ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/6540/24Головуючий у 1-й інстанції Кунець Н.Р.
Провадження № 33/817/394/24 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 172-6 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю ОСОБА_1 , адвоката Матвіяса А.Б., прокурора Яциків О.П.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Матвіяса А.Б. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 квітня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. 00 коп. та стягнуто судовий збір у розмірі 605 грн. 00 коп.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 , яка проходить службу на посаді поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Котляревського, 24, відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, а саме 06.02.2024 подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Матвіяс А.Б. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Апелянт зазначає, що суд неправильно застосував норми матеріального права, оскільки не надав належної оцінки поважності причини несвоєчасного подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а також не врахував малозначний характер інкримінованого ОСОБА_1 діяння.

Вважає, що безпідставно не взяв до уваги пояснення лікаря-офтальмолога ОСОБА_2 , яка проводила обстеження ОСОБА_1 та призначила лікування та медичну довідку від 02.04.2024 року про встановлений діагноз та рекомендоване лікування.

Вказує, що судом не враховано, що 03.02.2023 року ОСОБА_1 як претендент на зайняття відповідної посади в органах державної влади, відповідно до вимог частини 3 статті 45 Закону України Про запобігання корупції подала декларацію за 2022 рік, і відомості у такій декларації є аналогічними тим, що відображені нею у декларації, поданій 06.02.2024 року, тобто, ОСОБА_1 надала відкритий доступ до інформації про свій майновий стан. Посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення вручено ОСОБА_1 без участі захисника.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Матвіяса А.Б., які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, прокурора, яка заперечила апеляційну скаргу, вважає постанову суду законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у повній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Вказані вимоги закону при розгляді справи суддею суду першої інстанції дотримано повністю.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 , проходить службу на посаді поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП, є суб`єктом декларування.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 07.02.2023 склала Присягу працівника Національної поліції, ознайомилась з обмеженнями, пов`язаними зі службою в поліції та вимогами антикорупційного законодавства, а саме з вимогами Законів України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції», Кримінального кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення та Пам`яткою застереженням працівника Національної поліції України про спеціальні обмеження, передбачені ЗУ «Про запобігання корупції», про що поставила підписи у відповідних графах.

Також, 07.02.2023 ОСОБА_1 ознайомилась із рекомендаціями для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції», у тому числі, із положеннями про адміністративну та кримінальну відповідальність за неподання, несвоєчасне подання декларації, неповідомлення, а також несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, подання недостовірних відомостей про майно суб`єкта декларування, що підтверджується її власноручним записом, в якому ОСОБА_1 вказала, що з рекомендаціями ознайомлена, про вимоги законодавства попереджена, їй проведено інструктаж з основних положень ЗУ «Про запобігання корупції».

Згідно з вимогами ч.1 ст.45 Закону України Про запобігання корупції, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в-г" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Підпунктом 1 пункту 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції № 449/21 від 23.07.2021 (далі - Порядок), щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня, та охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Пунктом 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» №3384 прийнятий 20.09.2023, набрав чинності 12.10.2023.

За таких обставин, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та, будучи особою, на яку поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції» та суб`єктом декларування повинна була подати щорічну декларацію за 2022 рік не пізніше 31.01.2024.

Відповідно до протоколу №15 наради керівництва УПП в Тернопільській області ДПП від 06.10.2023, ухвалили довести особовому складу інформацію щодо відновлення декларування згідно до Закону України від 05.09.2023 №3374-IX «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану».

Таким чином, зобов`язано особовий склад подати декларації за звітні періоди 2021-2022 років до 31 січня 2024 року.

Як стверджує інформація наявна в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік 06.02.2024, оприлюднивши її на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП встановлена відповідальність за несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

За встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною, а її дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Твердження апелянта про відсутність умислу щодо несвоєчасного подання декларації є безпідставними, оскільки адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 176-2 КУпАП є правопорушенням з формальним складом, для встановлення наявності якого в діях особи настання суспільно-небезпечних наслідків не вимагається, i суб`єктивна сторона якого може виявлятися як в умисній, так i в необережній формі вини.

Доводи апеляційної скарги щодо поважності причин несвоєчасного подання е-декаларації є невмотивованими, виходячи з наступного.

Конструктивною ознакою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за даною статтею виключається.

Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою.

Відомості про обставини, які об`єктивно могли завадити ОСОБА_1 , в поданні декларації у встановлений законом строк, в матеріалах справи відсутні та в апеляційній скарзі апелянтом не наведені.

Зазначені адвокатом причини пропуску встановленого строку, зокрема ОСОБА_1 29.01.2024 потрапив в око миючий засіб, що в своїх поясненнях підтвердила лікар ОСОБА_2 , суд правильно оцінив критично, як намір уникнути відповідальності, вказавши, що такі обставини не мали характеру травми, яка б реально позбавила ОСОБА_1 фізичної можливості подати щорічну декларацію за 2022 рік у встановлений законом строк. При цьому ОСОБА_1 лікарняний не відкривала та 30.01.2024 вийшла на роботу і приступила до виконання своїх службових обов`язків.

Жодних доказів, які б підтверджували хворобу ОСОБА_1 і відповідно поважність причин несвоєчасного подання щорічної декларації матеріали справи не містять та стороною захисту не подано.

Суд правильно вказав, що ОСОБА_1 легковажно поставилася до виконання покладеного на неї обов`язку щодо подання декларації, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» №3384 прийнятий 20.09.2023, який набрав чинності 12.10.2023, визначений порядок та строки подачі декларації за відповідний рік з 13.10.2023 до 31.01.2024, однак вказаний час раціонально нею використаний не був.

За таких обставин, вказані причини поважності несвоєчасної подачі декларації, є непереконливими.

Необґрунтованими є доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення вручено ОСОБА_1 без участі захисника, та не забезпечили право на правову допомогу адвоката, оскільки ОСОБА_1 роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі право на користування правовою допомогою, однак остання не вчиняла будь-яких дій з метою залучення адвоката для надання правової допомоги, а працівники поліції будь-яких перешкод останній у здійснення нею свого права, не чинили.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування та закриття провадження, як про це просить апелянт, немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, ЗУ «Про запобігання корупції»,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Матвіяса А.Б. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя