Справа № 615/920/24
Провадження № 3-зв/615/1/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2024 року м. Валки

Суддя Валківського районного суду Харківської області Левченко А.М., за участю секретаря судового засідання Павлович В.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Токмакової Алли Петрівни по справі № 615/920/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ

В провадженні Валківського районного суду Харківської області знаходиться адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яка у відповідності з вимогами закону була розподілена для розгляду судді Токмакової А.П.

20.05.2024 року до суду надійшла заява від ОСОБА_1 про відвід судді Токмакової А.П.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що суддя у адміністративному провадженні ОСОБА_3 працює на посаді судді Валківського районного суду Харківської області протягом багатьох років та неодноразово розглядала адміністративні матеріали, складені відносно неї як порушника в протоколах про притягнення її до адміністративної відповідальності. Розгляд матеріалів відносно неї має негативний вплив на думку судді. На теперішній час такі відносини можуть мати ознаки загально людяних, яким притаманні особисті симпатії, антипатії та емоційні складові, що може піддати сумніву об?єктивність і неупередженість рішення судді, в тому числі з боку інших учасників процесу, які мають гарантовані сподівання на забезпечення в повному обсязі принципів змагальності та процесуальної рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також принципу публічності.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву про відвід судді підтримала, пояснила, що не погоджується з процесуальними діями та рішеннями судді Токмакової А.П. у інших справах, які розглядались суддею стосовно ОСОБА_1 раніше.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні щодо заяви про відвід судді поклався на розсуд суду.

Суддя, дослідивши зміст заяви про відвід судді, приходить до наступних висновків.

Норми Кодексу України про адміністративні правопорушення не регулюють порядок вирішення питання про відвід судді, але з метою додержання принципу законності, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі кримінального процесуального права при вирішенні цього питання, а саме ст. ст. 75, 76, 81 КПК України.

Перелік підстав для відводу судді, передбачений ст. 75 та ст. 76 КПК України є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно з Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1, інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. Якщо у позивача по справі виникли сумніви щодо об`єктивності та неупередженості судді, то у нього, відповідно до наведеного, виникає право заявити судді відвід.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу.

Відповідно до п.12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради Європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» від 01.01.2001 року незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але із боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана. Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.

Довіра з формуванням суспільної думки націлена на правомірні очікування з боку громадськості певної моделі поведінки від суддів, що втілюється в ефективному відправленні судочинства та виступає мірою реалізації завдань справедливого суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Мироненко та Мартенко проти України» вказав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими. Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

З системного аналізу положень вимог закону вбачається, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Водночас для того, щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.

При цьому суд зауважує, що твердження ОСОБА_1 про той факт, що розгляд матеріалів про адміністративні правопорушення відносно неї має негативний вплив на думку судді, є тільки її припущеннями, і не підтверджені належними та допустимими доказами.

За таких обставин суддя дійшов висновку, що вказані обставини, зазначені заявником у заяві про відвід судді Токмакової А.П. не доводять про існування обставин, що викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді.

Інших підстав, які б викликали сумніви у неупередженості або об`єктивності судді при здійсненні правосуддя у даній справі, ОСОБА_1 не наведено.

Суд застосовує рішення Європейського суду з прав людини у справі "Веттштайн проти Швейцарії" (заява № 33958/96) та рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (заява № 33949/02), у пунктах 43 та 50 яких відповідно зазначено, що особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Токмакової А.П.

Керуючись ст. ст. 75-76, 80-81 КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Токмакової Алли Петрівни по справі № 615/920/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - відмовити.

Увхала оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Левченко