Номер провадження: 33/813/1251/24
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О.А.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду: Громік Р.Д.

за участю секретаря: Триколіч І.Б.,

за участі:

правопорушника ОСОБА_1

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №649370 від 16.10.2023 вбачається, що водій ОСОБА_1 16 жовтня 2023 року о 08 годині 25 хвилин керував автомобілем «Renault Megane Scenic» номерний знак « НОМЕР_1 » у місті Одесі, вул. Хімічна 7, в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосування приладу Drager ARCD - 0490, результат тесту 1,16‰ проміле, зафіксовано на нагрудні камери 473731, 471528, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2024 року ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді та провадження закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись при цьому на порушення норм процесуального та матеріального права.

В доводах апеляційної скарги зазначено, що:

1) ОСОБА_1 не було повідомлено причину та підстави зупинки транспортного засобу;

2) під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу було порушено вимоги інструкції з його використання, а саме ОСОБА_1 особисто не розпаковав мундштук і використав той, який надали йому співробітники поліції;

3) ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом;

4) ОСОБА_1 був незгоден з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в подальшому не був доставлений до медичного закладу, з метою проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння.

5) ОСОБА_1 не було ознайомлено з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, ОСОБА_1 просив викликати та допитати в якості свідків ОСОБА_2 та інспектора патрульної поліції Бурлака Івана Олександровича.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав вказане клопотання.

Розглянувши вказане клопотання, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з огляду на таке.

Положеннями ст. 278 КУпАП визначено, що під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити серед іншого чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказам, наявним в матеріалах справи, судом апеляційної інстанції буде надана оцінка під час перегляду справи по суті.

Матеріали справи містять достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення, яке мало місце 16 жовтня 2023 року, які між собою взаємоузгоджуються, є чіткими, несуперечливими, відтак сумнівів не викликають та не потребують додаткового виклику свідків у судове засідання для дачі пояснень. Також ОСОБА_1 не зазначив, які саме обставини можуть свідчити вказані свідки.

Вивчивши доводи поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.2.9 а, 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі пунктів 2, 3 Розділу 1 Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/753 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також, бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 2.5. ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимоги ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Порядок оформлення та вимоги до оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення за ст.130 КУпАП врегульовано Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція № 1395); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція № 1452/735).

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (пункт 6 розділу І Інструкції).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення ААД №649370 від 16.10.2023, в якому наведені обставини порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 2.9а «Правил дорожнього руху» (а.с.3);

- роздруківкою тесту №2516 системи «Drager» відповідно до якого результат огляду ОСОБА_1 склав 1,16 проміле (а.с. 4);

- відеозаписами з бодікамер, які є додатками до протоколу (а.с. 6);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 5).

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, дійшов правильного висновку, що в діях ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності, вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, обставини правопорушення й вина правопорушника підтверджуються також зібраними в порядку ст. 251 КпАП України доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення та сукупністю досліджених матеріалів, доданих до вказаного протоколу.

Суд першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення правильно враховував: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки - автомобіля.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що необхідним і достатнім адміністративним стягненням для правопорушника буде штраф з позбавленням права керування транспортними засобами, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».

При накладенні стягнення суд першої інстанції правильно врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було повідомлено причину та підстави зупинки транспортного засобу, то апеляційний суд зазначає наступне.

Із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_1 про порушенням правил дорожнього руху і погодився з даним порушенням, зазначивши, що поспішав, що зафіксовано на 00:02:10-00:02:20 хв. (диск 1, назва файлу «ААД 649370 ОСОБА_1 ст. 130.MP4»).

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

Таким чином, працівники поліції діяли в межах повноважень та у спосіб, встановлений Законом України «Про національну поліцію», порушень працівниками поліції вимог чинного законодавства не встановлено, а тому доводи апеляційної скарги щодо незаконності зупинки транспортного засобу є безпідставними.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу було порушено вимоги інструкції з його використання, а саме ОСОБА_1 особисто не розпаковав мундштук і використав той, який надали йому співробітники поліції, то апеляційних суд виходить з такого.

Із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що під час проходження огляду на стан сп`яніння із застосуванням технічного засобу ОСОБА_1 надано запакований мундштук, який останній особисто відкрив та вставив до технічного засобу, що зафіксовано на 00:07:40-00:07:45 хв. (диск 1, назва файлу «ААД 649370 ОСОБА_1 ст. 130.MP4»).

З інструкції з експлуатації DRAGER ALCOTEST 6810, яка наявна у відкритому доступі у мережі інтернет, вбачається, що однією з умов проведення вимірювань є «використовуйте новий мундштук для кожної особи, яку перевіряєте». Жодних інших умов щодо використання мундштуку у інструкції не передбачено, тому такий довід апеляційної скарги є неспроможним.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 був незгоден з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в подальшому не був доставлений до медичного закладу, з метою проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння, то апеляційних суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Із долученого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 жодних заперечень на результати проведеного огляду поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів не зазначав, що зафіксовано на 00:08:25-00:08:30 хв. (диск 1, назва файлу «ААД 649370 ОСОБА_1 ст. 130.mp4»).

Також під час ознайомлення з протоколом в графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 не вказав про наявність зауважень до протоколу.

Крім того, на акті огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 зазначив, що згоден з результатами тесту №2516 системи «Drager» відповідно до якого результат огляду ОСОБА_1 склав 1,16 проміле.

Таким чином, були відсутні підстави для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, то апеляційний суд звертає увагу на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За положеннями частини 7 вказаної статті у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Отже, за змістом наведених норм особа, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, або є підстави вважати, що вона перебуває у такому стані, відстороняється від керування транспортним засобом. При цьому ч. 7 ст. 266 КУпАП надає можливість передати керування транспортним засобом тій особі, яка уповноважена водієм та має відповідне посвідчення.

Крім того, із долученого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 пояснили про його право вжити заходів щодо виклику тверезого водія або будь-якої іншої особи, яка має право керування та не вживала алкогольних напоїв , що зафіксовано на 00:09:35-00:10:00 хв. (диск 1, назва файлу «ААД 649370 ОСОБА_1 ст. 130.mp4»).

Тобто передача керування транспортним засобом іншій особі здійснюється лише за бажанням особи, яка була відсторонена від керування.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було ознайомлено з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, то апеляційний суд посилається на таке.

Із долученого відеозапису вбачається, що під час складення адміністративного протоколу та подальшого ознайомлення з матеріалами працівник патрульної поліції ознайомив ОСОБА_1 , надав другий примірник роздруківки тесту №2516 системи «Drager», що зафіксовано на 00:37:57-00:38:30 хв. (диск 1, назва файлу «ААД 649370 ОСОБА_1 ст. 130.mp4»).

Крім того, про факт ознайомлення з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківкою тесту №2516 системи «Drager» свідчий особистий підпис ОСОБА_1 на цих документах (а.с. 4-5)

Таким чином, такий довід апеляційної скарги є неспроможним та не може бути прийнятий до уваги апеляційним судом.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, наведені обставини вказують на відсутність в апеляційного суду підстав для скасування постанови судді Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2024 року.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін .

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2024 рокузалишити без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік