Справа № 444/2054/24
Провадження № 3/444/1131/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2024 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Ясиновський Р. Б., розглянув справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії АА № 164006 від 01.05.2024, у відношенні ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП судом не встановлено, паспорт НОМЕР_1 ) за частиною 3 статті 184 КУпАП.

Сторони справи про адміністративне правопорушення не приймали участь у судовому розгляді.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

ОСОБА_1 , будучи батьком неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП, що проявилося в тому, що він допустив свого неповнолітнього сина до керування т/з марки ВАЗ2107 р.н.з. НОМЕР_2 , чим неповнолітній вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за що передбачена ст. 126 ч. 2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується матеріалами справи, зокрема телефонограмою. Про причини неявки суд не повідомив. Клопотань на адресу суду не надходило.

Суд враховує, що відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та його вина у цьому підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 164006 від 01.05.2024; відеодиском з місцяподі; ропортом працівника поліції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому ним правопорушенні полягає в тому, що його неповнолітній син, вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено КУпАП.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 є вірною.

Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували відповідальність правопорушника судом не встановлено.

З врахуванням наведеного, місця, способу вчинення правопорушення, приходжу до переконання, що до правопорушника ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою він притягається до відповідальності, і так як адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, на правопорушницю слід накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі станеоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Керуючись ст. 7, 9, 24, 40-1, ч. 3 ст. 184, 248, 279, 283, 284, 306 КУпАП України, суддя,-

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді шрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 /одна тисяча сімсот/ грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови,

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: Ясиновський Р. Б.