Справа № 195/696/24
Провадження 3/195/396/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2024 року с-ще Томаківка

Дніпропетровської області

Суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області Колодіна Л.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з відділення поліції № 3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого ФОП « ОСОБА_1 »,

за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 998049 від 25 квітня 2024 року громадянин ОСОБА_1 , будучи ФОП, 25.04.2024 року об 11 годині 30 хвилин у магазині за адресою: АДРЕСА_2 , здійснював роздрібну торгівлю тютюновими виробами без ліцензії, яка надає право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, чим порушив п.7 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В судове засідання з`явився громадянин ОСОБА_1 , провину не визнав та пояснив, що цей магазин знаходиться у маленькому селі. Село Глухе розташовано на півдні Дніпропетровської області та знаходиться під постійними обстрілами військ рф. Однак, у населеному пункті проживають біля 200 осіб. Так, як ця крамниця є єдиною в цьому селі, він три рази на тиждень привозить свіжій хліб та хлібобулочні вироби, також в крамниці є побутова хімія та предмети першої необхідності. Ліцензію на продаж сигарет він мав, однак дія її закінчилася. Крім того, громадянин ОСОБА_1 суду пояснив, що це був єдиний випадок продажу сигарет.

Суд, заслухав пояснення громадянина ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить наступних висновків.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Конституційний Суд України в рішенні № 23-рп/2010 від 22.12.2010 року дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

У відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Частиною 1 статті 164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Як вбачається зі змісту даної статті, об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України, господарська діяльність це діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону, як підприємці.

Види господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, порядок їх ліцензування, державний контроль у сфері ліцензування, відповідальність суб`єктів господарювання та органів ліцензування за порушення законодавства у сфері ліцензування визначаються Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року №222-VIII.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про підприємство», підприємництво це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Аналізуючи викладене, можна зробити висновок, що однією з основних ознак господарської діяльності є систематичність вчинення відповідних дій на постійній основі.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Разом із тим, матеріали справи не містять жодного переконливого доказу на підтвердження того, що діяльність громадянина ОСОБА_1 пов`язана із реалізацією тютюнових виробів - є регулярною, постійною та системною.

Згідно пояснень громадянина ОСОБА_2 , він 25 квітня 2024 року близько 11:30 купив у магазині «Продукти», що розташований в с.Глухе, одну пачку цигарок «Прима» без фільтру та акцизної марки. Громадянином ОСОБА_2 неодноразово було куплено цигарки без акцизної марки у даному магазині на протязі тривалого часу.

Суд критично відноситься до даних пояснень, т.я. в поясненнях не конкретизовано саме коли громадянином було придбано тютюнові вироби на протязі двох років чи на протязі двох місяців. У цьому контексті необхідно зазначити, що тривалий час це оцінне поняття, яке потребує більш детального опису та уточнення. Однак, суд зобов`язаний досліджувати тільки конкретний часовий проміжок.

Так, долучена до матеріалів справи фототаблиця ( фото вхідних дверей крамниці та фото вітрини, холодильника, робочого столу) не підтверджує факту здійснення реалізації товару систематично, отримання ним коштів за таку реалізацію систематично, а відповідно і систематичного прибутку.

При цьому, навіть разове вчинення зазначеної у протоколі дії, а саме здійснення торгівлі тютюновими виробами, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

За таких обставин, громадянин ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

При винесенні постанови в справі суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постанова суду згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши докази у справі на допустимість та належність, проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку, що вина громадянина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП не підтверджена наявними в матеріалах справи доказами безсумнівно.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що у діях громадянина ОСОБА_1 , відносно якого складений протокол про адміністративне правопорушення, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, оскільки його вину не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятним та суперечить нормам, як національного, так і міжнародного законодавства.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, дана справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях громадянина ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до частини першої статті 265 КУпАП вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують або повертають володільцеві.

Згідно із частиною шостою статті 283 КУпАП постанова у справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним саме за цим адміністративним матеріалом не вирішувати долю речових доказів, т.я. Постановою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2024 року справа № 195/697/24 провадження 3/195/397/24 при накладенні на громадянина ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.156 КУпАП у вигляді штрафу судом була застосована також конфіскація в дохід держави предметів торгівлі згідно квитанції про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження ц справах про адміністративні правопорушення №56 від 25.04.2024 року, а саме: цигарки марки «Прима» без фільтра в кількості 24 пачки по 20 шт.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 164, 247, 265, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Л. В. Колодіна