Справа № 503/1011/24
Провадження №3/503/920/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 2041 КУпАП,

встановив:

06 травня 2024 року о 01 год. 55 хв. прикордонним нарядом «Супровід транспортних засобів» спільно з ПОРВ (з м.д.н.п. Кодима) на залізничній станції «Кодима» в м. Кодима, Подільського району Одеської області, на відстані до 10000 метрів до лінії державного кордону України, виявлено ОСОБА_1 , який спільно у групі з іншою особою, матеріали щодо якої оформленні в окрему справу про адміністративне правопорушення, намагався перетнути державний кордон України на вихід з України в Республіку Молдова, в районі проміжного знаку № 0280 на напрямку м. Кодима (Україна) - с. Плоть (Республіка Молдова) поза пунктами пропуску через державний кордон України, з документами, що посвідчують його особу, у зв`язку з чим своїми діями порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року № 1777-XII та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 2041 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, про місце і час розгляду справи був своєчасно сповіщений належним чином, у відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП і Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, та з врахуванням скороченого строку розгляду справ даної категорії протягом доби, передбаченого ч.2 ст. 277 КУпАП, шляхом направлення йому 20.05.2024 року судової повістки про виклик на номер його телефону зазначений ним у своїй заяві на отримання електронних повісток від 06.05.2024 року (а.с.5), про що свідчить довідка про недоставлення SMS. Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило. При цьому, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 від 06.05.2024 року (а.с.4) про розгляд протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення без його участі. У зв`язку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Черевиченко Н.А. в судове засідання також нез`явилася, про поважність причин неявки суду не повідомила, про місце і час розгляду справи була своєчасно сповіщена належним чином, у відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП, шляхом доставлення їй 20.05.2024 року судових повісток про виклик в її електронний кабінет та на адресу електронної пошти, про що свідчать відповідні довідки про доставку електронного листа та про доставку електронного документу. При цьому, 27.05.2024 року адвокат Черевиченко Н.А. подала до суду через систему «Електронний суд» заперечення на протокол, в якому просила суд на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП закрити провадження в даній справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення посилаючись на додане до нього письмове пояснення свого підзахисного про те, що у дійсності ОСОБА_1 прибув до залізничної станції «Кодима» з метою купівлі автомобіля, оголошення про продаж якого знайшов на відповідному спеціалізованому на цьому сайті, тому не мав мети на перетин державного кордону, а письмове пояснення. в якому обмовив себе зазначенням мети свого прибуття пов`язаної з перетином кордону, надав озвучені йому працівниками прикордонної служби та під примусом останніх. Також захисник зазначила, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом та вважає складений у відношенні її підзахисного протокол є неналежним доказом, оскільки в ньому не конкретизовано якими саме діями вчинялася спроба перетину державного кордону та саме місце вчинення правопорушення, зокрема не зазначено його координати. Крім того, до матеріалів справи не надано схеми правопорушення, на якій було б зафіксовані умовні позначки місця вчинення правопорушення, місця розташування, маршрут руху порушника та лінію державного кордону, а також фото- чи відео фіксації факту вчинення правопорушення чи інших беззаперечних доказів, які б вказували на причетність ОСОБА_1 до правопорушення, яке ставиться йому у провину. На думку захисника до протоколу не додано жодних доказів, які б надали можливість зробити висновок про вчинення ОСОБА_1 правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.

Частина перша ст. 2041 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

При цьому, ч.2 ст. 2041 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Ураховуючи вище викладене, суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 255726 від 06.05.2024 року (а.с.2), якийпідписаний ОСОБА_1 без яких-небудь заперечень щодо його змісту та в якому зазначено, що 06.05.2024 року о 01 год. 55 хв. прикордонним нарядом « Супровід транспортних засобів» спільно з ПОРВ (з м.д.н.п. Кодима) на залізничній станції «Кодима» в м. Кодима, Подільського району Одеської області, на відстані до 10000 метрів до лінії державного кордону України, виявлено ОСОБА_1 , який спільно у групі з іншою особою, матеріали щодо якої оформленні в окрему справу про адміністративне правопорушення, намагався перетнути державний кордон України на вихід з України в Республіку Молдова, в районі проміжного знаку № 0280 на напрямку м. Кодима (Україна) - с. Плоть (Республіка Молдова) поза пунктами пропуску через державний кордон України, з документами, що посвідчують його особу, у зв`язку з чим своїми діями порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року № 1777-XII та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 2041 КУпАП;

