Справа № 192/3338/24
Провадження № 3/192/1074/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 листопада 2024 року

Суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Ковальчук Н.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП,

встановила:

Від відділення поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області до суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

У судове засідання, призначене на 27 листопада 2024 року, ОСОБА_1 не з`явилась, причини неявки не повідомила, відкласти розгляд справи не просила.

Про дату, час і місце судового засідання, призначеного на 27 листопада 2024 року ОСОБА_1 була повідомлена при складанні протоколу про адміністративне правопорушення від 10.10.2024 серії ВАВ № 019510, про що свідчить її підпис у відповідній графі протоколу.

Враховуючи, що з огляду на правила, встановлені статтею 268 КУпАП, у даному разі явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судове засідання не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 019510 від 10.10.2024, 29 липня 2024 року ОСОБА_1 притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. 10 жовтня 2024 року близько 15 год 00 хв за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ухилилась від виконання передбачених ст. 150 СК України, ст. 12 «Про охорону дитинства» батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання своїх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в результаті чого 10.10.2024 через загрозу життю та здоров`ю службою у справах дітей діти були відібрані з родини, направлені до медичного закладу для обстеження з вирішенням в подальшому питання про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Як вбачається з копії постанови Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 29.07.2024 у справі № 192/1984/24, отриманої з Єдиного державного реєстру судових рішень, та доданої до протоколу, суд визнав її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та звільнив від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 245 КУпАП до завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення належить, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд зазначає, що ч. 2 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Суд звертає увагу, що згідно з постановою суду від 29.07.2024 у справі № 192/1984/24, доданою до протоколу, ОСОБА_1 було звільнено від адміністративної відповідальності.

Доказів того, що на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей суду не надано.

Таким чином, не доведено, що ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, тобто не доведено вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Суд здійснює розгляд протоколу виключно в межах пред`явленого особі обвинувачення за кваліфікацією, яка визначена працівником поліції та зазначена у протоколі, під час якого суддя встановлює наявність або відсутність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення, передбаченого конкретною частиною статті або статтею КУпАП.

Норми КУпАП не передбачають самостійної перекваліфікації судом дій за вчинене адміністративне правопорушення.

Суд наголошує, що за приписами ч. 2 ст. 255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, суд також не має права самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За приписами ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до позиції Європейського Суду з прав людини сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави (рішення від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції»).

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а зазначає, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України» та ін.).

Враховуючи викладене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази, з урахуванням того, що всі сумніви у винуватості особи повинні тлумачитися на її користь та винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях, суд доходить висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження у справі належить закрити.

Керуючись ст. 247 КУпАП,

постановила:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, закрити у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Солонянський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя Н.В. Ковальчук