Справа № 462/3932/24 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 33/811/1562/24 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю захисника Гординського М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника Гординського М.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 16 жовтня 2024 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищезгаданою постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_1 01 травня 2024 року, у м. Львові, на вул. Любінська, 89В, керував автомобілем «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер».

На постанову судді захисник Гординський М.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник стверджує, що з постановою судді не погоджується.

Зазначає, що матеріали справи у тому числі і відеозапис не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Тому за відсутністю доказів керування, відсутні підстави для притягнення його до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апелянт наголошує, що обставини зазначені у протоколі та постанові суду не відповідають дійсним обставинам події, а саме: часу, місцю та обставинам події. Також суд не допитав самого ОСОБА_1 , не вжив заходів для допиту свідків незважаючи на подане клопотання захисника.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення, не з`явився. Захисник Гординський М.В. у суді апеляційної інстанції не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги без участі ОСОБА_1 .

За таких обставин, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .

У суді апеляційної інстанції захисник Гординський М.В. апеляційну скаргу підтримав, просив її задоволити.

Заслухавши виступ захисника Гординського М.В., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 867436 від 01 травня 2024 року (а.с. 3), згідно з яким ОСОБА_1 01 травня 2024 року, в м. Львові, на вул. Любінська, 89В, керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Alcotest Drager 6820» ARHE-0184, результат позитивний 1,43%о.

Викладені у протоколі обставини також підтверджуються наявним у матеріалах справи записом з камер спостереження патрульних, з якого слідує, що під час спілкування із ОСОБА_1 у працівників поліції виникла підозра, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що стало підставою для пред`явлення вимоги про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 погодився, та пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер». За результатами огляду, встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння 1,43%о. З результатами огляду ОСОБА_1 погодився, та вказав, що до медичного закладу їхати не потрібно.

Твердження захисника про те, що у матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобів, тому він не може нести відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки такі спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факту керування автомобілем, разом з тим, не погоджувався із причинами зупинки транспортного засобу, після того як пройшов огляд, та вказував, що комендантська година не є підставою для зупинки автомобіля.

Не можуть бути підставою для скасування постанови доводи захисника про те, що суд не допитав ОСОБА_1 та свідків, оскільки це не спростовує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, та не впливає на правильність висновку судді першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не з`явився жодного разу в судове засідання призначене судом першої інстанції, також не прибув в судове засідання призначене апеляційним судом.

Апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу. Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколах про адміністративні правопорушення та додатках до нього матеріали справи не містять.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

Наведеними письмовими доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП всебічно і повно з`ясовано всі обставини справи.

Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Ураховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 16 жовтня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката Гординського М.В. в інтересах останнього - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк