Справа № 539/459/24
Провадження № 3/539/264/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2024 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в особі судді Овчаренко О.Л., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №505843 від 30.01.2024, «30.01.2024 о 21:47 год на 208 км а/д М03 Київ Харків Довжанський водій ОСОБА_1 керував ТЗ MERCEDES-BENZ ASTROS 1845 н.з. НОМЕР_1 в складі з напівпричепом SCHMITZ S3 н.з. НОМЕР_2 , у якого був відсутній передбачений інструкцією бризковик. Правопорушення вчинено повторно протягом року. 03.07.2023 постановою серії ЕАС 7275827 був притягнутий до відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, чим порушив вимоги п. 31.4.7.е».

Дії ОСОБА_1 особою, яка склала протокол, кваліфіковано за ч. 4 ст.121 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, на електронну пошту суду надіслав клопотання, у якому просив справу про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 121 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування клопотання, зокрема, зазначив, що в матеріалах справи про притягнення його до відповідальності відсутні належні та допустимі докази, які вказують на порушення ним вимог п. 31.4.7.е ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП. З долученого до матеріалів справи відеозапису та письмових пояснень вбачається, що задній бризговик був втрачений у зв`язку з розірванням шини та неможливістю усунути вказану несправність на місці. Таким чином, враховуючи вимоги п. 31.5 ПДР, у зв`язку з неможливістю усунення порушень вимог п. 31.4.7.е ПДР, йому не було заборон рухатись до місця стоянки або ремонту. Тобто він не мав умислу на порушення вимог п. 31.4.7.е ПДР та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. ст. 9, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Частиною 4 статті 121 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті. Пунктом 31.4.7 «е» передбачена відповідальність за експлуатацію транспортних засобів згідно із законодавством за відсутності передбаченого конструкцією бамперу або заднього захисного пристрою, грязезахисних фартухів і бризковиків.

Відповідно до п.31.5 ПДР України у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу та необережності.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Отже, ОСОБА_1 мав усвідомлювати протиправний характер своїх дій, передбачати шкідливі наслідки і бажати або свідомо допускати їх настання; або ж передбачати можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувати на їх відвернення або не передбачати можливості настання таких наслідків, хоч повинен був і міг їх передбачити.

У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що здійснюючи рух по дорозі, на транспортному засобі зірвалось колесо та відірвались грязезахисний фартух з бризковиком фартуха, а бризговик загубився. Аналогічні пояснення ОСОБА_1 надав працівнику поліції після зупинки транспортного засобу під його керуванням, що вбачається із наявного у матеріалах справи відеозапису. Такі пояснення ОСОБА_1 не можна визнати неспроможними, остільки спростувати їх наданими матеріалами неможливо.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом. Належних доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 мав можливість усунути вказану несправність транспортного засобу на місці до того як його зупинили працівники поліції і вказали на цю несправність, матеріали справи не містять. Таким чином, суду не надано доказів про наявність вини у формі умислу або необережності в діях особи, яка притягається до відповідальності, а відповідно і про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в десятиденний строк з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Повний текст постанови проголошений 22.05.2024 о 12:30 годині.

Суддя О.Л. Овчаренко