ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2024 Справа №607/6644/24 Провадження №3/607/3309/2024
м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Воробель Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

встановила:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 710752 від 13.03.2024 (далі Протокол), 13.03.2024 о 14 год. 20 хв. в м. Тернопіль по вул. Винниченка, 7, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Golf Variant», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд проводився у КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР, що підтверджується висновком на стан наркотичного сп`яніння №178 та результат токсикологічного дослідження №342, чим порушив вимоги п. 2.9(а) Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що відповідно до ст. 268 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності - адвокат Вальчук М.М., в судовому засіданні подала клопотання про закриття провадження у справі, яке мотивувала наступним: в матеріалах справи відсутня інформація у зв`язку із чим працівниками поліції було прийнято рішення про зупинку транспортного засобу «Volkswagen Golf Variant», яким керував ОСОБА_1 . Тобто працівниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ним ПДР, які могли бути підставою для зупинки його транспортного засобу згідно ст. 35 Закону України «Про національну поліцію»; постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №019330 від 13.03.2024, складено за правопорушення, вчинене після зупинки транспортного засобу; ОСОБА_1 проводився токсикологічний аналіз методом лабораторного тестування ІХА, але не вказано за допомогою якого саме тесту, його виробник, термін придатності. Вважає, що такий огляд є лише попереднім, і таким, що проведений всупереч положенням Інструкції №1452/735 від 09.11.2015, а тому його результати суд не може брати до уваги як належний та допустимий доказ.

Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги клопотання захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне зазначити наступне:

згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є зокрема своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Стаття 251 КУпАП передбачає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи орган (посадова особа) встановлює у визначеному законом порядку на основі будь-яких фактичних даних, тобто доказів. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП). Суддя не може виходити за межі своїх повноважень, і не має права відшукувати докази та обставини, не зазначені у протоколі.

Згідно із п. 1.3. ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до Протоколу, ОСОБА_1 13.03.2024 о 14 год. 20 хв. керував транспортним засобом «Volkswagen Golf Variant», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Тернопіль по вул. Винниченка, 7. Даний факт керування вказаним транспортним засобом стороною захисту не оспорюється.

Натомість, при дослідженні матеріалів даного провадження встановлено відсутність належних і допустимих, тобто зібраних з дотриманням вимог закону, доказів порушення ОСОБА_1 ПДР.

Так, статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський має право зупиняти транспортні засоби.

Даний перелік передбачає такі випадки: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

В матеріалів вказаної справи щодо ОСОБА_1 відсутні об`єктивні дані на підтвердження того, що у працівників поліції була законна підстава для зупинки транспортного засобу під керуванням останнього.

Зокрема, єдиним доказом, що свідчить про підстави зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 є відеозапис з нагрудної камери працівника поліції «part_00000_export-aqrcs», з якого вбачається як працівник поліції, підійшовши до автомобіля червоно кольору, за кермом якого знаходився ОСОБА_1 , повідомив останньому, що його зупинено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», а саме у зв`язку із тим, що при перевірці бази даних встановлено, що останній не має при собі страхового полісу.

Так, статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Частина 1 статті 126 КУпАП передбачає, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналізуючи вищенаведені норми, приходжу до висновку про те, що працівник поліції має право вимагати у водія пред`явити належні документи, зокрема, страховий поліс, лише за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Натомість, законом не передбачено підстави зупинки транспортного засобу у зв`язку з відсутністю страхового полісу.

Більше того, матеріали справи також не містять доказів, зокрема відповідної постанови про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 було б притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення відповідно пункту ПДР, за яке передбачена відповідальність ст. 126 КУпАП.

Інших доказів, на підтвердження того, що ОСОБА_1 причетний до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №019330 від 13.03.2024, що міститься в матеріалах справи, винесена щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, яке мало місце вже після зупинки транспортного засобу, а тому не є доказом наданим на підтвердження причини зупинки останнього.

Отже, в даному випадку працівниками поліції належним чином не задокументовано і не долучено до матеріалів справи допустимих і достатніх доказів на підтвердження законності зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 згідно з ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Варто також зауважити, що при перегляді вищезгаданого відеозапису «part_00000_export-aqrcs», а саме на 00:26 сек вбачається, як працівник поліції запитує у водія: «Суду ще не було?».

Вказане свідчить про те, що працівнику поліції відома особа ОСОБА_2 та його транспортний засіб, яку, як можливо припустити після перегляду відеозапису, вже було раніше зупинено вказаним працівником поліції та складено відповідні адміністративні матеріали щодо нього.

Відповідно до широкого розуміння доктрини «плодів отруєного дерева» будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що має зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня. У вузькому сенсі доктрина «плодів отруєного дерева» зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.

Встановлені судом обставини викликають сумнів в об`єктивності дій працівника поліції щодо ОСОБА_3 , а також ставлять під сумнів належність та допустимість доказів, наданих органом Національної поліції на підтвердження законності зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого, складений протокол про адміністративне правопорушення з доданими до нього даказами є недопустимими доказами і не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Враховуючи викладені обставини, з врахуванням положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, прихожу до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251, 256, 280, 283, 284 КУпАП, -

постановила:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяН. П. Воробель