Справа № 304/1075/24 Провадження № 3/304/763/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2024 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , приватного підприємця, громадянина України,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 944478 від 15 березня 2024 року видно, що того ж дня близько 17.00 год ОСОБА_1 у селі Зарічево, вулиця Ужанська, 49а, здійснював торгівлю тютюновими виробами, а саме цигарками марки «Мальборо» у кількості 5 штук та «Прилуки» у кількості 6 штук, без марок акцизного податку, чим порушив абзац 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу тютюнових виробів та пального», п. 2.26.5 ст. 226 ККУ.

Постановою судді від 18 квітня 2024 року зазначений протокол про адміністративне правопорушення було повернуто на доопрацювання до відділення поліції, оскільки матеріали протоколу не містили жодних доказів провадження ОСОБА_1 підприємницької діяльності, а також інформації про вартість тютюнових виробів та кількості виручки, а сам протокол не відповідав диспозиції статті, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_1 .

На усунення вказаних недоліків дії ОСОБА_1 були кваліфіковані поліцейським СРПП відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капралом поліції ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 156 КУпАП як роздрібна торгівля тютюновими виробами без марок акцизного податку.

У підтвердження вини ОСОБА_1 поліцейським надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 9444478 від 15 березня 2024 року, рапорт інспектора чергового відділення поліції № 1 Ужгородського РУ ГУ НП в Закарпатській області Лазаря В.П. від 15 березня 2024 року № 955, протокол вилучення від 15 березня 2024 року, письмові пояснення ОСОБА_1 від 15 березня 2024 року, а також копію постанови судді Перечинського районного суду від 18 квітня 2024 року про повернення даного протоколу на доопрацювання та рапорт на виконання вказаної постанови від 30 квітня 2024 року.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину категорично заперечив та показав, що у день події він вже закривав магазин, коли до нього прийшли працівники поліції, які повідомили, що за наявною у них інформацією, він продає тютюнові вироби. Задля спростування такої інформації, він дозволив їм зайти до приміщення магазину, де вони, без його дозволу, почали проводити обшук, однак нічого не знайшли. Тоді вони дозволили собі зайти й у підсобне приміщення, де він ночує, і також провели там обшук, де й вилучили зазначені у протоколі цигарки. Ці тютюнові вироби він придбав для себе та використовував для робочих, які у нього розчищали чагарники, у магазині він ніколи цигарки не продавав, не має навіть для цього відповідної ліцензії, про що він неодноразово наголосив поліцейським, однак таким було все рівно. Наголошував у судовому засіданні, що дозвіл поліцейським на обшук магазину не давав, а підсобного приміщення й поготів; просив його виправдати за відсутністю вини у вчиненні правопорушення, яке йому інкримінують.

Заслухавши його пояснення, вивчивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя прийшов до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 156 КУпАП передбачена відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» роздрібна торгівля це діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.

Статтею 15 цього Закону передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Об`єктивна сторона правопорушення за ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачає дії суб`єкта підприємницької діяльності щодо порушення правил торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами без ліцензії або марок акцизного збору.

Суб`єктами правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП можуть бути працівники торгівлі, громадського харчування, громадяни, які займаються підприємницькою діяльністю в цих галузях.

Таким чином суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП може бути лише суб`єкт господарювання.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не є суб`єктом господарської діяльності, не надані такі докази й на усунення недоліків згідно з постановою судді від 18 квітня 2024 року; рапортом поліцейського від 30 квітня 2024 року вказану вимогу суду проігноровано.

Крім того протокол не містить посилання на норму закону, яка порушена зафіксованим адміністративним правопорушенням, що є обов`язковим в силу бланкетної диспозиції ч. 1 ст. 156 КУпАП, оскільки зазначеного капралом поліції ОСОБА_2 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу тютюнових виробів та пального» не існує взагалі, а при кваліфікації дій особи за п. 2.26.5 ст. 226 ККУ, тобто Кримінального кодексу України, матеріали стосовно відповідної особи скеровуються до органу досудового розслідування, а не суду.

Також у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не наведені обставини та конкретні обов`язкові ознаки правопорушення, визначені диспозицією ч. 1 ст. 156 КУпАП відсутність вилученої виручки та розрахункового документу свідчить про відсутність операції продажу, що у свою чергу додатково підтвердив сам капрал поліції ОСОБА_3 у своєму рапорті від 30 квітня 2024 року, долученому ним на усунення недоліків, де серед іншого зазначив, що не має можливості «додати інформацію про вартість тютюнових виробів та кількість виручки, одержаної від продажу, неможливо, оскільки ОСОБА_1 у своїх поясненнях зазначив, що він не продавав тютюнові вироби марки «Мальборо» та «Прилуки», а держав їх для власного вжитку».

Відтак суддя прийшов до висновку, що матеріали справи не містять доказів у підтвердження факту продажу ОСОБА_1 тютюнових виробів, що зазначені у протоколі.

Крім цього суддя враховує, що до протоколу про адміністративне правопорушення не долучені докази, наприклад фотографії прилавків, вітрини з тютюновими виробами та цінниками до них, на підставі яких можна було дійти висновку, що в цьому магазині здійснюється продаж таких виробів. Також не встановлена та не опитана жодна особа, яка б повідомила, що придбала в цьому магазині тютюнові вироби в день та час вказані в протоколі; працівниками поліції не зафіксовано в магазині наявність такої кількості та асортименту товару, способу його упакування, які б свідчили, що в цьому магазині здійснюється його реалізація.

Таким чином, наявність протоколу про адміністративне правопорушення, протоколу вилучення, а також рапорт не є достатньою сукупністю доказів для встановлення факту продажу тютюнових виробів без марок акцизного податку.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Таким чином встановлено, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Частиною 1 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 463/1352/16-а (провадження № К/9901/21241/18) у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до ст. 265 КУпАП речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей реалізують. Про вилучення речей і документів складається протокол або робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення, про огляд речей або адміністративне затримання.

Керуючись ст. 7, 9, 247, 277, 278-280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Ганько І. І.