ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/5617/24

Провадження № 33/4820/412/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянувши у відкритому засіданні в місті Хмельницькому за участю секретаря Мельничук К.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Савінського О.П., апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 7 травня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

Постановою суду встановлено, що 15.02.2024 року о 17 год. 00 хв. по вул. П. Мирного, 14/1Б в м. Хмельницькому ОСОБА_1 керував автомобілем «BMW», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини року, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці) та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 7 травня 2024 року скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, оскільки судом не було в повній мірі встановлено і перевірено усі обставини справи та належним чином оцінено матеріали справи, на яких винесено постанову суду.

Стверджує, що була порушена процедура його огляду на стан сп`яніння, оскільки працівник поліції йому не пропонував пройти такий огляд на місці зупинки у присутності двох свідків, а щодо проходження огляду у медичному закладі, то таких вимог з боку поліцейського взагалі не було. Зазначає, що після його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки працівник поліції лише запитав у нього, чи бажає він проїхати в медичний заклад, на що він відповів, що не бажає, оскільки почуває себе нормально та медичної допомоги не потребує.

На його думку, застосування відеозапису, згідно ст. 266 КУпАП, передбачено лише для процедури огляду водія на стан сп`яніння на місці зупинки працівником поліції з використанням технічного засобу, а не факту відмови від проходження огляду в медичному закладі, тому присутність свідків в даному випадку є обов`язковою.

Отже, вважає, що не було доведено належним чином факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, а тому і відсутнє порушення п.2.5 ПДР України.

Крім того, посилається на те, що працівники поліції його зупинили безпідставно, оскільки ПДР України він не порушував, жодна постанова з цього приводу не виносилась, а тому подальші дії працівників поліції є незаконні, в тому числі і щодо проведення його огляду на стан сп`яніння.

З урахуванням вищевикладених обставин, вважає, що оскаржувана постанова суду підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 та захисник Савінський О.П. підтримали доводи апеляційної скарги, просили скасувати постанову суду з підстав викладених у ній.

Мотиви суду

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст.ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 130 ч. 1 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом. Зокрема відомостями із:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №705856 від 15.02.2024 року, з якого вбачається, що 15.02.2024 року о 17 год. 20 хв. по вул. П. Мирного, 14/1Б в м. Хмельницькому ОСОБА_1 керував автомобілем «BMW», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини року, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці) та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків (а.с.1);

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , у зв`язку з виявленими ознаками: зіркий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці, не проводився (а.с.5);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.02.2024 року (а.с.6);

- відеозаписів із нагрудних камер поліцейських, що додані на диску, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №705856 від 15.02.2024 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці його зупинки та у медичному закладі (а.с.4).

Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

За результатами апеляційного перегляду провадження суд вважає, що суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Враховуючи викладене, доводи апелянта про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, є надуманими, і спростовуються наведеними доказами.

Доводи захисника про те, що працівниками поліції було порушено процедуру огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, оскільки працівники поліції йому не пропонували пройти такий огляд на місці зупинки саме у присутності двох свідків, суд вважає необґрунтованими з наступних підстав.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Як вбачається із відеозапису місця події, працівниками поліції був дотриманий порядок проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , оскільки після його зупинки, водію, у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці його зупинки. При цьому, були присутні два свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Згідно з їх пояснень, 15.02.2024 року вони були запрошені в якості свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , який в їх присутності відмовився, у встановленому законом порядку, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки, а також і в медичному закладі (а.с.7).

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, працівниками поліції проводився безперервний відеозапис, що повністю узгоджується з вимогами ст. 266 ч.2 КУпАП, відповідно до якої огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі працівник поліції взагалі не пропонував ОСОБА_1 , то вони спростовуються відеозаписом події, з якого вбачається, що водію неодноразово пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», так і в закладі охорони здоров`я, проте останній від проходження такого огляду відмовився (а.с.4).

Апеляційний суд вважає, що зафіксована на відеозаписах інформація є достатньою та підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджується з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Отже, працівниками поліції була дотримана процедура медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , оскільки ними, у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння водія, висувалась законна вимога пройти такий огляд як на місці зупинки, так і в медичному закладі, проте останній від проходження такого огляду як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я відмовився.

Будь-яких порушень працівниками поліції при виконанні вимог ст.266 КУпАП та Інструкції №1452/735 при проведенні огляду ОСОБА_1 на встановлення факту перебування його в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, апеляційним судом не встановлено.

Посилання апелянта на те, що працівники поліції безпідставно зупинили ОСОБА_1 , оскільки Правил дорожнього руху України останній не порушував, апеляційний суд відкидає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 35 ч.1 Закону України Про Національну поліцію поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Згідно частини другої вказаної статті поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Із наявних в матеріалах справи відеозаписів вбачається, що у вечірню пору 15.02.2024 року працівниками поліції був зупинений транспортний засіб «BMW», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Причина зупинки полягала в тому, що ОСОБА_1 , рухаючись на дорозі, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, а саме в правій смузі, яка не була зайнята, з увімкненим покажчиком правого повороту та здійснюючи поворот праворуч, неодноразово здійснював виїзд в ліву смугу руху, тобто не рухався ближче до правого краю проїзної частини, створюючи таким чином небезпеку іншим учасникам руху (п.п. 10.4, 10.5, 11.2, 11.5 ПДР України. З цього приводу водій жодних заперечень не висловлював.

Також, з наявних в матеріалах справи відеозаписів вбачається, що працівники поліції висловлювали законні вимоги до ОСОБА_1 , а саме: пред`явити посвідчення водія, документи на транспортний засіб, а пізніше, у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння пройти такий огляд.

Інші доводи апеляційної скарги не беруться до уваги та не можуть бути підставою для зміни чи скасування постанови суду.

Протокол про адміністративне правопорушення складений в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Порушень вимог ст.256 КУпАП в редакції, що була чинною на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не встановлено. А відомостей, які піддавали б сумніву достовірність зазначених у протоколі даних про обставини вчинення правопорушення, у справі немає.

Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ст.130 ч.1 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає відомостям характеризуючим особу правопорушника.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, та підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 7 травня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: