Справа № 157/205/24
Провадження №3/157/907/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року місто Камінь-Каширський

Суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області Антонюк О.В., з участю секретаря судового засідання Солошик Д.В., представника Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Самчука Я.Л., адвоката Колєсніка Б.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працевлаштований,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП України),

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 01 лютого 2024 року о 00 год 44 хв по вул. Глинянка у с. Хотешів Камінь-Каширського району керував автомобілем марки «Opel Insignia», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, і від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Представника Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Самчук Я.Л. наведене у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 звинувачення підтримав.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, адвокат Колєснік Б.В. у судовому засіданні просив провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та в обґрунтування клопотання зазначає, що 01 лютого 2024 року близько 00 год. 43 хв. працівники поліції дійсно зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 та згодом запропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння. Однак поліцейські не роз`яснили водію порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, фактично у такий спосіб використавши необізнаність ОСОБА_1 з відповідною процедурою. О 00:52:00 поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, на що ОСОБА_1 не погодився. Далі інспектор запропонував пройти огляд на стан сп`яніння в лікувальному закладі - КНП «Камінь-Каширська ЦРЛ», на що о 00:53:35 ОСОБА_1 погодився. Проте, після отримання усної згоди ОСОБА_1 на проходження огляду в лікувальному закладі, інспектор з достовірно невстановлених міркувань знову декілька разів пропонував пройти огляд, наполегливо акцентуючи увагу на наявності відповідного приладу на місці зупинки та неодноразово повторюючи, що ОСОБА_1 безвідкладно має сісти до службового автомобіля, хоча останній у цей момент просив зателефонувати. Надалі свою усну згоду проїхати до лікувального закладу ОСОБА_1 виражав також о 00:53:45 та о 00:56:50, на що поліцейський ніяк не реагував, продовжуючи повторювати запитання, чи згоден ОСОБА_1 на проведення огляду на місці зупинки, та фактично спонукаючи ОСОБА_1 до висловлення ним відмови від проходження огляду, оскільки вочевидь інспектор не був зацікавлений у доставленні особи до лікувального закладу і в такий спосіб намагався отримати бажаний для себе результат у вигляді документування штучно створеного, спровокованого ним же правопорушення. О 00:54:35 поліцейський в чергове повідомив ОСОБА_1 , що наявний прилад «Drager», та пропонував з ним ознайомитися, не зважаючи на те, що ОСОБА_1 вже висловив незгоду на проведення огляду на місці зупинки та своє бажання пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я. Така поведінка поліцейського ОСОБА_2 свідчить про намір у будь-який спосіб уникнути доставлення ОСОБА_1 до лікарні. О 00:55:30 інспектор роз`яснює ОСОБА_1 про наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Надалі о 00:57:30 поліцейський повідомляє, що буде складати протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП України, оскільки поведінку ОСОБА_1 розцінив саме таким чином. У той же час ані в протоколі, ані на відеозаписі чітко не зафіксовано, у чому ж саме полягає відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану сп`яніння. Лише о 00:57:45 інспектор ознайомив ОСОБА_1 з його правами. У період часу з 01:05:10 по 01:05:25 ОСОБА_1 запитав поліцейського, куди потрібно їхати, на що ОСОБА_2 відповів, що він нікуди не поїде і що силою ніхто не повезе. Надалі о 01:05:57 ОСОБА_1 повідомив, що він поїде сам куди потрібно, тобто він в чергове, до складення протоколу про адміністративне правопорушення, висловив намір пройти відповідний огляд у лікарні, але поліцейський відмовив ОСОБА_1 . Також, поспілкуватись з поліцейським і вкотре висловити свої наміри поїхати до лікарні ОСОБА_1 заважали треті особи, які постійно тримали на відстані ОСОБА_1 від інспектора, погрожуючи йому застосуванням сили, на що ОСОБА_2 своєї уваги не звертав, оскільки вже отримав бажаний для себе результат у вигляді оформлення адміністративних матеріалів за нібито відмову водія від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, хоча натомість мав би достовірно переконатись у дійсних намірах ОСОБА_1 . Важливим є те, що будь-яких документів, з наявних у матеріалах справи (протокол (а.с. 1), акта огляду (а.с. 2), направлення (а.с. 3)), інспектор в присутності ОСОБА_1 взагалі не складав та не оголошував, для підписання їх не надавав, у зв`язку із чим підставним є твердження про їх виготовлення за відсутності ОСОБА_1 у невідомий захисту період часу, в силу чого такі джерела фактичних даних мають оцінюватись критично та визнаватись очевидно недопустимими з огляду на їх отримання з істотним порушенням права особи на захист. З наявного ж у матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1) вбачається, що ОСОБА_1 01 лютого 2024 року близько 00 год. 44 хв. у с. Хотешів по вул. Глинянка керував транспортним засобом марки «OPEL INSIGNIA» з номерними знаками НОМЕР_2 нібито з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився. Також у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1) зазначено, що ознаками сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота та нестійка хода. Проте на відеозаписі, долученому до матеріалів справи, можна спостерігати, що підставою огляду поліцейський спочатку називав лише запах алкоголю з порожнини рота, що вказує на те, що іншу ознаку останній просто «придумав», коли заповнював протокол. У протоколі (а.с. 1) також вказано, що час його складання - 00 год. 58 хв, що зовсім не відповідає дійсності, оскільки в цей час такий документ не складався взагалі. Це прямо свідчить про те, що вказаний у протоколі час його складання є недостовірним і такий спростовується іншим джерелом фактичних даних, долученим до справи самим поліцейським. Протокол (а.с. 1) всупереч відомчих нормативних актів МВС України містить виправлення, зокрема в зазначенні часу його складення, внаслідок чого наразі є невідомим, коли інспектором здійснювалось складення процесуальних документів та в якій саме черговості, а також те, коли саме було здійснено відповідне виправлення, що істотно впливає на їх допустимість та достовірність як джерел фактичних даних. Таке порушення не було виправлено з невідомих міркувань і за наслідком повернення матеріалів справи на доопрацювання. Доцільно також вказати, що долученими до справи відеозаписами не зафіксовано ні факту складання, ні оголошення протоколу, що вказує на його протиправність унаслідок складення за відсутності ОСОБА_1 . Пропозиції підписати цей документ, відповідно і самого його підписання ОСОБА_1 також відеозаписами не зафіксовано. Акт огляду на стан сп`яніння (а.с. 2), в якому взагалі не зазначено номер приладу, за допомогою якого мав здійснювались огляд на місці зупинки, хоча у відповідній графі такі відомості мали б міститись. Також з ознак алкогольного сп`яніння, що зазначені в акті огляду, інспектором висловлювалася лише одна - різкий запах алкоголю з порожнини рота. Долученими до справи відеозаписами взагалі не зафіксовано ні складання, ні оголошення цього документа, що свідчить і про його протиправність унаслідок оформлення за відсутності ОСОБА_1 . Пропозиції підписати цей документ, відповідно і самого його підписання ОСОБА_1 , відеозаписами також не зафіксовано. Направлення (а.с. 3) у присутності ОСОБА_1 також не було складено, не зважаючи на вказівку в цьому документі про його начебто складення о 00 год. 58 хв., хоча це прямо спростовано самим відеозаписом. Факт оголошення зазначеного направлення (а.с. 3) відеозаписом також не зафіксовано. Отже, протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 1), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 2) та направлення (а.с. 3) є недостовірними доказами та не можуть братися до уваги, оскільки дійсний час їх складення невідомий, до відома ОСОБА_1 такі документи не доводилися взагалі, для підпису їх ніхто йому не надавав, що повністю доводиться долученими поліцейськими відеофонограмами. З вказаного вище можна зробити висновок, що ключові документи, наявні в матеріалах справи та які повинні покладатись в основу звинувачення за ч. 1 ст. 130 КпАП України, не складалися у присутності ОСОБА_1 . Останній з наявних у матеріалах справи відеозапис під назвою «VID26F-00-1084» не відкривається, тобто його взагалі не можна дослідити, хоча судом задля виправлення цього недоліку надавалась можливість поліцейському його усунути шляхом повернення матеріалів справи на доопрацювання, яке так і лишилось невиконаним з невідомих причин. Вважає, що працівником поліції не було дотримано вимоги ст. 266 КпАП України, п. 6 Розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ від 9 листопада 2015 року № 1452/735, та п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103. Поліцейськими було грубо порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, чітко регламентовану вищевказаними положеннями законодавства України, оскільки не було доставлено для проходження огляду на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я ОСОБА_1 , який до складення акта огляду, направлення та протоколу про адміністративне правопорушення неодноразово висловлював свою готовність пройти відповідний огляд. З огляду на всі перелічені вище обставини та доводи, сторона захисту переконана, що неможливим є притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, якого він не вчиняв.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, підтверджується доданими до протоколу про адміністративне правопорушення та дослідженими доказами.

З доданих до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 , який керував автомобілем, було зупинено працівником поліції, на пропозицію поліцейського після виявлених і повідомлених йому ознак алкогольного сп`яніння, зокрема, різкий запах алкоголю з порожнини рота, ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального приладу відмовився, після чого поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти такий огляд у найближчому лікувальному закладі, а саме у Камінь-Каширській ЦРЛ, на що останній словесно висловив згоду, однак прослідувати до службового автомобіля для подальшого його доставлення до лікувального закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився. У свою чергу поліцейський повідомляв ОСОБА_1 , що оскільки останній на його прохання не сідає до салону службового автомобіля щоб їхати до лікувального закладу, то це буде розцінено ним (поліцейським) як відмова ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак водій ОСОБА_1 своїми діями (бездіяльністю) намагався уникнути проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 фактично відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі.

З вказаного відеозапису та акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів вбачається, що поліцейським у водія ОСОБА_1 було виявлено зокрема запах алкоголю з порожнини рота, та від огляду останній на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Аlcotest Drager» відмовився.

З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21 січня 2024 року, вбачається, що ОСОБА_1 було направлено на огляд на стан алкогольного сп`яніння до КНП «Камінь-Каширська ЦРЛ» у зв`язку з виявленням у нього зокрема запаху алкоголю з порожнини рота.

Згідно з довідкою перевірки на повторність від 01 лютого 2024 року за підписом поліцейського СРПП Камінь-Каширського РВП ГУН у Волинській області Назарука Г., протягом року до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України не притягувався.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_3 .

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, доведена, а тому до нього належить застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Неможливість відтворення одного із файлів, що містяться на доданому до протоколу про адміністративне правопорушення диску, не є достатніми підставами для визнання недопустимими наданих поліцейським відеозаписів, які є безперервними і якими зафіксовано факт вчинення саме ОСОБА_1 вищезазначеного адміністративного правопорушення. На відеозаписах, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, безперервно відображено обставини від моменту зупинки транспортного засобу до моменту складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Твердження адвоката Колєсніка Б.В. про порушення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, про відсутність відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я є безпідставними і спростовуються відображеними на відеозаписі подіями, згідно з якими ОСОБА_1 хоча й словесно зазначив, що пройде огляд у лікарні, однак на вимогу поліцейського не хотів сідати до салону службового автомобіля для доставлення його у лікарню, після чого на повторні неодноразові запитання поліцейського, чи буде проходити огляд у Камінь-Каширський ЦРЛ, відповідав зухвало, використовуючи неформальний варіант вислову, який означає: «ти що, жартуєш», тобто фактично своїми діями (бездіяльністю) уникав проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Інші доводи адвоката Колєсніка Б.В. теж не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Згідно з п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а п. 2.5 цих правил встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.

Під час судового розгляду справи не було встановлено таких обставин, які б порушили права водія ОСОБА_1 або ж обмежили його в можливості їх ефективного використання.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» зі ОСОБА_1 у дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі частини другої статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати ОСОБА_1 штрафу протягом 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягнути подвійний розмір штрафу 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Дата складення повного тексту постанови 09 грудня 2024 року.

Суддя: О.В. Антонюк