Номер провадження: 33/813/197/24
Головуючий у першій інстанції Гаєва Л.В.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., за участі секретаря судового засідання Стоянової Л.І., захисника Іскри С.Л., розглянувши апеляційну скаргу захисника Іскри С.Л., в інтересах ОСОБА_1 на постанову Приморського райсуду м. Одеси від 11.10.2023, відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого по найму, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції було відмовлено у задоволенні клопотання захисника Іскри С.Л. про закриття провадження у справі та на ОСОБА_1 було накладено стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, а також стягнуто судовий збір у сумі 536, 80 грн.

Відповідно до постанови суду 1-ої інстанції, 25.08.2023 о 22:10 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мотоциклом «BMW F900 R», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Генуезькій, у м. Одесі, у стані алкогольного сп`яніння 0.26%, чим порушив п. 2.9 а) ПДР України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник Іскра С.Л. зазначила, що не погоджується із оскаржуваною постановою, вважає її винесеною із порушенням норм матеріального та процесуального права, з огляду на наступне:

- судом 1-ої інстанції не враховано того, що з відеозапису з нагрудних камер поліцейських чітко видно, що співробітники поліції підійшли до особи, яка стояла поряд із своїм мотоциклом, інших доказів здійснення ОСОБА_1 керування транспортним засобом в матеріалах справи також немає;

- судом 1-ої інстанції залишено поза увагою, що наявними в матеріалах справи відеозаписом не зафіксовані обставини, які підтверджують законність підстав для зупинки транспортного засобу;

- поза увагою суду 1-ої інстанції залишилось те, що ОСОБА_1 чітко декілька разів заявив про те, що він не вживав алкогольних напоїв та не погоджується з результатами, встановленими за допомогою технічного засобу «Драгер» у розмірі 0,26%, то поліцейський був зобов`язаний направити його на проходження огляду до медичного закладу, чого зроблено не було;

- судом 1-ої інстанції не враховано того, що відповідно до технічної характеристики з експлуатації алкотестера Драгер Alcotest 7510, за допомогою якого було проведено огляд особи на стан сп`яніння, похибка вмісту алкоголю у видихувальному повітрі складає 0,04 проміле, тобто фактично показники технічного засобу знаходились на пограничній відмітці, з урахуванням похибки, а отже проведення огляду у медичному закладі було обов`язковим також для усунення сумнівів у перевищенні допустимої позначки;

- судом 1-ої інстанції не взято до уваги, що поліцейський не роз`яснив, які ознаки сп`яніння були наявні у ОСОБА_1 , більш того, з відеозапису чітко вбачається, що такі ознаки взагалі були відсутні;

- з відеозапису нагрудної камери співробітника патрульної поліції вбачається, що ОСОБА_1 при складенні протоколу про адміністративне правопорушення не були роз`ясненні його права та обов`язки, більш того на прохання ОСОБА_1 дати можливість скористатись правовою допомогою адвоката, поліцейські пояснили, що адвокату можна лише зателефонувати.

Посилаючись на наведені обставини, захисник Іскра С.Л. просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника Іскри С.Л., яка підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Вимогами ст. 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, зазначені вимоги закону судом 1-ої інстанції не дотримані в повному обсязі, та без повного дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Водночас ч. 6 зазначеної норми передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність особи за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає слушними доводи захисника щодо необґрунтованості постанови суду 1-ої інстанції, оскільки рішення прийняте з недотриманням вимог діючого КУпАП та за результатами неповного дослідження доказів.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №535264 від 25.08.2023, 25.08.2023 о 22:10 год. ОСОБА_1 керував мотоциклом «BMW F900 R», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Генуезькій, у м. Одесі, у стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода) результат позитивний 0.26%.

Так, відповідно до відеозапису з нагрудних камер співробітників патрульної поліції долучених до протоколу (а.с. 8) вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено на мобільному блок посту задля перевірки документів, у зв`язку із чим твердження сторони захисту щодо відсутності доказів факту керування останнім транспортним засобом та законності підстав для його зупинки є неспроможними.

Водночас, апеляційний суд зауважує на тому, що судом 1-ої інстанції не взято до уваги, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушення вимог ст. 266 КУпАП.

Так, відповідно до ч. 2 р. І Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Приписами ч. 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Водночас, відповідно до відеозапису з нагрудних камер співробітників поліції (а.с. 8), в порушення вимог вищезазначеної Інструкції, співробітниками патрульної поліції не роз`яснено підстав для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , зокрема, поліцейськими не було зазначено, які ознаки алкогольного сп`яніння виявленні у останнього.

Разом із цим, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», результат позитивний 0,26%, водночас останній неодноразово наголошував на тому, що не згоден із зазначеним результатом, оскільки не вживав алкогольні напої.

Проте, співробітники патрульної поліції незважаючи на незгоду ОСОБА_1 з результатами огляду за допомогою газоаналізатора «Драгер», в порушення вимог ч.ч. 3, 5 ст. 266 КУпАП не запропонували останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Окрім того, з відеозапису з нагрудних камер, також вбачається, що співробітниками патрульної поліції взагалі не було роз`яснено ОСОБА_1 його права відповідно до положень ст. 268 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що непрофесійні дії працівників патрульної поліції призвели до того, що факт можливого перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, в порушення приписів ст. 266 КУпАП, не задокументований у встановленому порядку, та не підтверджується допустимими та належними доказами.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що обов`язок збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена допустимими та достовірними доказами. При цьому, вина є основною ознакою суб`єктивної сторони правопорушення та відсутність вини свідчить про відсутність складу вказаного адміністративного правопорушення.

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника Іскри С.Л. підлягає частковому задоволенню, а провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 247, 251, 266, 268, 280, 285, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Іскри С.Л., в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Приморського райсуду м. Одеси від 11.10.2023 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку із відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца