Провадження № 3/679/157/2024
Справа № 679/136/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2024 року місто Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Грибанова Л.О., розглянувши адміністративний матеріал, наданий Відділом поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Нетішин Шепетівського району Хмельницької області, громадянина України, з повною вищою освітою, не працюючої, не заміжньої, зареєстрованої та проживаючої у АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.156 ч.3 КУпАП,

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №565707 від 22 січня 2024 року (а.с.1) вбачається, що 20 січня 2024 року, приблизно о 12 годині, правопорушник ОСОБА_1 , за місцем свого проживання, по АДРЕСА_1 , в порушення ст.15-3 ч.2 п.7) Закону України №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 09 грудня 1995 року (зі змінами та доповненнями), що регулює обмеження щодо продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, та за приписами якої забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння: …, 7) з рук, лотків, здійснила продаж з рук алкогольного напою коньяку, ємністю 22,5 л, покупцю ОСОБА_2 , отримавши 2900 гривень.

В обґрунтування доведеності провини правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.156 ч.3 КУпАП, Відділом поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області надано:

рапорт інспектора-чергового ВПД №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Паламарчука В.В. від 20 січня 2024 року (а.с.4), зі змісту якого вбачається, що 20 січня 2024 року до Відділу поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області зі служби «102» надійшла інформація щодо встановлення факту здійснення купівлі/продажу коньяку, ємністю 22,5 л, за 2900 гривень, з рук, під час зупинки ТЗ марки «VOLKSWAGEN», державний номерний знак « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_2 , по проспекту Незалежності, 9, міста Нетішин, за порушення ПДР України, в салоні якого виявлено наявність означеного напою, та, зі слів якого стало відомо особу, причетну до реалізації останнього, а саме, продавця правопорушника ОСОБА_1 ,

письмові пояснення свідка ОСОБА_2 від 20 січня 2024 року (а.с.5), зі змісту яких вбачається, що 20 січня 2024 року, приблизно о 12 годині, приїхавши до будинку за місцем мешкання правопорушника ОСОБА_1 , по АДРЕСА_1 , попередньо домовившись у телефонному режимі щодо можливої закупки коняка, ємністю 22,5 л, за 2900 гривень (15 пляшок, об`ємом по 1,5 л), знаючи, що остання здійснює продаж горілчаних виробів, придбав означений напій, який до його автомобіля з під їзда будинку виніс невідомий хлопець, передавши тому грошові кошти в обумовленій сумі, і, в подальшому, прямуючи містом та здійснивши зупинку в порушення ПДР України, по проспекту Незалежності, 9, міста Нетішин, привернув увагу правоохоронців, якими, після встановлення обставин придбання, було вилучену наявний в салоні ТЗ коньяк,

протокол огляду та вилучення предметів від 20 січня 2024 року (а.с.6), зі змісту якого вбачається, що 20 січня 2024 року, в період часу з 12 години 45 хвилин до 13 години 05 хвилин, співробітниками ВПД №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, в присутності понятих, у ОСОБА_2 вилучено 15 пляшок, об`ємом по 1,5 л, з невідомою речовиною коричневого кольору, з різким запахом алкоголю.

У судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 свою провину у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.156 ч.3 КУпАП, визнала повністю, щиро розкаявшись, факту продажу з рук коньяку, ємністю 22,5 л, за 2900 гривень (15 пляшок, об`ємом по 1,5 л), покупцю ОСОБА_2 , за визначених у протоколі обставин, а саме, 20 січня 2024 року, приблизно о 12 годині, за місцем свого проживання, по АДРЕСА_1 , не спростувала, водночас, зазначивши, на запитання суду, що реалізований напій, який вона вважає коньяком, вона придбала для власних потреб у місті Рівне, у пластикових пляшках (15 пляшок, об`ємом по 1,5 л), але достеменно, що за рідина в означених пляшках їй не відомо, будь які позначки на пляшках, в тому числі, і щодо виробника, відсутні, будь-яку експертизу придбаної рідини вона не замовляла, при цьому, реалізований начебто коньяк вона продала за тією ж ціною, що і купувала сама, оскільки, на той час дуже потребувала у грошових коштах, маючи на утриманні неповнолітніх дітей доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , являючись безробітною, перебуваючи на обліку у Центрі зайнятості населення, а також, являючись матір`ю-одиначкою, у зв`язку з чим, просила суд, врахувавши зазначені обставини, суворо не наказувати, додатково посилаючись на тяжке матеріальне становище родини, крім того, вона вперше притягається до адміністративної відповідальності та зробила для себе належні висновки, зобов`язавшись надалі подібного не вчиняти.

Суд, дослідивши матеріали справи, скеровані Відділом поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.156 ч.3 КУпАП, і, оцінюючи надані докази, в їх сукупності, приходить до висновку, що, в даному випадку, відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.156 ч.3 КУпАП.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

І провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ст.7 ч.2 КУпАП).

Тож, ніхто не може бути підданий заходу впливу, в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом, що повністю резюмується з положеннями ст.62 Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, і ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У відповідності до положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

ЄСПЛ у рішенні від 10 лютого 1995 року (справа «Allenet de Ribemont v. France») наголосив, що принцип презумпції невинуватості перш за все гарантія процесуального характеру по кримінальним справам, однак, сфера застосування зазначеного принципу значно ширша: він обов`язковий не тільки для кримінального судочинства, що вирішує питання обґрунтованості обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

За змістом ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Кожен, чиї права та свободи, визнані у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року «Право на ефективний засіб правового захисту»).

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

І завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також, виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Основним документом, призначеним для фіксації юридичного факту адміністративного правопорушення, є протокол про адміністративне правопорушення, при цьому, для кожного виду адмінправопорушення, передбаченого КУпАП, в залежності від органу (посадової особи), якому підвідомче правопорушення, існує своя форма адмінпротоколу, зразки якого вміщуються в Інструкціях/Положеннях/Порядках оформлення матеріалів у справах про адміністративні правопорушення.

Тож, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи, і, якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це, також, зазначається в протоколі (ст.256 ч.1 КУпАП).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст.9 ч.1 КУпАП).

При цьому, склад адміністративного правопорушення (проступку) включає в себе ознаки, які об`єднуються в чотири групи (елементи), що характеризують: об`єкт адміністративного проступку, об`єктивну сторону проступку, суб`єкт адміністративного проступку, суб`єктивну сторону проступку, і являють собою нерозривну єдність, наявність яких обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння, і у випадку, коли хоча б один з елементів відсутній або ж не відповідає тим властивостям, що передбачені відповідною статтею Особливої частини КУпАП, діяння адміністративним правопорушенням (проступком) не являється.

Тож, адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму дії або бездіяльності, проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, і саме наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото/кінозйомки, відеозапису чи засобів фото/кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також, іншими документами.

Відповідальність за порушення правил торгівлі алкогольними напоями, а саме, торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, передбачена ст.156 ч.3 КУпАП.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також, посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України визначає Закон України №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 09 грудня 1995 року (зі змінами та доповненнями), за приписами якого: тютюнові вироби сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також, люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання, жування чи вдихання без горіння шляхом нагрівання.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченогост.156 ч.3 КУпАП, є суспільні відносини у сфері торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами, а також, у сфері охорони здоров`я населення, які регулюються законами України, постановами КМ України та іншими нормативно-правовими актами.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.156 ч.3 КУпАП, передбачає здійснення торгівлі алкогольними напоями або тютюновими виробами з рук, тобто, здійснення торгівлі означеними виробами суб`єктами, які, відповідно до вимог законодавства, не мають права на здійснення такої торгівлі, при цьому, наявність/відсутність/дійсність акцизних марок значення не має.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ст.156 ч.3 КУпАП, загальний.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.156 ч.3 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі умислу.

Однак, наданий до суду матеріал щодо вчинення з боку правопорушника ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.156 ч.3 КУпАП, в тому числі, і доданий до останнього безпосередньо протокол серії ВАД №565707 від 22 січня 2024 року (а.с.1) у фабулі якого мова йдеться про те, що 20 січня 2024 року, приблизно о 12 годині, остання, перебуваючи за місцем свого проживання, по АДРЕСА_1 , здійснила продаж з рук алкогольного напою коньяку, ємністю 22,5 л, покупцю ОСОБА_2 , за ціною 2900 гривень, не містить достатніх даних та жодних доказів, які б з достеменністю підтверджували, що правопорушник ОСОБА_1 виконала об`єктивну сторону зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ст.156 ч.3 КУпАП, так як, згідно положень Особливої частини КУпАП, об`єктивна сторона адміністративного проступку, передбаченого ст.156 ч.3 КУпАП, а саме, одна із форм, яка, в даному випадку, безпосередньо інкримінується правопорушникові, це здійснення торгівлі алкогольними напоями з рук, не ідентифікує рідину, що було продано з рук покупцю ОСОБА_2 , як алкогольний напій, який за органолептичними (наявністю осаду), фізико-хімічними показниками (міцністю), відповідає вимогам діючого державного стандарту України ДСТУ 4256:2021 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови», що має бути підтверджено певними доказами, у відповідності до положень ст.251 КУпАП, на підставі яких, у визначеному законом порядку, можливо було б встановити в діях ОСОБА_1 наявність об`єктивної сторони інкримінованого адміністративного правопорушення.

Проте, ані у протоколі про відповідне адміністративне правопорушення, ані в матеріалі, скерованому до суду, не встановлено, що саме за рідину було реалізовано покупцю ОСОБА_2 з боку правопорушника ОСОБА_1 за визначених у протоколі обставин, що, в даному випадку, повинно бути підтверджено висновком певної судової експертизи спиртовмісних сумішей.

