Дата документу 30.05.2024
Справа № 334/2471/24
Провадження № 3/334/1240/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Коломаренко К.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції України у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 3 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2024 року о 15 годині 54 хвилин, в м. Запоріжжя, Дніпровському районі, по вул. Щаслива, біля буд. 11, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 321093», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений, шляхом паркування без порушень ПДР. Про повторність попереджений.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату та час слухання справи у Ленінському районному суді м. Запоріжжя, в судове засідання не з`явився, про що свідчить конверт, який повернувся на адресу суду 23.05.2024 року з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та довідкою про доставку СМС.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява №3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вжити якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що право особи, щодо якої складено адміністративний протокол, на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, порушене не було. Особі повинно бути відомо про час і місце розгляду справи, оскільки є можливість стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. З таким висновком погодився ЄСПЛ у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» № 12307/16.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, враховуючи безпідставне умисне затягування правопорушником справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Суд враховує те, що рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" доставляються відповідно до вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, а згідно п.991 згаданих Правил рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка". Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка", працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Такі дії ОСОБА_1 суд розцінює як ухилення від явки до суду з метою затягування розгляду справи та неможливості прийняти рішення у строк, встановлений ст. 38 КУпАП, а тому суд не вбачає підстав відкладати розгляд справи, оскільки правопорушник за період перебування на розгляді суду матеріалів справи не скористався правами, наданими йому чинним законодавством, передбаченими статтею 268 КУпАП, не надав пояснень щодо протоколу про адміністративне правопорушення, обставин справи й доказів на їх підтвердження, беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а тому, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності правопорушника, на підставі наявних документів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №885913 від 18.03.2024 року, в якому зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 порушення п. 2.5 ПДР, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП (а.с.1-2);

- рапортом поліцейського взводу 1 роти 1 батальйону 1 УПП в Запорізькій області ДПП сержанта поліції Ганни Висоцької (а.с.3);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до КНП «ОКЗзНПД» ЗОР (а.с.4);

- довідками з бази даних підсистеми «Адмінпрактика» (а.с. 5, 7-8);

Окрім цього, вина ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом правопорушення, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається факт керування транспортним засобом та чітка відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, після чого співробітниками поліції були роз`яснені наслідки у вигляді складання протоколу про адміністративне правопорушення за порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР, за яке передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Згідно з положеннями пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі ПДР), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

За повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за дії передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З Довідки згідно бази даних підсистеми «Адмінпрактика» вбачається, що ОСОБА_1 постановою Шеченківського районного суду м. Запоріжжя від 31.07.2023 року у справі про адміністративне правопорушення №336/5879/23 притягнутий до адміністративної відповідальності та підданий адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.08.2023 року у справі про адміністративне правопорушення №334/5563/23 притягнутий до адміністративної відповідальності та підданий адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суддя встановив, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР, а саме відмовився у встановленому законом порядку пройти медичний огляд на стан сп`яніння, будучи особою, яка двічі протягом року була піддана адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП,

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ст. 33 КУпАП суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують відповідальність не встановлені. Обставини, що обтяжують відповідальність не встановлені.

Враховуючи характер та небезпечність вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки, дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, неправомірні дії ОСОБА_1 мають системний характер, а тому суд вважає за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами та без конфіскації транспортного засобу, виходячи з наступного.

Крім того, суд не застосовує до ОСОБА_1 конфіскацію транспортного засобу, оскільки він не є власником автомобіля «ВАЗ 21093» державний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , про що свідчить реєстраційна картка транспортного засобу (а.с. 6).

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день прийняття постанови складає 605,60 гривень.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. ст. 23,24,33-38,130,268,279,280,283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статі 130 КУпАП і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Коломаренко К. А.