Справа № 450/878/24 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 33/811/1553/24 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника адвоката Тибінки В. Я., розглянувши апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Тибінки Василя Ярославовича на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 жовтня 2024 року,

встановив:

постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 жовтня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000,00 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , в доход держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Відповідно до постанови, 20 лютого 2024 року о 13 год. 00 хв. на вул. Любінській, буд. 2, в с. Сердиця, Львівського району Львівської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Шкода» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На зазначену постанову представник ОСОБА_1 адвокат Тибінка В.Я. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1 , а провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню.

Стверджує, що працівники патрульної поліції зупинили водія ОСОБА_1 , всупереч вимог ст.35 Закону України «Про національну поліцію». Припускає, що пояснення ОСОБА_2 могли з`явитися уже після складання протоколу щодо ОСОБА_1 . Поліцейський повинен був проінформувати водія ОСОБА_1 , що причина зупинки транспортного засобу, виходячи із повідомлення ОСОБА_3 , що водій транспортного засобу марки «Шкода» номерний знак НОМЕР_1 здійснює підозрілі маневри. У матеріалах справи відсутні дані про звернення такої особи на лінію 102. Така обставина залишилась поза увагою суду.

Наголошує, що ознаки алкогольного сп`яніння поліцейські не встановлювали, ОСОБА_1 вів себе адекватно. Зокрема, не встановлено поліцейськими запаху алкоголю з порожнини рота. Що ставить під об`єктивний сумнів законність їхньої вимоги пройти оглядна стан алкогольного сп`яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Тибінки Василя Ярославовича, які повністю підтримали апеляційну скаргу з мотивів у ній наведених, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що у її задоволенні слід відмовити.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 652923 від 20 лютого 2024 року, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20 лютого 2024 року, письмових поясненнях ОСОБА_3 від 20 лютого 2024 року, рапортом працівника поліції від 20 лютого 2024 року, копією тимчасового дозволу на право керування транспортними засобами серії ТЗ № 058521, відеозаписами з СД-диску.

Доводи в апеляційній скарзі про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються наведеними вище доказами.

Твердження в апеляційній скарзі про незаконність зупинки водія ОСОБА_1 та фальсифікацію пояснень ОСОБА_3 , який повідомив працівників поліцї про те, що водій автомобілем марки «Шкода» номерний знак НОМЕР_1 перебуває здійснює підозрілі маневри, були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується. Крім того, доводи апелянта, про те що згадані пояснення ОСОБА_3 могли з`явитися у матеріалах справи після складення протоколу щодо ОСОБА_1 апеляційний суд розцінює як припущення адвоката і до уваги не бере.

Інші доводи апеляційної скарги в цілому повторюють пояснення аналогічні тим, що викладені у клопотанні про закриття провадження у справі, захисника Тибінки В.Я., які також були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Судом апеляційної інстанції не встановлено з боку працівників патрульної поліції порушень вимог КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.

Щодо апеляційний доводів про неналежність відеозапису події як доказу, у зв`язку із фрагментарністю такого відеозапису, то апеляційний суд наголошує, що на оглянутому апеляційним судом відеозаписі з камер спостереження працівників поліції зафіксовані всі обставини вчинення адміністративного правопорушення, які підлягають доказуванню у справах про адміністративні правопорушення, а тому доводи захисника про те, що відеозапис є небезперервним, як на підставу скасування постанови суду першої інстанції є необґрунтованими.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Тибінки Василя Ярославовича залишити без задоволення.

Постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає

Суддя О.МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