ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/527/24 Справа № 210/6400/23 Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В. Є. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м.Кривий Ріг

04.03.2024р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.01.2024р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік

за участю захисника Сагайдака Д.С.

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Із постановою суду першої інстанції не погодився ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій:

- вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, судом допущено спрощений підхід при розгляді справи, не з`ясовані всі обставини події;

- вказує, що підстави зупинки керованого ним транспортного засобу не відповідають вимогам ЗУ «Про Національну поліцію», та не були йому повідомлені;

- наголошує, що матеріали справи містять направлення водія на огляд до медичної установи, яка відповідно до реєстру юридичних осіб припинила своє існування, тому направлення на огляд на стан сп`яніння до медичної установи не може бути доказом його винуватості;

- зазначає, що відеозапис не є безперервним, що суперечить вимогам «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису» затверджену наказом МВС № 1026 від 18.12.2018р., тому не може бути визнаний доказом у справі;

- вважає, що рапорт працівника поліції та сам по собі протокол не є доказами у справі відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, обставини викладені у ньому мають бути підтверджені доказами;

- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Про дату, час та місце судового розгляду ОСОБА_1 повідомлений належним чином, у судове засідання не прибув, клопотання про відкладення судового розгляду не подав.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді доповідача, доводи захисника Сагайдака Д.С., який підтримав подану апеляційну скаргу, прохав її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за те, що він 18.11.2023р. о 00 год. 11 хв. у Дніпропетровській обл., м. Кривий Ріг, Металургійний р-н, по вул. Володимира Бизова, біля б.32, керував ТЗ Nissan Primera д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови і поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

В обґрунтування висновку про винуватість ОСОБА_1 суд першої інстанції поклав:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №625295 від 12.11.2023р.;

- направлення водія на проходження медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння;

- пояснення ;

- рапорт працівника поліції;

- довідку про отримання водійського посвідчення ОСОБА_1 ;

- відеозапис, на якому зафіксовано події та обставини, викладені у протоколі, під час дослідження відеозапису на технічному носії судом встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт його відмови від проходження медичного огляду.

Суд апеляційної інстанції, повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , погоджується із висновками суду першої інстанції про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Таким чином доводи апеляційної скарги, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, судом допущено спрощений підхід при розгляді справи, не з`ясовані всі обставини події є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги, що підстави зупинки керованого ним транспортного засобу не відповідають вимогам ЗУ «Про національну поліцію», та не були йому повідомлені, є неспроможними за таких підстав.

Як вбачається з відеозапису керування транспортним засобом ОСОБА_1 зафіксовано працівниками поліції у зустрічному напрямку під час дії комендантської години. Під час розвороту патрульного автомобілю, ОСОБА_1 звернув до подвір`я будинку та самостійно зупинився, вийшов з автомобіля, а тому процедура зупинки у розумінні ЗУ «Про національну поліцію» не могла мати місце, проте у працівників поліції залишилося право з`ясування обставин пересування ОСОБА_1 під час комендантської години.

Доводи апеляційної скарги, що матеріали справи містять направлення водія на огляд до медичної установи, яка відповідно до реєстру юридичних осіб припинила своє існування, тому направлення на огляд на стан сп`яніння до медичної установи не може бути доказом його винуватості не приймаються до уваги, оскільки такий огляд було б проведено у супроводі працівників поліції до належної медичної установи.

Найменування установи на бланку направлення, яка припинила своє існування, не скасовує обов`язку водія на проходження огляду на стан сп`яніння на законну вимогу працівника поліції.

Доводи апеляційної скарги, що відеозапис не є безперервним, що суперечить вимогам «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису» затверджену наказом МВС № 1026 від 18.12.2018р., тому не може бути визнаний доказом у справі, також є неслушними за таких підстав.

Відповідно до п. 5 вказаної Інструкції, як наголошено в апеляційній скарзі, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Вказана вимога передбачає саме ведення безперервного запису, а не долучення такого відеозапису до матеріалів справи. Є логічним, що у справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП інтерес представляє певний проміжок часу з відображенням фактичних обставин справи, та також є логічним недоцільне дослідження судом всього часу несення чергування працівниками поліції від початку увімкнення відеореєстратора до завершення чергування, коли мова йде тільки про час огляду особи на стан сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги, що рапорт працівника поліції та сам по собі протокол не є доказами у справі відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, обставини викладені у ньому мають бути підтверджені доказами також, не мають під собою підґрунтя за таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про скасування оскаржуваної постанови, та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим судовим рішенням

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.01.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.01.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя