Провадження №: 3/752/8799/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року м.Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Токман Ю. Ф., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Туреччини, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 28 вересня 2024 року о 04:06, у місті Києві на вул. Цимбалів Яр, 11, керував транспортним засобом «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 21 жовтня 2024 року о 12:40, у місті Києві на вул. Португальська, 2-А, керував транспортним засобом «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, захист його інтересів здійснював адвокат Слободянюк В.В.

У судовому засіданні захисник Слободянюк В.В. просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказав, що ОСОБА_1 є громадянином Туреччини, не розуміє українську мову. При цьому під час складання протоколів про адміністративні правопорушення, працівники поліції не забезпечили присутність кваліфікованого перекладача. Долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудних камер поліцейських, не відображає всіх обставин події, яка відбувалася 28 вересня 2024 року, носить фрагментарний характер, зокрема не підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Поліцейські не долучили до матеріалів справи інформацію щодо сертифікації спеціального технічного засобу, за допомогою поліцейськими було проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, не забезпечили доставку ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для перевірки результатів огляду, проведеного на місці зупинки.

Вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, суд виходить з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до вимог п. 2.9 а ПДР водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Судом досліджено: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 138427 від 28 вересня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , керував транспортним засобом з у стані алкогольного сп`яніння; протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 155569 від 21 жовтня 2024, відповідно до якого ОСОБА_1 , керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння; результати аналізу приладу «Drager», проведеного на місці зупинки 28 вересня 2024 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено позитивну пробу на стан алкогольного сп`яніння з кількісним показником 0.72 проміле; результати аналізу приладу «Drager», проведеного на місці зупинки 21 жовтня 2024 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено позитивну пробу на стан алкогольного сп`яніння з кількісним показником 0.75 проміле; карти обліку адміністративних правопорушень; акти огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 28 вересня 2024 року та від 21 жовтня 2024 року, в яких міститься підписи ОСОБА_1 про згоду з результатами оглядів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28 вересня 2024 року, копію постанови серії ЕНА № 3149153 від 28.09.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, рапорт співробітника поліції від 21 жовтня 2024 року щодо обставин виявлення адміністративного правопорушення; копію постанови серії ЕНА № 3312040 від 21.10.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а також відеозаписи з нагрудних камер поліцейських на підтвердження зазначених у протоколах про адміністративні правопорушення обставин.

Дослідивши докази, надавши їм оцінку, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, порядок огляду осіб, які керують транспортними засобами, на стан сп`яніння регламентований статтею 266 КУпАП, положеннями Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВСУ та МОЗУ від 09.11.2015р. № 1452/735 (далі «Інструкція №1452/735»), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008р. (далі «Порядок № 1103»).

Згідно зі ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані, зокрема алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан сп`яніння.

За результатами перегляду судом відеозаписів з нагрудних камер поліцейських встановлено, що 28 вересня 2024 року та 21 жовтня 2024 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi Q7» з ознаками алкогольного сп`яніння. При цьому в обох випадках на вимогу поліцейських пройшов на місці зупинки огляди на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager», результати яких виявились позитивними, що майже в чотири рази перевищують допустиму норму.

Результати огляду ОСОБА_1 не оспорював, з вимогою перевірки їх у закладі охорони здоров`я не звертався, а тому підстав недовіряти результатам огляду, проведеного поліцейськими на місці зупинки, у суду немає.

Спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , котрий є громадянином Туреччини, відбувалось на англійській мові, яку ОСОБА_1 розумів. Також працівниками поліції застосовувався інтернет-перекладач з української на турецьку мову. Крім того, під час спілкування поліцейських з ОСОБА_1 залучались знайомі останнього, які перекладали йому слова поліцейських на турецьку мову.

Спілкування поліцейських з ОСОБА_1 в обох випадках без залучення сертифікованих перекладачів хоча й носило певні обмеження прав останнього, однак в даному випадку такі обмеження не вплинули на правильність встановлення факту невиконання ОСОБА_1 вимог п. 2.9 а ПДР України, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 16 КУпАП іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України. Питання про відповідальність за адміністративні правопорушення, вчинені на території України іноземцями, які згідно з чинними законами та міжнародними договорами України користуються імунітетом від адміністративної юрисдикції України, вирішуються дипломатичним шляхом.

Суд враховує, що ОСОБА_1 проживає на території України, керував транспортним засобом по території України з реєстраційними номерами держави України, а отже мав обов`язок знати та дотримуватися вимог ПДР України. Сівши за кермо автомобіля, який є джерелом підвищеної небезпеки, ОСОБА_1 погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави України.

Крім того, після вказаних подій ОСОБА_1 не вчиняв дії на з`ясування ситуації щодо складання стосовно нього протоколу, самостійно огляд на стан сп`яніння не проходив.

За таких обставин, підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень суд не вбачає.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено прав під час складання протоколів не спростовують факту вчинення ним адміністративних правопорушень.

Право ОСОБА_1 на захист було належним чином реалізоване під час судового розгляду, де його інтереси представляв захисник.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Таким чином, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотань захисника про закриття провадження у справі.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 10 діб з дня її винесення.

Суддя Ю. Ф. Токман