ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Кифлюк В.Ф., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою адвоката Іліє П.М. на постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 17.04.2024 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 185-10 ч.1 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В :

Постановою Хотинського районного суду Чернівецької області від 17 квітня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185-10 ч.1 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605.60 грн.

Згідно постанови суду, 26.03.2024 року ОСОБА_1 о 20.00 год. на околиці н.п. Атаки на ділянці відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на території Хотинської ОТГ Дністровського району Чернівецької області, на напрямку 919 прикордонного знаку, на відстані 30 км від лінії державного кордону України, вчинив злісну непокору неодноразовій вимозі прикордонного наряду «Контрольний пост», а саме: не дав оглянути транспортний засіб, чим своїми діями порушив вимоги п. 5 ст. 19, п. 12 ч.1 ст. 20 Закону України «Про державну прикордонну службу України».

Не погоджуючись з вказаною постановою суду адвокат Іліє П.М. подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Вказував, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням норм матеріального та процесуального права, а інших доказів, в тому числі відео чи фото доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 .? в матеріалах справи немає. ЄУНСС 724/1040/24 НП 33/822/360/24 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_2 .

Також, в протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано

суть правопорушення, а саме не зазначено, яким нормативним актом передбачено законність вимоги працівника Державної прикордонної служби України, при виконанні ним службових обов`язків, та в чому полягало законне розпорядження чи які дії злісної непокори вчинив ОСОБА_1 .

Зазначав, що ОСОБА_1 разом з дружиною та 3-ма малолітніми дітьми їхав до свого господарства, де на одній з вулиць йому перекрив дорогу чоловік у військовій формі та став вимагати від них вийти з автомобіля та надати авто для огляду. Побоюючись за своє здоров`я та своїх рідних ОСОБА_1 виклав працівників поліції та в їх присутності надав автомобіль для огляду. Вважає, що ОСОБА_1 вчиняв захист своїх прав, а не вчиняв злісну непокору.

Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_3 перебував при виконанні ним своїх службових обов`язків у цьому населеному пункті.

Апелянт стверджує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 , а тому постанову суду необхідно скасувати.

ОСОБА_1 та адвокат Іліє ПМ. В судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, від них не надходило клопотань про відкладення судового розгляду.

Перевіривши матеріали провадження, вважаю, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Приписами ст. 280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата ця особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, є правильним, зміст постанови відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Так, згідно п. 12 ст. 20 цього Закону України «Про державну прикордонну службу України», органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обов`язків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право: вимагати від фізичних осіб припинення правопорушень і дій, що перешкоджають здійсненню повноважень Державної прикордонної служби України.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 21-7 цього Закону поверхнева перевірка здійснюється щодо осіб, речей, товарів (вантажів) і транспортних засобів, які перебувають у контрольованому прикордонному районі, в пункті пропуску (пункті контролю) через державний кордон України або контрольному пункті в`їзду-виїзду, а саме: поверхнева перевірка речей та/або транспортного засобу здійснюється шляхом візуального огляду речей та/або транспортного засобу або візуального огляду вмісту особистих речей, салону, багажника, підкапотного простору транспортного засобу та вантажів (товарів та інших предметів), що переміщуються у такому транспортному засобі, без втручання в їх конструктивні особливості та без порушення цілісності пакування.

Під час поверхневої перевірки військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України мають право вимагати відкрити сумку, рюкзак, портфель, мішок чи інші засоби переміщення речей, капот, кришку багажника та/або двері салону транспортного засобу, показати вміст кишень одягу особи, стосовно якої проводиться перевірка, а особа зобов`язана показати, відповідно, вміст особистих речей, кишень, надати доступ до конструктивних елементів транспортного засобу, забезпечити відкриття капоту, кришки багажника та/або дверей транспортного засобу, причепу, вантажу (контейнера).

Відповідно до ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, адміністративним правопорушенням вважається злісна непокора законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого цією статтею, полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, а так само іншого умисного їх невиконання зазначених розпоряджень та вимог.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №250326 від 26.03.2024 р., ОСОБА_1 в цей день о 20.00 год. на околиці АДРЕСА_2 на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на території Хотинської ОТГ Дністровського району Чернівецької області, на напрямку 919 прикордонного знаку, на відстані 30 км від лінії державного кордону України вчинив злісну непокору неодноразовій вимозі прикордонного наряду «Контрольний пост», а саме не дав оглянути транспортний засіб, чим своїми діями порушив вимоги п. 5 ст. 19, п. 12 ч.1 ст. 20 Закону України «Про державну прикордонну службу України».

Вказані обставини підтверджуються також поясненнями начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_3 , який оформляв матеріали про вчинення правопорушення, даними протоколу про адміністративне правопорушення, а також ці обставини не оспорювались як самим ОСОБА_1 , так і захисником ОСОБА_4 в поданій апеляційній скарзі.

Посилання апелянта на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які норми закону було порушено ОСОБА_1 , є необґрунтованим та суперечить точному змісту викладеного в протоколі вчиненого правопорушення.

Заперечення апелянтом того, що ОСОБА_3 був при виконанні службових обов`язків під час перевірки документів та транспортного засобу ОСОБА_1 є надуманим і таким, що не відповідає дійсності. Такі твердження апелянта не лише нічим не підтверджені, а як свідчать матеріали провадження, є огульними і такими, що направлені на підрив авторитету працівників Державної прикордонної служби України.

Будь-яких даних про те, що адвокат звертався до відповідних органів із запитом про те, чи перебував ОСОБА_3 26.03.2024 року на службі, матеріали провадження не містять.

Заперечення апелянтом очевидних фактів та висунення огульних звинувачень і мотивів ОСОБА_1 , з яких, нібито, той не виконав законні вимоги працівника прикордонної служби, а саме, що останній захищав своє майно, не зазначаючи при цьому від кого та яких протиправних дій, на думку апеляційного суду, є обраним апелянтом способом захисту інтересів ОСОБА_1 і таким, який по своїй суті направлений на безпідставне звинувачення працівників прикордонної служби у вчиненні неправомірних дій щодо ОСОБА_1 .

Діючим КУпАП не передбачено ведення безперервної відео зйомки при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення за ст.185 КУпАП. Апелянтом також не зазначено, яку норму закону було порушено при оформленні матеріалів. А тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості навести обґрунтування чи спростування тверджень апелянта щодо законності дій працівників прикордонної служби, які, оформляючи матеріали, не вели при цьому безперервну відео зйомку.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування немає.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні апеляційної скарги адвоката Іліє П.М. відмовити, а постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 17 квітня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.185-10 КУпАП, залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф.Кифлюк

Копія. Згідно з оригіналом: суддя