- рапортом інспектора прикордонної служби 1 категорії снайпера 4 групи інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) головного сержанта ОСОБА_2 від 06.05.2024 року (а.с.3), згідно змісту якого 06.05.2024 року о 01 год. 55 хв. останній разом із ще одним іншим прикордонником виконували наказ на охорону державного кордону України в прикордонному наряді «Супровід транспортних засобів» спільно з ПОРВ (з м.д.н.п. Кодима) на залізничній станції «Кодима» в м. Кодима, Подільського району Одеської області, на відстані до 10000 метрів від лінії державного кордону України в районі пп/зн № 0280 на напрямкум. Кодима (Україна) - с. Плоть (Республіка Молдова) було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який в групі осіб, а саме з іншим громадянином Україничоловічої статі у віці від 18 до 60 років (матеріали щодо якого оформленні в окрему справу про адміністративне правопорушення та відомості про особу якого суд не вважає за можливе зазначати у даній справі, щоб не допустити висновків щодо його діянь поза межами справи стосовно нього), намагалися незаконно перетнути ДКУ на вихід з України в Республіку Молдова, без вантажу, в обхід встановлених пунктів пропуску через ДКУ. Своїми діями порушиливимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинили правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 2041 КУпАП;

- письмовим поясненням ОСОБА_1 від 06.05.2024 року (а.с.6), в якому останній пояснив, що вийшов у Кодимі з потягу «Одеса-Вапнярка», бо хотів незаконно перетнути кордон України з Республікою Молдова, щоб далі потрапити до Румунії працювати, але його затримали робітники погранслужби, а також зазначив, що свою провину визнає.

Згідно положень ч.1 ст. 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 року № 661-IV, Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення.

Водночас із цим суд відзначає, що у пункті 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.08.2023 року у справі № 208/712/19 висловлено позицію про те, що положення КУпАП не містять заборони використовувати у судовому рішенні письмові пояснення, надані службовій особі правоохоронного органу.

Відтак суд вважає вище наведене письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допустимим, належним, достатнім і достовірним доказом, внаслідок узгодженості його внутрішнього змісту та відсутності суперечностей між ним та іншими доказами доданими до протоколу про адміністративне правопорушення, що дозволяє суду зробити на їх підставі однозначні та переконливі висновки щодо дійсних обставин діяння.

Крім того, суд не знаходить іншого пояснення, аніж спроба незаконного перетинання державного кордону поза пунктами пропуску, для перебування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який є мешканцем м. Чорноморська Одеської області, та документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданим 16.10.2019 року органом 5120 та мав останній із собою на час свого виявлення прикордонним нарядом Державної прикордонної служби України на прикордонній контрольованій території АДРЕСА_2 , в безпосередній близькості від лінії державного кордону.

Згідно Переліку міст і районів, на території яких установлюються контрольовані прикордонні райони, затвердженого постановою Кабінети Міністрів України від 3 серпня 1998 р. № 1199 «Про контрольовані прикордонні райони», в Одеській область таким, серед інших, є увесь Подільський район, де запроваджений прикордонний режим.

Водночас суд наводить мотиви відхилення доводів щодо відсутності підстав для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 висловлених захисником адвокатом Черевиченко Н.А. у своєму запереченні від 27.05.2024 року на протокол, а саме:

- з приводу доводів про те, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі та з додатком до нього не є належними та допустимими доказами доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, то суд вважає їх необґрунтованими, оскільки висновок суду про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, як вже зазначалось вище, ґрунтується не лише на одному протоколі про адміністративне правопорушення, а його сукупності із іншими доказами рапортом посадової особи Державної прикордонної служби України та письмовому поясненні самого ОСОБА_1 , яким судом надано оцінку у своєму взаємозв`язку між собою та які не містять суперечностей між собою, а відтак зазначене вказує на їх переконливість і достовірність;

- з приводу доводів про те, що протокол про адміністративне правопорушення не містить зазначення місця вчинення правопорушення, зокрема не зазначено його координати, то суд не погоджується з таким твердженням захисника, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 255726 від 06.05.2024 року (а.с.2) достатньо точно зазначено місце виявлення ОСОБА_1 на залізничній станції «Кодима» в м. Кодима, Подільського району Одеської області, на відстані до 10000 метрів до лінії державного кордону України, що дозволяє суду зробити висновок про виконання в ньому вимог ч.1 ст. 256 КУпАП щодо зазначення місця вчинення адміністративного правопорушення у достатньому обсязі його конкретизації, при цьому зазначати координати цього місця відсутня будь-яка необхідність, так як місце має достатню індивідуалізацію;

- з приводу доводів про те, що письмове пояснення, в якому ОСОБА_1 обмовив себе щодо зазначення неправдивої мети свого прибуття до м. Кодима пов`язаної із перетином державного кордону, було підписане ним під диктовку та примусом зі сторони працівників Державної прикордонної служби України, то суд оцінює зазначене критично, оскільки самим ОСОБА_1 та/або його захисником адвокатом Черевиченко Н.А. суду не надано підтверджень подання до компетентного органу досудового розслідування за підвідомчістю заяви про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, в порядку ст. 214 КПК України, для розслідування обставин застосування донього протиправних дій насильницького характеру з боку посадових осіб Державної прикордонної служби України. Одночасно суд відзначає те, що в рамках кримінального провадження існує можливість проведення психологічної, почеркознавчої та лінгвістичної експертиз, згідно Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Мінюсту від 08.10.1998 року № 53/5, для встановлення обставин добровільності надання письмових пояснень;

- з приводу доводів про те, що дійсною метою прибуття ОСОБА_1 до залізничної станції «Кодима» була купівлі автомобіля, оголошення про продаж якого знайшов на відповідному спеціалізованому на цьому сайті. Однак, суду не надано жодних доказів на підтвердження згаданої обставини, що зокрема роздруківки або веб-адреси відповідного оголошення із того веб-сайту тощо, а також не зазначив відомостей про цей автомобіль (марку, модель) та в кого саме продавця має намір купувати автомобіль (ім`я і контактні дані цієї особи). Внаслідок чого висловлена ОСОБА_1 версія мети його прибуття на прикордонну контрольовану територію не виглядає правдоподібною та не є достатньо переконливою, а сам ОСОБА_1 не скористався процесуальною можливістю надати суду для доказів на підтвердження своєї версію діяння та/або своїх заперечень щодо пред`явленого йому адміністративного обвинувачення. Тому суд не знаходить іншого пояснення, аніж спроба незаконного перетинання державного кордону поза пунктами пропуску, для перебування ОСОБА_1 , який є мешканцем м. Чорноморська Одеської області,на прикордонній контрольованій території м. Кодима, Подільського району Одеської області, яка б була не пов`язана із спробою перетину державного кордону;

- з приводу доводів про те, що його підзахисний знаходився на великій відстані (до 10000 метрів) від лінії державного кордону України, тому це при відсутності з його боку активних дій не вказує на спробу перетину державного кордону України, то суд не погоджується з таким твердженням захисника, оскільки суд вважає, що за неведених умов у діянні ОСОБА_1 наявна саме спроба перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України. При цьому, суд відзначає, що норма диспозиції ч.1 ст. 2041 КУпАП за ступенем визначеності у ній дії особи є не абсолютно визначеною, оскільки в ній не визначається конкретизації способу дій особи щодо спроби перетинання державного кордону, а відносно визначеною так як містить в собі зазначення «будь-яким способом», що дозволяє оцінювати дії особи у конкретній ситуації. Саме адміністративне правопорушення пред`явлене ОСОБА_1 має усічений склад, в якому момент його закінчення пов`язується з учиненням діяння, яке за своїм змістом є попередньою протиправною діяльністю (готування або замах), тобто у даному випадку «спроба» (у вигляді «намагання»), а не безпосередній «перетин державного кордону»;

