ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2998/23 Номер провадження 33/814/536/24Головуючий у 1-й інстанції Стрюк Л. І. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

За участю секретаря Андрейко Я.Г.,

Захисника-адвоката Болтіка А.С.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою ОСОБА_1 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 06 лютого 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 06 лютого 2024 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 05.08.2023, близько 12 год. в с. Коломацьке, по вул. Партизанська, 44, Полтавського району Полтавської області, водій ОСОБА_1 керував мотоциклом Sabur, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, а також відмовився проїхати в наркодиспансер в м. Полтава, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції захисник Сливка Г.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Зокрема вказує, що з долученого відеозапису не вбачається наявність ознак алкогольного сп`яніння, які зафіксовані в протоколі. Окрім того поліцейський не перевірив у водія ознаки сп`яніння та не зазначив в чому вони проявляються, що свідчить про безпідставність пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Вважає, що з боку працівників поліції була вчинена провокація до вчинення ним правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, що в такому випадку виключає підстави для притягнення до відповідальності.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами по справі є:

протокол серії ААД №015532 складений 05.08.2023 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , в зв`язку з відмовою останнього від проходження огляду на стан сп`яніння,

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння,

направлення на огляд водія до закладу охорони здоров`я,

записи з бодікамер працівників поліції та відеореєстратора поліцейського автомобіля,

постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, щодо керування ОСОБА_1 ТЗ без мотошолому та полісу страхування.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані захисником під час розгляду апеляційної скарги.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не спростовують висновків районного суду та не містять підстав, які виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення в розумінні положень п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема свідома відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з долучених до справи відеозаписів з відеореєстратора поліцейського автомобіля, останній слідує за мотоциклом з двома особами, які перебувають без мотошоломів.

В подальшому, як вбачається вже з бодікамер працівників поліції, відбувається спілкування поліцейських з водієм ОСОБА_1 , якому повідомляють підстави зупинки - керування мотоциклом без мотошолому, з`ясовують відсутність у нього полісу обов`язкового страхування на ТЗ.

В ході вказаного спілкування з водієм, працівниками поліції було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота.

На пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестеру чи в медичному закладі (12:11 год.), ОСОБА_1 відповів відмовою.

Відмова водія за порушення п. 2.5 ПДР стала підставою для складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності зафіксованих на відеозаписі візуальних ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , офіційне не оголошення працівниками поліції водієві ознак сп`яніння, відсутність перевірки у водія таких ознак, що на думку апелянта, свідчить про безпідставність пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та фактично є провокацією правопорушення, не може бути прийнято апеляційним судом до уваги.

Так, відповідно до п.п. 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

В подальшому, згідно вказаної інструкції, за наявності ознак алкогольного сп`яніння, поліцейський проводить огляд за допомогою спеціальних технічних засобів, а не перевіряє ознаки сп`яніння, про що наголошує захисник, оскільки така дія взагалі не передбачена чинним законодавством.

В даному випадку, під час спілкування з водієм, працівниками поліції у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, про що ОСОБА_1 було повідомлено. Зрозуміло, що така ознака візуалізована бути не може, а про її наявність йдеться в розмові працівників поліції з водієм

Що стосується посилань апелянта на нібито наявність ознак провокації в діях поліцейських щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу, оскільки з долучених відеозаписів, які містять весь перебіг подій, не вбачається ознак провокації в діях службових осіб, на відміну від пропозиції водія ОСОБА_1 вирішити питання про не притягнення до відповідальності іншим шляхом.

Таким чином, під час апеляційного перегляду по справі не встановлено порушень працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, наявність яких могла свідчить про безпідставне притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про невчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили-б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 06 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна