Справа № 352/1024/24
Провадження № 3/352/556/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2024 р.м. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Струтинський Р. Р., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 (м.Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в :

Від ВП №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції надійшов протокол серії ВАД № 579757 від 17.03.2024, про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , де зазначено, що остання 17.03.2024 близько 11 год 01 хв в АДРЕСА_1 , у відношенні свого зятя ОСОБА_2 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру, в ході якого виражалась нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого.

Представник ОСОБА_1 , адвокат Доронін А. П. подав до суду клопотання, в якому просить суд закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своєї позиції ОСОБА_3 зазначає, що як вбачається із матеріалів адміністративної справи 17.03.2024 о 11 год 07 хв через службу 102, ОСОБА_1 повідомила про те, що її зять ОСОБА_2 вчиняє фізичне насильство проти неї, що підтверджується витягом з карти виїзду швидкої медичної допомоги від 17.03.2024, в якій зазначено діагноз: черепно-мозкова травма, поверхнева травма волосистої частини голови, а також тим, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували обставини зазначені у фабулі протоколу.

Згідно ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення ,винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Домашнє насильство вчиняється шляхом порушення основних прав та свобод іншого члена сімї та призводить або може призвести до заподіяння шкоди фізичному або психічному здоровю потерпілого, при якому має місце перевага сил того, хто скоює ці дії, що унеможливлює самозахист особи, котра страждає від цих дій.

У рамках розгляду даної справи встановлено відсутність належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_1 вчинила умисні діяння психологічного та фізичного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода ОСОБА_2 , які спричинили наслідки, передбачені п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Так, формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, його мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Щодо пояснень потерпілого ОСОБА_2 , його заяви, суд змушений констатувати, що не може обґрунтовувати винуватіть особи у вчиненні правопорушення, лише поясненнями і заявами потерпілої особи, оскільки він є заінтересованою особою і такі його показання не підтверджені жодними доказами.

Стосовно протоколу про адміністративне правопорушення, суд звертає увагу, що хоча протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів, при цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України»(з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення нести тягар доказування, є складовою презумції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Ураховуючи, що склад адміністративного правопорушення не підтверджено належними доказами, а пояснення представника особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення спростовують факт вчинення домашнього насильства, провадження підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 247 ч.1 п. 1, 283-285, 287, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд.

Суддя Руслан СТРУТИНСЬКИЙ