ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2024 Справа №607/23420/24 Провадження №3/607/9676/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Кунець Н.Р.,

за участю секретаря судового засідання Ковбасюк М.В.,

прокурора Яциків О.П.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області матеріали, які надійшли з Тернопільського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1 , військовослужбовця ЗСУ,

за ознаками правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу № 26 про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією від 28 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 , колишній молодший сержант служби цивільного захисту, який проходив службу на посаді пожежного-рятувальника 3 державної пожежно-рятувальної частини 3 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області, що знаходиться за адресою: вул. Текстильна, 18, м. Тернопіль, та відповідно до п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону, несвоєчасно, без поважних причин, а саме 05 вересня 2024 року о 11 год. 46 хв. подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 подала письмовий висновок (в порядку ч. 1 ст. 250 КУпАП), в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, які аналогічні тим, які викладені у протоколі про адміністративні правопорушення. Просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та визначити адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн, оскільки його вина доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, свою вину в інкримінованому йому правопорушенні визнав та щиро розкаявся.

Суд, заслухавши пояснення прокурора ОСОБА_2 , особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 . дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП виходячи з наступних підстав:

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єкти декларування це особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Підпункт «д» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» визначає, що суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, особи начальницького складу служби цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України.

В ході розгляду справи встановлено, що наказом начальника Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Тернопільській області № 88 від 10 квітня 2019 року ОСОБА_1 призначено на посаду пожежного-рятувальника 3 державної пожежно-рятувальної частини Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Тернопільській області.

20 квітня 2019 року ОСОБА_1 склав Присягу служби цивільного захисту, яку після складання власноручно підписав.

Також, 20 квітня 2019 року ОСОБА_1 був попереджений про недопущення ним під час проходження служби цивільного захисту (роботи) в ДСНС корупційних правопорушень та правопорушень, пов`язаних з корупцією відповідно до ЗУ від 14.10.2014 № 1700-VІІ «Про запобігання корупції, що підтверджується його підписом.

Наказом начальника ГУ ДСНС України в Тернопільській області № Нк-116/64 від 30 червня 2021 року, молодшого сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 призначено на посаду пожежного-рятувальника 3 державної пожежно-рятувальної частини з державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області.

Наказом начальника ГУ ДСНС України в Тернопільській області № 231-HK/64 від 27 липня 2022 року молодшого сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 , пожежного-рятувальника 3 державної пожежно-рятувальної частини з державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області, звільнено зі служби цивільного захисту за статтею 106 пунктом 10-4 (за згодою сторін) і за першим абзацом пункту 173 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу в запас Збройних сил України (з постановкою на військовий облік) з 27 липня 2022 року.

27 липня 2022 року ОСОБА_1 підписав та отримав пам`ятку при звільненні із служби цивільного захисту (роботи) осіб начальницького складу та державних службовців ДСНС України, у якій останньому роз`яснено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до пунктів 2 та 3 «Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 р. № 593 зі змінами (далі - Положення про порядок проходження служби цивільного захисту) визначено, що служба цивільного захисту є державною службою особливого характеру, яка забезпечує пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, вживає заходів до запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідації їх наслідків у мирний час та в особливий період. Особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту є громадяни, які у добровільному порядку прийняті на службу цивільного захисту за контрактом і яким присвоєно відповідно до цього Положення спеціальні звання.

Підпунктом 1 пункту 31 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту визначено, що особи рядового і начальницького складу зобов`язані чесно і сумлінно додержуватися Присяги служби цивільного захисту, виконувати закони України. Пунктом 6 вказаного Положення передбачено, що особи начальницького складу є особами, уповноваженими на виконання функцій держави, на яких поширюються дія вимог та обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

Відтак ОСОБА_1 є особою, на яку поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції», та суб`єктом декларування.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до роз`яснень НАЗК щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку) від 13.11.2023 № 4 (зі змінами) суб`єкти декларування, які звільнились у період з 24.02.2022 до 31.12.2022 (включно) подають декларацію з позначкою (при звільненні) за період не охоплений раніше поданими деклараціями до 31 січня 2024 року.

Пунктом 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» №3384 прийнятий 20.09.2023, набрав чинності 12.10.2023.

Таким чином, суб`єкти декларування зобов`язані були подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями до 31.01.2024.

Відтак, виходячи з положень зазначених норм закону, ОСОБА_1 , припинивши службу на посаді пожежного-рятувальника 3 державної пожежно-рятувальної частини 3 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області, був зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, яка припиняє таку діяльність, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями до 23 год. 59 хв. 31 січня 2024 року.

Разом з тим, згідно даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при звільненні лише 05 вересня 2024 року о 11 год. 46 хв., тобто несвоєчасно.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 28 жовтня 2024 року, останній повідомив, що декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, яка припиняє таку діяльність, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні) він випадково забув подати, проте щорічну декларацію за 2022 рік він подав вчасно.

З огляду на викладене суд вважає, що окрім власного вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, доведена наступними матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме: протоколом № 26 про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією від 28 жовтня 2024 року; наказом начальника Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Тернопільській області № 88 від 10 квітня 2019 року; попередженням про недопущення корупційних та пов`язаних з корупцією правопорушень від 20 квітня 2019 року; присягою особового складу органів і підрозділів цивільного захисту від 20.04.2019; наказом начальника ГУ ДСНС України в Тернопільській області № Нк-116/64 від 30 червня 2021 року; рапортом ОСОБА_1 про звільнення; наказом начальника ГУ ДСНС України в Тернопільській області № 231-HK/64 від 27 липня 2022 року; пам`яткою при звільненні із служби цивільного захисту (роботи) осіб начальницького складу та державних службовців ДСНС України від 27 липня 2022 року; аркушем співбесіди проведеної із ОСОБА_1 від 27 липня 2024 року; скріншотами з офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 подав декларацію (при звільнені) за 05 вересня 2024 року о 11 год. 46 хв.; повідомленням Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування № 04/20 від 02 лютого 2024 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 28 жовтня 2024 року.

За вказаних обставин приходжу до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, тобто несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення.

Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд приймає до уваги ст. 33, 34, 35 КУпАП в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність. приймає до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують відповідальність, щире розкаяння. Обставини, що обтяжують відповідальність, відсутні.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винного, який вину визнав та щиро розкаявся, суд приходить до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді мінімального розміру штрафу передбаченого санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки це буде достатнім та необхідним для виховання правопорушника та запобігання вчиненню ним нових правопорушень

Згідно ст. 401 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у проваджені у справі про адміністративне правопорушення, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким чином, вважаю, що із ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 605 гривень 60 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 36, 172-6, 221, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп., який стягнути в дохід держави.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений по рушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот), 00 грн в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяН. Р. Кунець