КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №756/4484/24
Провадження № 33/824/2865/2024
Суддя І інстанції - Родіонов С.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року суддя Київського апеляційного суду

Немировська О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві за участі ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Бута Дмитра Леонідовича апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Бута Дмитра Леонідовича на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 01 травня 2024 року про визнання ОСОБА_1 , який народився: ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 01 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено штраф у розмірі 2 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, стягнуто судовий збір на користь держави.

Згідно з постановою судді, 20 березня 2024 року о 15:55 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення п. 2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Крім того, 20 березня 2024 року о 15:55 ОСОБА_1 в м. Києві на вул. Пріорська, 54, керуючи автомобілем марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення п.2.10є Правил дорожнього руху, вживав алкогольні напої після причетності до ДТП, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Бут Д.Л. просить скасувати постанову судді місцевого суду в частині призначення покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на три роки та прийняти нову постанову, якою у цій частині замінити покарання на позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що зазначена постанова є необґрунтованою, посилаючись на те, що ОСОБА_1 визнав свою вину у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, та наявні обставини, які пом`якшують покарання для ОСОБА_1 в частині позбавлення права керування транспортним засобом зі строку три роки на строк один рік.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Бута Д.Л., дослідивши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до чч. 4-7 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду. Апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж за три дні до початку судового засідання. Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення подається протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В ст. 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Постанова суду першої інстанції в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП не оскаржується, а тому перегляду не підлягає.

Пунктом 2.10 (є) ПДР України передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Відповідно до ч. 4 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

З матеріалів справи вбачається, що 20 березня 2024 року о 15:55 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення п. 2.3б,13.1 Правил дорожнього руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_2 , в наслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями порушив вимоги п. 13.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Також, 20 березня 2024 року о 15:55 ОСОБА_1 в м. Києві на вул. Пріорська, 54, керуючи автомобілем марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , вживав алкогольні напої після причетності до ДТП, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10є ПДР, за що відповідальність передбачена ч.4 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника ОСОБА_1 - адвоката Бута Д.Л. про те, що дійове каяття та визнання вини ОСОБА_1 підтверджується тим, що він сплатив призначений йому штраф у повному обсязі та добровільно відшкодував збитки, завданні в результаті дорожньо-транспортної пригоди, є неспроможними та рішення суду першої інстанції не спростовують.

Під час складання протоколу і розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 стверджував про вжиття ним алкоголю, що підтверджується матеріалами справи. Отже, склад адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Виходячи з цього, суд першої інстанції, накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , вірно врахував норму ч. 2 ст. 36 КУпАП, та обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність накладення стягнення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції судом апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин доводи апеляційної скарги є безпідставними, що свідчить про відсутність підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Статтею 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Санкція ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачає безумовне позбавлення порушника права керування транспортними засобами і не передбачає будь-яких альтернативних видів стягнення, а саме: накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки. Зміна строку позбавлення права керування транспортними засобами з трьох років на один рік не передбачена.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Висновок судді місцевого суду відповідає фактичним обставинам справи, та не спростовується доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Бута Дмитра Леонідовича залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 01 травня 2024 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Немировська О.В.