КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/865/2024 Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 22.11.2023 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП,-

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 22.11.2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. Стягнуто судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. на користь держави.

Не погоджуючись із постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 22.11.2023 року, ОСОБА_1 28.12.2023 подала апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження зазначеної постанови судді. В обґрунтування клопотання ОСОБА_1 посилається на те, що оскаржувана постанова судді складена 22.11.2023, а отримана нею копія постанови лише 19.12.2023, а тому строк апеляційного оскарження пропущено з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та вивчивши доводи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 22.11.2023 року, не вбачаю підстав для задоволення клопотання, у зв`язку з наступним.

Згідно із ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Дотримання десятиденного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи про адміністративні правопорушення розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Ця норма надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Згідно ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).

Звернення до суду з апеляційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на апеляційне оскарження, то реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями КУпАП. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Свою правову позицію щодо тлумачення поняття поважності причин, які можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження неодноразово висловлював у своїх рішеннях Верховний Суд. Зокрема у Постанові Першої судової палати ККС ВС від 30 жовтня 2018 року (справа №299/2987/15-к провадження № 51-4594 км18) Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова судді Дарницького районного суду м. Києва постановлена 22.11.2023 року, відповідно, останній день строку апеляційного оскарження - 02.12.2023 року, який є вихідним днем, а тому останнім днем строку апеляційного оскарження є 04.12. 2023 року.

Разом з тим, апеляційна скарга ОСОБА_1 подана безпосередньо до суду першої інстанції 28.12.2023 року, тобто, поза межами строку апеляційного оскарження.

З приводу клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 22.11.2023 року, то слід зазначити, що з постанови суду вбачається, що ОСОБА_1 не була присутня при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції.

Разом з тим, з наявних в матеріалах справи даних, зокрема, копії судової повістки та довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber» (а.с 14, 14 зв.) вбачається, що Дарницьким районним судом м. Києва ОСОБА_1 належним чином та завчасно була повідомлена про день та час розгляду справи, однак, в судове засідання не з`явилася, тобто не скористалася своїм правом брати участь в судовому розгляді, про причину своєї неявки суд не повідомила, а тому, за наявності даних про повідомлення ОСОБА_1 про день та час розгляду справи, суд першої інстанції провів судове засідання у відсутність останньої.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974 256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції, у зв`язку з відсутністю 22.11.2023 ОСОБА_1 під час розгляду справи, на виконання вимог закону, за наслідком розгляду справи в цей же день 22.11.2023 була надіслана копія постанови суду (а.с.16). Крім того, згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, вказане рішення надіслано до Реєстру 30.11.2023 та 01.12.2023 було оприлюднено, тобто в межах строку апеляційного оскарження. Відповідно, за умови вжиття заходів ОСОБА_1 щодо обізнаності з рішенням суду, вона могла ознайомитись з постановою з часу її оприлюднення, проте, цього не зробила.

Сам факт отримання копії постанови суду ОСОБА_1 , як вона зазначає у клопотанні - 19.12.2023 року, не є безумовною підставою для визнання причин пропуску строку поважними, більш того, ця обставина не підтверджена жодним доказом у справі.

Будь-яких інших доказів поважності пропуску строку апеляційного оскарження постанови судді Дарницького районного суду м.Києва від 22.11.2023 року, які б підтверджували наявність у ОСОБА_1 об`єктивних перешкод, які унеможливили звернутися до суду з апеляційною скаргою, клопотання ОСОБА_1 не містить.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження віднесено до повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Для поновлення процесуальних строків суд зобов`язаний указати обґрунтовані та об`єктивні підстави, за яких пропущений строк підлягає поновленню. Водночас, наявність таких підстав вимагає від суду аналізу дій заявника, які він, у розумні інтервали часу, мав вживати, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження та перевірки доказів, які мають підтверджувати ці обставини.

Оцінивши доводи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, проаналізувавши матеріали справи, вважаю, що відсутні підстави для визнання поважними причин пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження, оскільки поважними визнаються обставини, які виникли або тривали протягом строку апеляційного оскарження, є об`єктивними, не залежать від дій особи і пов`язані з дійсними істотними перешкодами для своєчасного вчинення особою процесуальних дій в конкретній справі. Однак, наведені ОСОБА_1 обставини, не підтверджені належними доказами та не мають ознак об`єктивних істотних перешкод для вчасної реалізації процесуальних прав.

Таким чином, приходжу до висновку про відсутність у ОСОБА_1 поважних причин для не реалізації процесуального права на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 22.11.2023 року, в строк, передбачений ч.2 ст.294 КУпАП, а відтак, підстав для поновлення цього строку не вбачаю.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП, в разі відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді, апеляційна скарга повертається апеляційним судом особі, яка її подала.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 22.11.2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн - відмовити.

Апеляційну скаргу на зазначену постанову повернути особі, яка її подала.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Кепкал