Крім того, ані у протоколі про відповідне адміністративне правопорушення, ані в матеріалі, скерованому до суду, не встановлено і не конкретизовано місце вчинення адміністративного проступку, передбаченого ст.156 ч.3 КУпАП, а саме, місце здійснення купівлі-продажу з визначенням під`їзду або ж квартири, сходового майданчику, ліфта, тощо, оскільки, у протоколі місцем вчинення зазначено місце проживання правопорушника ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , в той час, як покупець ОСОБА_2 визначає місце вчинення як місце біля будинку за місцем мешкання правопорушника ОСОБА_1 , по АДРЕСА_1 , куди, до того ж, придбану останнім рідину в пляшках приніс невідомий хлопець, з яким і відбувся розрахунок.

Отже, як вбачається з матеріалів справи будь-які ґрунтовні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення з боку правопорушника ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.156 ч.3 КУпАП, за вказаних у протоколі обставин, відсутні, і під час судового розгляду Відділом поліцейської діяльності №1 (місто Нетішин) Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області до суду не надано, так як:

рапорт інспектора-чергового ВПД №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Паламарчука В.В. від 20 січня 2024 року (а.с.4) підтверджує лише повідомлення про встановлення факту здійснення купівлі/продажу коньяку, ємністю 22,5 л, за 2900 гривень, з рук,

письмові пояснення свідка ОСОБА_2 від 20 січня 2024 року (а.с.5), у яких останній вказує на здійснення купівлі/продажу коньяку, ємністю 22,5 л, за 2900 гривень, з рук, не підтверджуються іншими доказами, які б свідчили щодо здійснення зазначеної фінансової операції, в тому числі, засвідчували факт отримання грошей та вилучення останніх, тощо,

протокол огляду та вилучення предметів від 20 січня 2024 року (а.с.6) свідчить лише про вилучення у ОСОБА_2 15 пляшок, об`ємом по 1,5 л, з невідомою речовиною коричневого кольору, з різким запахом алкоголю,

і жодним чином не підтверджують здійснення торгівлі алкогольними напоями з рук саме з боку правопорушника ОСОБА_1 , що має бути встановлено, у відповідності до положень ст.251 ч.2 КУпАП, приписами якої визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП, оскільки, факт визнання особою (правопорушником) події правопорушення не звільняє особу, уповноважену на складання протоколу, яка виявила факт правопорушення, від доведення правомірності притягнення до адміністративної відповідальності,

і деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (рішення від 25 липня 2000 року (справа «Маттоціа проти Італії»), при цьому, суд не має права самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

До того ж, відповідно до практики ЄСПЛ, вина особи повинна бути обґрунтована доказами, і така доведеність провини може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто, таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки, наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року (справа «Ireland v. the United Kingdom»), критерій доведення якого «поза розумним сумнівом» застосовує ЄСПЛ що при оцінці доказів (рішення від 21 липня 2011 року (справа «Коробов проти України»).

І, у зв`язку з тим, що у судовому засіданні не здобуто належних та допустимих доказів, які б достеменно б свідчили про те, що правопорушник ОСОБА_1 , за визначених у протоколі обставин, здійснила торгівлю алкогольними напоями з рук, і, відповідно, враховуючи, що ВПД №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області не надано достатньо доказів, які б ідентифікували реалізований напій, як цього вимагає об`єктивна сторона інкримінованого адміністративного проступку, і, як наслідок, встановлювали б в діях причетної особи наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ст.156 ч.3 КУпАП, в тому числі, і винність у його вчиненні, суд, надаючи оцінку вказаним обставинам в їх сукупності, у відповідності до завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення, визначених ст.245 КУпАП, якими, зокрема, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.156 ч.3 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , підлягає закриттю:

так як, згідно положень ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення,

оскільки, виходячи з загальноприйнятого принципу, закріпленому, в тому числі, і у ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на користь такої особи, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, звинувачення та докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, Європейський суд з прав людини в контексті усталеної практики ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зазначає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, і, хоча ст.6 п.1 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення, і питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року у справі «SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE», №4909/04, §58, рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «RuizTorija v. Spain», №303-А, §29).

Таким чином, суд, підсумовуючи вищенаведене, і, відповідно, оцінюючи наявні докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.156 ч.3 КУпАП, що підтверджується здобутими та дослідженими у судовому засіданні об`єктивними даними, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що підлягають доказуванню і відповідають адміністративному правопорушенню, визначеному Особливою частиною КУпАП.

Питання щодо сплати судового збору, у зв`язку з закриттям справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.156 ч.3 КУпАП, стосовно правопорушника ОСОБА_1 , вирішенню не підлягає, оскільки, у відповідності до вимог ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення.

Речові докази у справі: 15 пляшок, об`ємом по 1,5 л, з невідомою речовиною коричневого кольору, підлягають поверненню власникові правопорушнику ОСОБА_1 .

На підставі вищевказаного, керуючись ст.156 ч.3, ст.247 ч.1 п.1), ст.251, ст.252, ст.284, ст.289, ст.294 КУпАП, суд

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.156 ч.3 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , закрити, на підставі ст.247 ч.1 п.1) КУпАП, за відсутності події і складу вищевказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст.156 ч.3 КУпАП.

Речові докази у справі: 15 пляшок, об`ємом по 1,5 л, з невідомою речовиною коричневого кольору, повернути власникові правопорушнику ОСОБА_1 .

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: