СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/8966/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Поплавська О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від УПП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

03.11.2024 приблизно о 08:45год. в м. Києві по вул. Мрії, 1, водій ОСОБА_1 , будучи особою, яку протягом року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, керував транспортним засобом «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд водія на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився у медичному закладі КНП КМНКЛ «Соціотерапія» у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком № 005834, результат якого ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння, виявлено каннабіноїди, чим порушив п.2.9а ПДР.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти протоколу про адміністративне правопорушення не надавав, передбаченим законом правом на правову допомогу не скористався.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Пономарьов проти України" (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року)..

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 130 КУпАП, адміністративним правопорушенням є повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбаченихч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 (а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Розглянувши справу в межах та на підставі протоколу, дослідивши матеріали справи, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, висновок лікаря-нарколога від 07.11.2024, рапорт працівників поліції, довідку про визначення повторності порушення ПДР, копію постанови Вишгородського районного суду Київської області від 07.10.2024, відеозапис з місця події, приймаючи до уваги, що належних доказів на підтвердження відсутності в діях ОСОБА_1 , події і складу адміністративного правопорушення не надано, суд оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, вважає, що наведені докази є такими, що доводять винуватість ОСОБА_1 у порушенні ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Строки притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує та обтяжують відповідальність, у справі не встановлено.

Враховуючи, що керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, як адміністративне правопорушення на транспорті, за своїм характером має підвищену суспільну небезпеку, а тому вимагає накладення відповідного стягнення, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нею нових правопорушень, особу порушника, який раніше, протягом року, притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, керував автомобілем, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, належних висновків для себе не зробив, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч.3 ст.30 КУпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

При цьому строк невідбутої частини стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами обчислюється судом відповідно до положень ч. 2 ст. 299, ч. 2 ст. 317-1 КУпАП, згідно з якими особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Враховуючи, що постановою Вишгородського районного суду Київської області від 07.10.2024 яка набрала законної сили 18.10.2024, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУПАП та накладено додаткове стягнення у виді 1 року позбавлення права керування Т3 (невідбута частина стягнення складає 10 місяців 2 дня), суд вважає за необхідне приєднати до призначеного строку позбавлення спеціального права за даною постаново, невідбутий строк позбавлення права керування транспортними засобами, визначений за постановою Вишгородського районного суду Київської області від 07.10.2024. При цьому суддя, опираючись на вимоги ч.3 ст. 30 КУпАП, застосовує принцип повного складання невідбутої частини строку призначеного додаткового стягнення у виді позбавлення права керування ТЗ, оскільки, вказані правопорушення були вчиненні ОСОБА_1 , до закінчення строку дії такого стягнення.

Керуючись ст. 40-1, ст. 30, ч. 2 ст.130, ст.ст.221, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

До призначеного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком 3 (три) роки, відповідно до ст. 30 КУпАП, приєднати невідбуту частину такого стягнення, призначеного постановою Вишгородського районного суду Київської області від 07.10.2024, визначивши загальний строк позбавлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 права керування транспортними засобами 3 (три) роки 10 (десять) місяців 2 (два) дня.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн., 60 (шістдесят) коп.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Святошинський районний суд м. Києва, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя : О.В. Поплавська