Справа № 748/4090/24 Головуючий у 1 інстанції Хоменко Л.В.
Провадження № 33/4823/1014/24
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Салая Г.А.,

захисника Кулініч К.В. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Чернігові апеляційну скаргу захисника Кулініч К.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 листопада 2024 року,

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Місцевим судом установлено, що 16 вересня 2024 року о 22 год 05 хв ОСОБА_1 у смт. Гончарівське Чернігівського району Чернігівської області керував автомобілем марки «ВАЗ 2102», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Згідно Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічного засобу приладу «DRAGER» результат становив 2,47 проміле, чим порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, захисник подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження по справі стосовно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає постанову суду незаконно, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує на порушення поліцейськими ч. 3 ст. 35 Закону України Про Національну поліцію, а саме, на безпідставність зупинки транспортного засобу її підзахисного. Зазначає, що з відеозапису жодних ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не вбачається, його поведінка адекватна та відповідає обстановці. Також вказує на відсутність ознак сп`яніння у самому протоколі про адміністративне правопорушення. Зазначає, що поза увагою суду залишилися підтверджувальні документи відносно дії того періоду часу повітряної тривоги, адже саме під час її дії у військовому містечку було зупинено підзахисного, який є військовослужбовцем. Звертає увагу на прилад Drager Alkotest 6810, яким проводилось освідування підзахисного, а саме на невчасну його повірку, а тому його результат не може бути допустимим доказом по справі. Зазначає, що у відповіді на адвокатський запит не було надано інформації та законної підстави застосування поліцейськими використаного мундштуку, яким 16.09.2024 проводилось освідування. Також поза увагою суду залишилось те, що ОСОБА_1 керував автомобілем за крайньої необхідності для забезпечення життя дружини та дитини з інвалідністю, адже вони проживають у військовому містечку. Вказує, що поліцейські повинні були надати направлення на самостійне проходження лікаря та можливості здати аналіз безкоштовно, проте цього зроблено не було. На думку захисту, з відеозапису чітко вбачається невинуватість ОСОБА_1 .

У засіданні апеляційного суду захисник підтримала вимоги апеляційної скарги та просила їх задовольнити з викладених в ній підстав.

ОСОБА_1 у засідання апеляційного суду не з`явився, судом був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Вказане положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи. яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У відповідності до ст. 283 КУпАП, постанова про адміністративне правопорушення повинна містити, окрім усього, опис обставин, встановлених під час розгляду справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Згідно п. 6 розділу І вказаної Інструкції… огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 7 розділу II Інструкції…. установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до п. 9 Розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 130839 від 16.09.2024 ОСОБА_1 власноруч його підписав та в поясненнях додав з порушенням згоден їхав додому. (а.с. 3).

Відповідно до роздруківки результату тесту, виконаного технічним приладом ALCOTEST 6810, у ОСОБА_1 було установлено алкогольне сп`яніння з показником 2,47 %о. (а.с. 4).

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 16.09.2024 року за результатами огляду, проведеного поліцейськими, у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та обличчя.(а.с. 5).

Згідно із Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та обличчя та за допомогою приладу ALCOTEST 6810, результат огляду становить 2,47 проміле, з результатом згоден та власноруч його підписав (а.с. 6).

Згідно розписки ОСОБА_1 , останній зобов`язався залишити автомобіль на парковці біля будинку №84 до повного витверезення.(а.с. 7).

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

На відеозаписі події об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Із цього відеозапису видно, як було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . Поліцейський повідомляє про ведення відеофіксації, При спілкуванні поліцейський повідомляє про підозру про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, адже від нього відчутний різкий запах алкоголю, та пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер, на що водій погодився. Поліцейський роз`яснює правила продуття приладу, водій розкупорює мундштук, поліцейським здійснено контрольний забір повітря. Видно, як на табло приладу Драгер показник становить 2,47 проміле. На запитання поліцейського чи згоден він з результатом огляду, ОСОБА_1 відповів, що так. Поліцейський повідомляє про складання протоколу стосовно нього, роз`яснює права та обов`язки, ознайомлює із змістом протоколу та адміністративними матеріалами, водій їх підписує на камеру, будь-яких нарікань зприводу його дій у стані крайньої необхідності не виказував, зауважень з його боку не надходило. Водія було відсторонено від права керування.

Отже, апеляційний суд визнає даний відеозапис достатнім для того, щоб разом з протоколом про адміністративне правопорушення зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, зафіксовано факт його керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

На відеозаписі зафіксовані дії працівників поліції та особи, що притягається до адміністративної відповідальності, що у даному випадку є необхідним та достатнім для прийняття рішення по суті справи.

Посилання захисту щодо незаконної зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції не знайшли свого підтвердження, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки або ненадання працівниками поліції доказів вчинення правопорушення, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та не впливає на причину зупинки. Крім того, на даний час діє воєнний стан і працівники поліції мають право зупиняти та перевіряти усі транспортні засоби. Крім того, як вбачається з відеозапису, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення 16 вересня 2024 року ОСОБА_1 не заперечував своєї винуватості, був ознайомлений із змістом протоколу та власноруч його підписав.

Вказівка у скарзі на відсутність ознак сп`яніння у самому протоколі про адміністративне правопорушення не є слушними. Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до чинного законодавства, працівник поліції самостійно на власний розсуд доходить висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження таким водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння. Як вбачається з направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, зокрема, різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та обличчя. Крім того, такі ж ознаки зафіксовано і у Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, з яким він був згоден, ознайомлений та власноруч підписав. (а.с. 5).

Твердження у скарзі про те, що його огляд на стан сп`яніння був проведений з порушенням вимог Інструкцій щодо порядку проведення огляду, апеляційним судом визнається упередженим і до уваги не приймається. Спосіб, у який було встановлено алкогольне сп`яніння ОСОБА_1 , не суперечить вимогам законів та підзаконних актів, а тому доводи захисника з цього приводу не заслуговують на увагу.

Стосовно посилання апелянта на невчасну повірку приладу Drager Alkotest 6810, яким проводилось освідування, то такі були предметом розгляду місцевого суду, з чим погоджується і апеляційний суд, та в повному обсязі спростовуються долученим до справи Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П51 QM 000508324, яке чинне до 23 січня 2025 року. (а. с. 33).

Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» установлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видані Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01 січня 2016 року.

Таким чином, газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії «Drager Safety AG», Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» установлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 № 1747 і становить 1 рік. (п. 13 Наказу).

З роздруківки приладу «DragerAlkotest 6800», за допомогою якого ОСОБА_1 проходив огляд, вбачається, що останнє калібрування приладу проводилось 23.01.2024, а водій проходив огляд на стан сп`яніння 16.09.2024, що свідчить про належне здійснення повірки та калібрування приладу.

Твердження захисту про те, що ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, керував транспортним засобом за крайньої необхідності для забезпечення життя своєї родини, адже вони проживають у військовому містечку не є слушними, оскільки згідно відеозапису ОСОБА_1 на місці події не повідомляв на той час, що діяв у стані крайньої необхідності, поводив себе спокійно та розумів ситуацію, в якій опинився.

Стосовно твердження захисту про те, що поліцейські повинні були надати направлення на самостійне проходження лікаря та можливості здати аналіз безкоштовно, проте цього зроблено не було, також спростовуються відеозаписом, де поліцейськими роз`яснений порядок проходження огляду у лікаря-нарколога, на що водій відповів, що не вбачає у цьому сенсу.

Апеляційний суд наголошує, що судочинство в Україні проводиться на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання кожною стороною своїх прав та інтересів. Усі доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, нічим не підтверджені, є голослівними і тому апеляційним судом відхиляються.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов безсумнівного висновку, що місцевий суд розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, з`ясував усі фактичні обставини вчиненого правопорушення, обґрунтував свої висновки наявними по справі доказами, які були перевірені на їх належність і допустимість та оцінив їх із дотриманням вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, дійшовши правильного та обґрунтованого висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладене судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення. Апеляційний суд при цьому наголошує, що будь-яке порушення чинних на транспорті правил може призвести до тяжких наслідків, включаючи загибель людей, а керування транспортними засобами в стані сп`яніння украй небезпечне саме внаслідок того, що особа, яка керує транспортним засобом, не може у повній мірі його контролювати.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Залишити без задоволення апеляційну скаргу захисника Кулініч К.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай