Справа 333/1785/24
Провадження 3/333/1142/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 травня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Запоріжжя, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

08.02.2024 року, о 07 год. 00 хв., ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме: погрожував останній, штовхав, ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого міг завдати шкоду психічному та фізичному здоров`ю потерпілої.

У судові засідання, призначені на 04.04.2024 року та 06.05.2024 року, ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд направляв ОСОБА_1 повістки на адресу, зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення, одна з яких вручена ОСОБА_1 , друга судова повістка повернулася із зазначенням «Адресат відсутній за вказаною адресою». Також, суд направляв повістки смс-повідомленнями у додаток «Viber» на номер телефону, абонентом якого є ОСОБА_1 , котрі своєчасно були доставлені останньому.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №089826 від 08.02.2024 року, ОСОБА_1 повідомлявся про складення відносно нього вказаного протоколу та попереджався про розгляд справи Комунарським районним судом м. Запоріжжя, однак від підпису в протоколі та отриманні його копії відмовився.

Таким чином, ОСОБА_1 достеменно знав про наявність стосовно нього в суді справи про адміністративне правопорушення, але особисто не доклав зусиль, щоб дізнатися про дату судового розгляду.

Оцінюючи вказані обставини, поведінку ОСОБА_1 , суддя дійшов до висновку, що останній зловживає своїми правами, а його неявка у судові засідання без поважних причин свідчить про затягування розгляду справи і впливає на розумні строки розгляду справи, тому було прийнято рішення про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Під час прийняття вказаного рішення суддя також враховував положення ч.2 ст.268 КУпАП, відповідно до яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП не є обов`язковою.

Санкція ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,- суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Зважаючи на характер та суворість вказаних адміністративних стягнень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП вважаю, що провадження відносно ОСОБА_1 у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є кримінальним. Відповідно, воно підпадає під визначення «кримінальної процедури» у розумінні статті 4 Протоколу № 7 вказаної Конвенції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підтверджується дослідженими судом доказами, а саме:

- даними, встановленими у протоколі про адміністративне правопорушення: серії АА №089826 від 08.02.2024 року, згідно якого встановлено час, дату та місце скоєння адміністративного правопорушення;

- даними заяви потерпілої ОСОБА_2 на ім`я начальника ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, згідно якої остання просить прийняти міри до її сина ОСОБА_1 , який 08.02.2024 року о 07 год. 00 хв., знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вимагав у неї гроші на таблетки, погрожував вбити її;

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , згідно яких 08.02.2024 року о 07 год. 00 хв., її син ОСОБА_1 , знаходячись вдома за адресою: АДРЕСА_1 , вимагав гроші, пошкодив викруткою двері, погрожував все спалити, а її задушити. Відносно сина раніше був винесений заборонний припис на п`ять днів, після закінчення цього терміну 07.02.2024 року він повернувся додому.

- даними термінового заборонного припису стосовно кривдника від 08.02.2024 року серії АА №301797;

- диском з відеозаписом події, на якому зафіксовано спілкування поліцейських з потерпілою ОСОБА_2 , яка фактично підтвердила обставини, викладені в протоколі та доданих до нього матеріалах.

Крім того, з відеоматеріалів вбачається агресивна поведінка ОСОБА_1 , який в присутності співробітників поліції висловлюється нецензурною лайкою на адресу матері.

27.03.2024 року на адресу суду від потерпілої ОСОБА_2 надійшло клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з тяжкими сімейними обставинами, що передували вчиненню даного правопорушення (хвороба домашньої тварини) та примиренням сторін після конфлікту.

Однак, з урахуванням конкретних обставин справи, а саме вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства на наступний день після закінчення терміну встановленого відносно нього заборонного припису у зв`язку з вчиненням аналогічного правопорушення, суд вважає, що подальше примирення сторін не спростовує наявність протиправної поведінки ОСОБА_1 .

При прийнятті рішення суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86). Зазначені вище докази вважаю, що відповідають вказаним критеріям.

Суд дійшов до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суддя не вбачає.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 173-2, 283, 284, 287-289 КУпАП, п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, у виді штрафу в дохід держави у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 340 (триста сорок) грн. (отримувач: ГУК у Зап.обл/ТГ м.Запорiжжя/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0008479, код класифікації доходів бюджету: 21081100, Адміністративні штрафи та інші санкції).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. (Реквізити для сплати: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку (IBAN): UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КУпАП строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод