ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2416/24 Справа № 243/5554/24 Суддя у 1-й інстанції - Агеєва О. В. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року м.Кривий Ріг

25.11.2024р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області Залізняк Р.М., при секретарі судового засідання Бадалян Н.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг в залі суду в режимі відеоконференції клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу захисника Берзіня С.Л. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09.08.2024р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік

за участю захисника (в режимі ВКЗ) ОСОБА_2

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімум доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Захисник Берзінь С.Л. оскаржив постанову суду першої інстанції, та у зв`язку із поданням апеляційної скарги за межами строку на апеляційне оскарження заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування поданого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник зазначив, що ОСОБА_1 у судовому засіданні присутнім не був, судовий розгляд відбувся без його участі, проте ОСОБА_1 був присутнім у приміщенні суду. Про наявність оскаржуваного рішення дізнався із за стосунку «Дія», та станом на 04.09.2024р. копію оскаржуваної постанови не отримував.

Суд апеляційної інстанції дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, та перевіривши доводи клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції вважає їх слушними та вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

В апеляційній скарзі захисник :

- вважає, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення належним чином не дотримався вимог ст. 245 КУпАП щодо об`єктивного з`ясування фактичних обставин справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи;

- зазначає, що відповідно до мотивувальної частини постанови судом першої інстанції покладено в обґрунтування обвинувачення ОСОБА_1 протокол ААД № 279611 від 13.06.2024р., проте такого протоколу матеріали справи не містять, крім того суд дійшов висновку що своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.9 ПДР України, тобто вказана інша особа, тобто протокол про адміністративне правпорушення та оскаржувана постанова мають розбіжності;

- зазначає, що відеозапис не підтверджує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, тобто відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, на відеозапису авто не перебуває в русі, працівники поліції не зупиняли автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , висновки суду першої інстанції що двигун автомобіля перебуває із увімкненим двигуном не відповідає дійсності, та є припущенням, ;

- наголошує, що відсутня причина зупинки транспортного засобу працівниками поліції відповідно до вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», та у зв`язку з чим відсутня законна підстава вимоги огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння;

- зазначає, що матеріали справи не містять направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я, що не відповідає вимогам п. 8 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції щодо форми направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння;

- вважає, що рапорт працівника поліції не є доказом у справі;

- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Про дату час та місце судового розгляду ОСОБА_1 повідомлений належним чином, до судового засідання не прибув, клопотання про відкладення розгляду не подав, його інтереси в суді апеляційної інстанції представляє захисник Берзінь С.Л.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доводи захисника Берзіня С.Л., який підтримав подану апеляційну скаргу, прохав її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 01.07.2024р., о 21 год. 00 хв., біля б. 2 по вул. Глазового Павла у м. Слов`янськ, Краматорського району, Донецької області керував транспортним засобом ВАЗ 2101, з державними номерними знаками НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, проводився у лікарському закладі про що свідчить тест № 274 від 01.07.2024р., який виявився позитивним та склав 2,64 проміле. В протоколі зазначено, що своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність встановлена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

01.07.2024р. щодо ОСОБА_1 був складений протокол серії ААД № 279611 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП в якому йому під підпис були роз`яснені права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, положення ст. 63 Конституції України. Заяв чи клопотань від ОСОБА_1 не надійшло. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 повідомлений про розгляд справи в Слов`янському міськрайонному суді Донецької області.

В обґрунтування свого висновку про винуватість ОСОБА_1 суд першої інстанції поклав:

- протокол серії ААД № 279611 про адміністративне правопорушення від 13.06.2024р. викладом фактичних обставин справи;

- тест алкотестера Драгер №274 від 01.07.2024р. огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння із позитивним результатом 2,64 промілє, акт огляду від 01.07.2024р.р;

- свідоцтво про повірку законодавчого регульованого засобу вимірювальної техніки № П51QМ 1097 083 23, чинне до 08.08.2024р.;

- рапорт працівника поліції поліцейського від 01.07.2024р щодо фактичних обставин справи.

- відеозапис обставин події, відповідно до якого ОСОБА_1 в приміщенні закладу охорони здоров`я відмовився від проходження огляду в наркології та погодився на продуття алкотестера на місці, після продуття тест показує 2,64 промілє та ОСОБА_1 із ним погоджується.

Суд апеляційної інстанції перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, що відповідно до мотивувальної частини постанови судом першої інстанції покладено в обґрунтування обвинувачення ОСОБА_1 протокол ААД № 279611 від 13.06.2024р., проте такого протоколу матеріали справи не містять, крім того суд дійшов висновку що своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.9 ПДР України, тобто вказана інша особа, тобто протокол про адміністративне правопорушення та оскаржувана постанова мають розбіжності, встановив невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Так судом першої інстанції в обґрунтування висновку про винуватість ОСОБА_1 покладено протокол ААД № 279611 від 13.06.2024р., який не міститься в матеріалах справи. Як вбачається з матеріалів справи щодо ОСОБА_1 було складено протокол ААД № 279611 від 01.01.2024р.

Крім того суд першої інстанції вважав, що своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність встановлена ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто інша особа.

Окремо суд апеляційної інстанції наголошує, що суд першої інстанції безпідставно розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за його відсутності враховуючи, що він прибув до приміщення суду у визначений день та час, що підтверджується відповіддю суду на адвокатський запит.

За таких підстав, суд апеляційної інстанції не може вважати оскаржувану постанову законною та обґрунтованою та приходить до висновку про її скасування.

При цьому суд апеляційної інстанції наголошує, що ідповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Відповідно до вимог ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Вимоги п.1 та п. 3 вказаної вище статті передбачають дослідження матеріалів справи для прийняття одного з виду постанов, оскільки накладення адміністративного стягнення можливо лише на винувату особу, так само і закриття справи передбачає реабілітуючі та нереабілітуючі підстави, а отже встановлення винуватості особи чи невинуватості особу є обов`язковим.

Суд апеляційної інстанції відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП повно та об`єктивне з`ясувавши обставин справи, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, дійшов до наступних висновків.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 01.07.2024р., о 21:00год., біля б. 2 по вул. Глазового Павла у м. Слов`янськ, Краматорського району, Донецької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101, з державними номерними знаками НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, проводився у лікарському закладі про що свідчить тест №.274 від 01 липня 2024 року, який виявився позитивним та склав 2,64 % проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність встановлена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується:

- протоколом серії ААД № 279611 про адміністративне правопорушення від 01.07.2024р., який складено уповноваженою посадовою особою у встановленому законом порядку, яким підтверджується, що 01.07.2024р, о 21:00год., біля б. 2 по вул. Глазового Павла у м. Слов`янськ, Краматорського району, Донецької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101, з державними номерними знаками НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, проводився на місці зупинки транспортного засобу, тест № 274 від 01.07.2024р., результат 2,64 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність встановлена ч. 1 ст. 130 КУпАП, у ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія, від підписання протоколу ОСОБА_1 відмовився, від керування усунений;

- тестом алкотестера «Драгер» № 274 від 01.07.2024р., яким підтверджується, що ОСОБА_1 , 01.07.2024р. о 22 год. 00 хв. пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», результат позитивний - 2,64 промілє, а також актом огляду від 01 липня 2024 року;

- свідоцтвом про повірку законодавчого регульованого засобу вимірювальної техніки № П51QМ 1097 083 23, підтверджується, що алкотестер «Драгер» придатний до використання до 08.08.2024р.;

- рапортом працівника поліції від 01.07.2024р. підтверджується, що 01.07.2024р., о 21 год. 00 хв., біля б. 2 по вул. Глазового Павла у м. Слов`янськ Краматорського району Донецької області, було зупинено водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «ВАЗ 2101», з державними номерними знаками НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер, результат позитивним - 2,64 проміле.

- відеозапис, яким підтверджується, що патрульний автомобіль працівників під`їжджає до транспортного засобу, який перебуває в статичному стані, на водійському сидінні перебуває ОСОБА_1 , в салоні автомобіля перебувають пасажири. Працівник поліції повідомляє водію, що рух транспортного засобу відбувається під час комендантської години, прохає продемонструвати вміст багажного відділення на наявність заборонених речей. Дівчина із пасажирського переднього сидіння виходить на з автомобіля та відкриває багажне відділення, повідомляє, що вони їздили на озеро купатися. Інші особи в салоні автомобіля відсутні.

При спілкуванні з працівниками поліції ОСОБА_1 не надав посвідчення водія та документів, що посвідчують його особу, дату свого народження назвав із утрудненням.

Працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, та ОСОБА_1 бажає пройти огляд в закладі охорони здоров`я, після чого працівники поліції разом із ОСОБА_1 прибувають до закладу охорони здоров`я, де ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду в наркології та погоджується на продуття алкотестера, наданого працівниками поліції, після продуття алкотестера результат становить 2,64 промілє, з яким ОСОБА_1 погоджується. Працівниками поліції ОСОБА_1 роз`яснено права, складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та роз`яснено його суть.

Суд апеляційної інстанції не має сумніву щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння саме ОСОБА_1 , оскільки по-перше, він перебував за кермом автомобіля, який від моменту потрапляння в об`єктив відео реєстратора перебував у статичному стані по АДРЕСА_2 , проте як встановлено, ОСОБА_1 мешкає по АДРЕСА_1 , тобто на значній відстані від свого місця проживання, для того щоб поставити під сумнів відсутність факту керування ним транспортним засобом, та що ОСОБА_1 перебував біля свого місця мешкання в салоні автомобіля, який не рухався.

По-друге, жінка, яка перебувала на пасажирському сидінні в автомобілі разом із ОСОБА_4 , при відкритті багажника автомобіля на вимогу працівника поліції повідомила, що вони їхали з озера, де купались.

По-третє, сторона захисту необмежена у збиранні та наданні доказів на підтвердження своєї позиції щодо відсутності факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , проте сторона захисту обмежилась у даному випадку лише запереченням даного факту, не надавши на підтвердження своїх доводів належних та допустимих доказів.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши та оцінивши докази, які містить матеріали справи про адміністративне правопорушення, у їх сукупності, не має сумніву щодо факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене вище, судом апеляційної інстанції встановлено, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджена поза розумним сумнівом. Суд апеляційної інстанції на підставі належних і допустимих доказів, якими є протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис, та результат огляду на стан сп`яніння із використанням алкотестеру «Драгер», показник якого склав 2,64 промілє, встановив ознаки складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , а саме суб`єкт та об`єктивну сторону правопорушення водія транспортного засобу, який у стані алкогольного сп`яніння керував транспортним засобом, порушив вимоги п. 2.9а ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги захисника суд апеляційної інстанції вважає неспроможними та такими, що спростовуються викладеним вище, факт керування транспортним засобом та керування цим транспортним засобом саме ОСОБА_1 , перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом не викликають сумніву та підтверджені доказами, які досліджені та оцінені судом апеляційної інстанції, є узгодженими, послідовними та достатніми для прийняття рішення про його винуватість.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Клопотання захисника ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09.08.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік задовольнити, строк на апеляційне оскарження поновити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09.08.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік задовольнити частково.

Постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09.08.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя