суті порушення щодо своєї незгоди зі змістом протоколу, про що свідчить його особистий підпис. А тому, працівниками поліції дотримані правила складання протоколу та ознайомлення правопорушника з його змістом.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого адміністративного правопорушення, є доведеною поза розумним сумнівом.

З огляду на вищенаведене, накладене на ОСОБА_1 стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір безальтернативно визначений в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстав для скасування постанови судді і закриття провадження по справі з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, не вбачаю, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити представнику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Мунтяну Т.І. строк на апеляційне оскарження постанови судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2024 року.

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Мунтяна Т.І., - залишити без задоволення.

Постанову судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Кононенко