- з приводу доводів про те, що схеми правопорушення, на якій було б зафіксовані умовні позначки місця вчинення правопорушення, місця розташування, маршрут руху порушника та лінію державного кордону, а також фото- чи відео фіксації факту вчинення правопорушення, за умов недостатності для доказування використання лише протоколу про адміністративне правопорушення і рапорту службової особи прикордонної служби , то суд вважає їх необґрунтованими, оскільки нормами КУпАП та Інструкцією з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, затвердженою Наказом МВС України від 18.09.2013 № 898, не передбачено таких дій при оформленні матеріалів справи за ст. 2041 КУпАП. Водночас чинним законодавством не передбачено вимоги, що для оформлення правопорушення за ст. 2041 КУпАП прикордонною службою має бути обов`язково здійснено відеофіксацію діяння особи щодо спроби перетину державного кордону, як чітко визначеного наперед переліку доказів даного правопорушення. При цьому, положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що є доказами в справі про адміністративне правопорушення, серед яких визначено як пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, при цьому відзначено, що доказами є також інші документи. Тобто зазначене не виключає можливості існування у справі схеми порушення та фото-, відеодоказів порушення, за їх наявності, але і їх відсутність у справі не є свідченням того, що стороною обвинувачення не було зібрано належних, допустимих, достатніх і достовірних доказів на підстав яких суд мав би можливість зробити однозначні і беззаперечні висновки про дійсні обставини діяння. Згідно ч.1 ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Таким чином суд вважає, що висновок суду про наявність у діянні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, правопорушення, передбаченого ст. 2041 КУпАП, може ґрунтуватися на оцінці сукупності доказів наданих стороною обвинувачення та з оцінкою доводів/доказів наданих стороною захисту (за наявності таких).

Таким чином підсумовуючи оцінку надану запереченням адвоката Черевиченко Н.А. щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суд твердження захисника оцінює критично, як обраний спосіб відстоювання своєї позиції та побудови захисту з метою ухилення свого підзахисного від адміністративної відповідальності, оскільки дані заперечення суперечать вище наведеним доказам та спростовуються останніми.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб, який був затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та в подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022, від 06.02.2023 року № 58/2023, від 01.05.2023 року № 254/2023, від 26.07.2023 року № 451/2023, від 06.11.2023 року № 734/2023 та від 05.02.2024 року № 49/2024, які в свою чергу були затверджені Законами України від 15.03.2022 року № 2119-IX, від 21.04.2022 року № 2212-IX, 22.05.2022 року № 2263-IX, 15.08.2022 року № 2500-IX, 16.11.2022 року № 2738-IX, 07.02.2023 року № 2915-ІХ, від 02.05.2023 року 3057-IX, від 27.07.2023 року № 3275-IX, від 08.11.2023 року № 3429-IX та від 06.02.2024 року № 3564-IX.

Крім того, розпорядженням Одеської обласної військової адміністрації від 26.02.2022 року № 14/А-2022 «Про впровадження заходів правового режиму воєнного стану» та розпорядження Подільської районної військової адміністрації від 26.02.2022 року № 06/22 «Про впровадження заходів правового режиму воєнного стану на території Подільського району Одеської області», на території Одеської області, зокрема її Подільського району, запроваджено комендантську години, яка з врахуванням відповідних змін, з 28.02.2023 року становить період часу з 00.00 години до 05.00 години.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаючи обставинами, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, вчинення останнього в умовах надзвичайних обставин (пункт 5 ч.1 ст. 35 КУпАП) воєнного стану та під час комендантської години, суд вважає необхідним застосувати до порушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі максимально передбаченому санкцією за вчинення даного адміністративного правопорушення без застосування конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення, оскільки матеріали справи не місять в собі відомостей про існування останніх.

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI передбачає, що ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 23-24, 27, 33-35, 401, 2041 ч.2, 213, 221, 246, 251-252, 268, 280, 283-284 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 2041 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 800 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 13600 (тринадцять тисяч шістсот) грн.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Вороненко