Справа 556/621/24
Номер провадження 3/556/402/2024
П ОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2024 року

Володимирецький районий суд Рівненської області

під головуванням судді - Котик Л.О.,

при секретарі Басик Г.Т.,

з участю захисника адвоката Печончика О.В.,

правопорушника ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, що надійшли від ВП №1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючий,

За ч.1 ст. 161-1 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Згідно Протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №338136 від 22.02.2024 року, ОСОБА_1 22 лютого 2024 року, близько 16 год. 50 хв. на стаціонарно облаштованій автозаправочній станції в с. Степангород по вулиці Шитова, 1, здійснював продаж дизельного палива без наявної ліцензії на продаж пального за ціною 55 грн. літра.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник - адвокат Печончик О.В. заперечили обставини, вказані у протоколі, останній не вчиняв протиправне діяння, пояснив, що він не є суб`єктом господарської діяльності. У них є своя стаціонарна автозаправочна станція, для власних потреб. Його дружина ОСОБА_2 фізична особа-підприємець, має ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), він інколи допомагає їй в магазині та на складі ПММ. 22.02.2024 року на територію складу заїхав легковий автомобіль, водій - чоловік у військовій формі, попросив допомогти з пальним. ОСОБА_1 заправив його автомобіль, гроші останній йому не пропонував і не передавав. Наміру продавати пальне незнайомому чоловіку в нього не було, навпаки хотів допомогти військовому, зважаючи на ситуацію в країні. Просив закрити провадження по даній справі, оскільки будь-яких незаконних дій не вчиняв.

Допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_3 , житель с. Степангород, пояснив, що 22.02.2024 року він приїхав до свого товариша ОСОБА_4 на каву, бачив як на станціонарну автозаправочну станцію ОСОБА_1 під`їхав автомобіль, з нього вийшов хлопець у військовій формі, поросив заправитися. Гроші за пальне військовий не пропонував, і не давав ОСОБА_1 .

Аналогічні пояснення надав суду свідок ОСОБА_5 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, дослідивши письмові матеріали, відеозапис, які надіслані до суду, суд вважає, що справа підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161-1 КУпАП, з наступних підстав.

Доказів, що б слугували підтвердженням обставин протоколу та містили б інформацію про обставини події, що мала чи могла мати місце 22 лютого 2024 року, близько 16 год. 50 хв. на стаціонарно облаштованій автозаправочній станції в с. Степангород по вулиці Шитова, 1, не зібрано.

Доводи особи, відносно якої складено протокол, породили у суду обґрунтовані сумніви у настанні події правопорушення. Узагальнивши інформацію про обставини, отриману в результаті дослідження доказів, суд констатує, що зібрані стороною обвинувачення докази не є достатніми для підтвердження факту торгівлі ПММ за адресою АДРЕСА_2 .

Частиною 1 ст. 161-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за оптову або роздрібну торгівлю пальним без державної реєстрації суб`єктом господарювання або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161-1 КУпАП, характеризується діями, спрямованими на оптову або роздрібну торгівлю пальним без державної реєстрації суб`єктом господарювання або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом.

Ця норма КУпАП є бланкетною та відсилає для встановлення її змісту до інших нормативних актів.

При цьому, визначення терміну "торгівля", який використовується в цій та інших статтях КУпАП означає процес обміну товарами, послугами, цінностями і грошима. У широкому значенні вид підприємницької діяльності, пов`язаний з купівлею-продажем товарів. При цьому, оптова торгівля - діяльність по придбанню і відповідному перетворенню товарів для наступної їх реалізації підприємствам роздрібної торгівлі, іншим суб`єктам господарювання, а роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків.

Статтею 42 ГК України передбачено, що підприємництво, як вид господарської діяльності - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини в сфері господарської діяльності», під господарською діяльністю слід розуміти діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язану з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої - безпосередність, систематичність її здійснення з метою отримання прибутку.

Таким чином, важливими ознаками господарської діяльності є її систематичність (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) та здійснення суб`єктом на власний ризик з метою одержання прибутку.

Натомість, матеріали справи не містять жодних доказів здійснення ОСОБА_1 такої діяльності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: (1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; (2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Тобто, з вищевикладеного вбачається, що адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 161-1 КУпАП настає для суб`єктів господарювання, а не для будь-яких інших осіб, та має ознаку систематичності.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення доказів того, що ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність (є фізичною особою - підприємцем або керівником господарської організації) суду не надано.

Також, в матеріалах вказаної справи відсутні будь-які відомості та докази про вилучення у ОСОБА_1 грошей, отриманих останнім від реалізації пального.

Враховуючи викладене, суд констатує, що для кваліфікації правопорушення за ч.1 ст.161-1 КУпАП поряд з іншими обставинами, слід довести саме факт продажу ПММ, тобто передачу пального з отриманням оплати в будь-якій формі.

Обов`язок доказування у справах про адміністративні правопорушення покладається на орган (посадову особу), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, як це передбачено ч.2 ст.251 КУпАП.

Разом з тим, належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.161-1 КУпАП, працівниками Національної поліції України не надано.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Крім того,у протоколі про адміністративне правопорушення немає належного викладення обставин події, а саме: що 22 лютого 2024 року, близько 16 год. 50 хв. на стаціонарно облаштованій автозаправочній станції в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 здійснював продаж дизельного палива без наявної ліцензії на продаж пального за ціною 55 грн. літра без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, відсутні чеки, квитанції, ордери, розписки, інші документи фінансового характеру на придбання продукції, тощо. До протоколу не надано доказів того, що його дії мають ознаки підприємницької діяльності, що метою здійснення ним торгівлі було отримання прибутку, який є обов`язковою умовою здійснення господарської діяльності. Протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей щодо того, за якою ціною здійснювалася реалізація пального, та чи були від продажу отримані будь-які грошові кошти. Також відсутні належні і достатні докази того, що саме ОСОБА_1 систематично, на свій власний ризик, здійснював торгівлю пальним з метою отримання прибутку, тобто займався господарською діяльністю, оскільки саме такі дії передбачає об`єктивна сторона адміністративного правопорушення за ч. 1ст. 161-1 КУпАП.

Долучений до протоколу диск з відеозаписами не підтверджує факт продажу дизельного пального, оскільки на відео не зафіксовано факту передачі грошових коштів від невідомого чоловіка до ОСОБА_1 за надане пальне. Більш того, поліцейський на першому відеофайлі відеозапису - «ознайомлення з протоколом та відмова від підпису» називає дату «двадцять друге грудня 2024 року…», тобто озвучена поліцейським дата передує даті складання протоколу серії ВАД №338136; другий відеофайл «фіксація роботи нелегальної заправки» не містить фіксування передачі грошей, частково без зображення.

Таким чином, відеозапис на оптичному диску, не доводить вину ОСОБА_1 та спростовує факт купівлі-продажу пального, крім того, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, будь-які грошові кошти у ОСОБА_1 не вилучались.

Таким чином, матеріали справи не містять жодних доказів про те, що ОСОБА_1 отримав прибуток (грошові кошти) від торгівлі пальним.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 161-1 КУпАП, оскільки на обґрунтування провини останнього, всупереч вимогам ч. 2 ст. 251 КУпАП, не надано жодних об`єктивних та безсторонніх доказів, які б дозволяли суду на підставі ст. 252 КУпАП зробити висновок про доведеність факту здійснення особою, в розумінні диспозиції ст. 161-1 КУпАП, ст.ст. 3, 263 ГК України, Податкового кодексу України, торгівлі пальним, як видом систематичної господарської діяльності, а не одноразового продажу майна, яке перебуває у власності особи, що не охоплюється згаданим складом правопорушення.

Необхідно зазначити, що відповідно ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч.2 ст.62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто, суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь - які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

У свою чергу, наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про котрий наголошує Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» («Ireland v. The United Kingdom», заява № 5310/71), та котрий застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», на чому, власне, наголошується Європейським Судом з прав людини у його рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» («Korobov v.Ukraine», заява № 39598/03).

Однак, у даній справі, зібрані особою, уповноваженою відповідно до ст. 255 КУпАП на складання протоколів про адміністративні правопорушення, докази за своєю суттю залишають місце сумнівам, і як наслідок не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», з огляду на наведене вище.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 161-1 КУпАП не доведена належними і допустимими доказами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.161-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 161-1 ч.1, 221, п.1 ст.247, ст.283, ч.1 п.3 ст.284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 62 Конституції України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст.161-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена на підставі ст.294 КУпАП особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: