Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лавренчука Олександра Володимировича на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 лютого 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених:

- ч.3 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) грн. без конфіскації транспортного засобу;

- ч.5 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП до нього застосовано остаточне стягнення у виді штрафу у розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) грн. 00 коп. без конфіскації транспортного засобу.

Також з ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 26 серпня 2023 року о 01:34 год. в с.Струмівка на вул.Східна, 1 керував автомобілем марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, сповільненість ходи, поведінка, що не відповідає обстановці), однак від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився. Такі дії кваліфіковані як порушення п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.3 ст.130 КУпАП. ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння.

Крім того, він же 26 серпня 2023 о 01:34 год. в с.Струмівка на вул.Східна, 1 керував автомобілем марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 , будучи особою, яка позбавлена права керування транспортним засобом на десять років. Правопорушення вчинене повторно протягом року.

Не погоджуючись із такою постановою судді, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Лавренчук О.В. подав апеляційну скаргу в якій порушує питання про її скасування та закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, оскільки вважає її необґрунтованою та незаконною. Зазначає про те, що суд першої інстанції посилаючись на докази не надав їм відповідної правової оцінки, що є недопустимим з позиції всебічного розгляду справи. Також суд не взяв до уваги той факт, що на відеозаписі чітко вбачається упереджене ставлення працівників поліції щодо ОСОБА_1 та пасажирів, які перебували в автомобілі. При цьому, судом не забезпечено клопотання сторони захисту про допит поліцейських в якості свідків, оскільки викликаючи їх до суду, останні не з`явились, і суд вирішив розглянути справу у їх відсутності. Окрім того зазначає, що у працівників поліції не було підстав для зупинки транспортного засобу, передбачених ст.35 Закону України «Про Національну поліцію». Вказує і про те, що без ознайомлення ОСОБА_1 з його правами було проведено його огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу та без фіксування результатів такого огляду. Після цього, в реєстрі віднайдено попередні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, що і стало підставою для пропонування проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі, хоча будь-яких ознак такого у нього не було. До цього моменту ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав. Також зазначає, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в медичному закладі, оскільки вже була ніч, а він є військовослужбовцем та був відпущений командиром на один день поїхати додому. Внаслідок такої зупинки ОСОБА_1 прибув додому на 3 години і добирався назад в розташування військової частини.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 будучи належним чином завчасно (ще в квітні 2024) повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання до апеляційного суду не з`явився. При цьому, будь-яких клопотань чи заяв про відкладення справи до суду не подавав.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат також в с удове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про нього ще в квітні 2024 року. До суду від захисника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з посиланням на зайнятість в інших судових справах. Однак, захисник подаючи таке клопотання та вказуючи на зайнятість в інших судових справах, він не надає з цього приводу будь-яких доказів.

Окрім того, справа в період з березня по червень 2024 неодноразово відкладалась за клопотанням захисника з різних причин.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності вищевказаних осіб, що й в даному випадку не буде порушенням прав особи, яка притягується до відповідальності.

Перевіривши матеріали справи та доводи, які викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

За положеннями ст.ст.245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Апеляційний суд вважає, що судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання і, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованих йому адміністративних правопорушень, а тому вищевказаний висновок суду в цій частині є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона яких відповідно до диспозицій цих норм закону характеризується:

- ст.126 КУпАП окрім іншого, керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами. При цьому, частина 5 цієї норми передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення правопорушень, передбачених ч.ч.1-4;

- ст.130 КУпАП, - серед іншого, полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом (водія) від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку. При цьому, за ч.3 цієї статті, правопорушення має бути вчинене особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вищезазначених адміністративних правопорушень не визнає, оскільки вважає, що матеріали справи не містять належних доказів його винуватості у їх вчиненні. Проте, такі твердження до уваги судом не приймається з огляду на таке.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданих адміністративних правопорушень, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №357670 від 26.08.2023, за змістом якого ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.3 ст.130 КУпАП, тобто керував автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився у встановленому законом порядку від проходження огляду на виявлення такого стану в медичному закладі. З протоколом він ознайомився, підписав та отримував його копію. Також він зазначив у ньому, що не згідний з протоколом, так як він складений без свідків;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №357671 від 26.08.2023, за змістом якого ОСОБА_1 повторно протягом року керував автомобілем будучи позбавленим права керування транспортними засобами на 10 років. З цим протоколом він ознайомився, підписав його та отримав його копію. Зазначив, що пояснення надасть в суді;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.08.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_1 як водій маючи ознаки наркотичного сп`яніння відмовився від проходження медичного огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі;

- довідкою УПП у Волинській області, з якої вбачається, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності 18.05.2023 та 19.05.2023 за ч.5 ст.126 та ч.3 ст.130 КУпАП;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №730798 від 28.09.2022, за якою на ОСОБА_1 накладено штраф за порушення, що передбачене ч.4 ст.122 КУпАП;

- рапортом працівника поліції В.Гапонюка від 26.08.2023, в якому фактично зазначено обставини, які викладені у протоколах про адміністративне правопорушення, складених щодо ОСОБА_1 .

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення доводиться відеозаписами з відео-реєстратора службового автомобіля та боді-камери працівника поліції, на яких зафіксовано події, що викладені у протоколах. Зокрема, на відеозаписах зафіксовано як проведено зупинку автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування у ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння у зв`язку з чим йому пропонувалось пройти огляд на встановлення такого стану в найближчому медичному закладі, однак він відмовився посилаючись на відсутність часу. Після цього, йому повідомлено про наслідки відмови від проходження такого медичного огляду та про складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП. Окрім того, зафіксованим є факт встановлення, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами, у зв`язку з чим було складено протокол за ч.5 ст.126 КУпАП. Також на відеозаписі є те, що працівник поліції ознайомив ОСОБА_1 з його правами, які з його слів йому зрозумілі, а також ознайомив із змістом складених протоколів, які він підписав та отримав їх копії.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП за обставин викладених у складених щодо нього протоколах про адміністративне правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи та узгоджуються між собою, оскільки повно відтворюють картину подій, яка мала місце 26.08.2023 за участі ОСОБА_1 .

При цьому, апеляційні доводи про відсутність належних доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, не заслуговують на увагу суду, оскільки повністю спростовуються матеріалами справи, які й містять докази, що підтверджують порушення ним Правил дорожнього руху та відповідно вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП.

Судом також не беруться до уваги викладені в апеляційній скарзі доводи про те, що місцевий суд не надав належної правової оцінки дослідженим доказам, оскільки як вбачається, судом вони досліджені у відповідності до ст.ст.245, 280 КУпАП, тобто повно, всебічно та об`єктивно досліджено всі обставини справи в їх сукупності та з`ясовано чи були скоєні адміністративні правопорушення, чи винна особа у їх вчиненні.

Не заслуговує на увагу суду посилання апелянта про те, що ОСОБА_1 запропоновано пройти медичний огляд на встановлення стану наркотичного сп`яніння без будь-яких явних ознак, а лише після того, як з`ясували через базу про його попереднє притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, оскільки, як вбачається з відеозапису, працівник поліції вказував на ознаки наркотичного сп`яніння до того як було з`ясовано питання про попереднє притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Окрім того, твердження про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав та обов`язків, передбачених законодавством, повністю спростовує відеозапис з боді-камери працівника поліції, на якому зафіксовано як йому роз`яснюються права та обов`язки і він відповів, що такі йому зрозумілі.

Жодним чином також не вказує на відсутність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень той факт, що була пізня година як вказує апелянт і у ОСОБА_1 не було на це часу, оскільки відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного.

Не є в даному випадку істотним порушенням норм законодавства те, що суд розглянув справу у відсутності працівників поліції, які викликались в якості свідків для надання пояснень, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, свідки неодноразово викликались до суду, однак не з`явились через те, що відряджені в складі зведеного загону ДПП для виконання завдань на територіях Донецької, Дніпропетровської, Запорізької, Луганської та Харківської областей.

Таким чином, вищенаведені та усі інші твердження апелянта, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення, жодним чином не спростовують вищенаведених висновків суду першої інстанції, а зводяться до суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і, на думку апеляційного суду, фактично спрямовані на уникнення останнім адміністративної відповідальності за вчинене шляхом закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Зважаючи на викладене, оскаржувана постанова судді в частині щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП, є обґрунтованою, законною та такою, що винесена відповідно до вимог КУпАП.

Водночас, накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення з урахуванням положень ч.2 ст.36 КУпАП, повністю відповідає вимогам ст.ст.23, 33 цього ж Кодексу.

Законних підстав для скасування судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.

А тому, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення, - без змін.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лавренчука Олександра Володимировича залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 лютого 2024 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк