ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2024 Справа №607/24726/24 Провадження №3/607/10130/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ломакін В.Є., розглянувши матеріали, які надійшли із Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Громадянин ОСОБА_1 12 листопада 2024 року близько 17 год. 00 хв. перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї бабусі ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме висловлював словесні образи, шарпав, штовхав, чим порушив вимоги п.3, 14, 17 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року «2229-VІІІ.

ОСОБА_1 в судове засідання на розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП не з`явився, хоча про час та дату проведення судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується відповідною відміткою у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №619405 від 12 листопада 2024 у графі «Підпис особи, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи», де зазначено, що ОСОБА_1 ознайомлений зі змістом протоколу, однак відмовилась від проставлення підпису. При цьому у протоколі зазначено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 29 листопада 2024 року о 11 год. 20 хв. в Тернопільському міськрайонному суді за адресою: вул. Котляревського, буд. 34, м. Тернопіль.

Заяви чи клопотання на день розгляду справи від ОСОБА_1 до суду не надходили.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 268 КУпАП, якою не передбачено обов`язкову участь особи при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, враховуючи, що ОСОБА_1 своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, докази поважності причин неприбуття в судове засідання суду не надав, суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство, це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство, це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- відомостями, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №619405 від 12 листопада 2024 року;

- електронним рапортом витягом із системи ІПНП України від 12 листопада 2024 року, яким зареєстроване повідомлення ОСОБА_3 про те, що її син вчиняє сварку із мамою заявниці;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12 листопада 2024 року та письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 12 листопада 2024 року, згідно яких вона повідомила, що 12 листопада 2024 року її внук ОСОБА_1 прийшов до неї додому у стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку в ході якої висловлював словесні образи, штовхав та шарпав за одяг;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 12 листопада 2024 року згідно яких він приходив до своєї бабусі, щоб забрати документи, однак вона не хотіла їх віддавати;

- копією термінового заборонного припису стосовно кривдника, серії АА №333878 від 12 листопада 2024 року винесеного стосовно ОСОБА_1 терміном на 5 діб у зв`язку із скоєнням домашнього насильства відносно постраждалої особи ОСОБА_2 ;

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 12 листопада 2024 року, згідно якої поліцейським уповноваженого підрозділу поліції, який провів оцінку ризиків визначено середній рівень небезпеки та винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника;

- копіями постанов Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 листопада 2024 року та 07 грудня 2024 року згідно яких ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, тобто вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення домашнього насильства, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за вчинене правопорушення, а тому вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 173-2, 280, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень, які стягнути в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяВ. Є. Ломакін