Справа № 727/3095/24
Провадження № 3/727/1205/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2024 року м. Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Слободян Г.М., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №693061 від 23.03.2024 року, ОСОБА_1 , 22.03.2024 року о 23 год. 41 хв в м. Чернівці по вул. Героїв Майдану, 18, керував транспортним засобом «Mitsubishi L200» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, підвищена жвавість. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування транспортного засобу відсторонений шляхом передачі тверезому водієві.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував обставини викладені в протоколі, стверджував, що він не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, і за кермом авто взагалі був не він, а ОСОБА_2 . Представником ОСОБА_1 , адвокатом Чепишко Д.В., скеровано до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Провину заперечує, оскільки він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Ба більше, стверджує, що він взагалі не перебував за кермом автомобіля. Відмову від проходження огляду обґрунтовує тим, що він не керував транспортним засобом, за кермом була інша особа. Зазначив, що з винесеною постановою ЕНА №1722358 від 23.03.2024 року по вказаній справі ОСОБА_1 не погоджується та оскаржує її, наразі в апеляційній інстанції. А тому, враховуючи вищевикладене, просив провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стаття 7 КУпАП вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння.

Із змісту пункту 2.5 Правил Дорожнього руху України слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За змістом п. 4. Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Згідно п. 8 зазначеного Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не визнає обставин викладених у протоколі, оскільки стверджує, що не керував автомобілем «Mitsubishi L200» в стані алкогольного сп`яніння. Вказує на те, що за кермом вказаного автомобіля була інша особа ОСОБА_2 .

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення,винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З наявного в матеріалах справи відео запису з боді-камер працівників поліції не вбачається факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 18 від 19.12.2008), керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, із змісту ст. 130 КУпАП об?єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп?яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до змісту п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин не доведений. Зі слів ОСОБА_1 за кермом вказаного автомобіля була ОСОБА_2 , яка на підтвердження доводів ОСОБА_1 надала письмові пояснення. В свої письмових поясненнях ОСОБА_2 вказала, що 22.03.2024 року ОСОБА_1 попросив її сісти за кермо автомобіля «Mitsubishi L200» і підвезти його з Театральної площі додому. Стверджує, що ОСОБА_1 сидів у автомобілі на задніх сидіннях. Зазначає, що на Соборній площі вона помітила автомобіль патрульної поліції та занервувала, оскільки ОСОБА_1 є військовим, а тому злякалась, що через те, що немає відношення до Збройних Сил України, ні до автомобіля яким керувала, їй можуть виписати штраф, а в неї наразі посвідчення водія є тимчасовим, яке їй видано на два роки. Внаслідок такого нервування вона виїхала на зустрічну смугу при повороті на вул. Героїв Майдану, після чого почула вимогу поліцейських про зупинку транспортного засобу. Посилається на те, що ОСОБА_1 вийшов з авто поговорити з поліцейськими та пояснити ситуацію, яка склалась, а вона в тим часом пересіла із місця водія на заднє сидіння транспортного засобу. Стверджує, що побоюючись відповідальності, через деякий час вона покинула місце зупинки транспортного засобу, однак дізнавшись згодом у чому саме звинувачується ОСОБА_1 вирішила надати до суду письмові пояснення, про те, що 22.03.2024 приблизно о 23 год. 40 хв., у м. Чернівці по вул. Героїв Майдану, транспортним засобом керувала вона, а не ОСОБА_1 .

Тобто, враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги досліджений у судовому засіданні відеозапис в якому відсутні відомості про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом за наведених у протоколі від 23.03.2024 обставин, суд приходить до висновку, що поліцейські зазначені обставини не досліджували, а склали адміністративний матеріал відносно особи, яка вийшла з автомобіля, щоб поспілкуватись із працівниками поліції з приводу причини зупинки транспортного засобу.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 оскаржив постанову від 23 березня 2024 року серія ЕНА №1722358, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП з підстав недоведеності факту керування транспортним засобом, що підтверджується долученими до матеріалів справи копією позовної заяви та ухвали суду про відкриття провадження.

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не доведений, оскільки в матеріалах справи відсутні достовірні дані які б свідчили про керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відповідно він не був зобов?язаний проходити огляд на стан сп?яніння відповідно до вимог ст. 266 КУпАП.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення ч.1 ст.130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності полягає в тому, що правопорушник має, по-перше керувати транспортним засобом, а по-друге - відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння. Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності.

Так, згідно п.1.10. ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП також передбачає відповідальність саме осіб, які керують транспортним засобом в стані сп`яніння.

Разом з цим, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної

вілповідальності наявність складу адміністративного правопорушення. Наявність складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Верховний Суд у своїй постанові від 18 липня 2019 року у справі №16/5226/16-а погодився із позицією судів попередніх інстанцій, які не прийняли до уваги в якості доказу вчинення адміністративного правопорушення відеозапис із нагрудних камер працівників поліції зазначивши, що він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011, заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (рішення від 20.09.2016, заява N 926/08), беручи до уваги передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення, виходжу з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з положень ст. 8 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Згідно зі ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Судом враховується, що в матеріалах справи відсутні необхідні і достатні докази того, що підтверджують вину ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме те, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Аналізуючи положення статті 130 КУпАП, можна прийти до висновку, що сама по собі відмова водія від проходження медичного огляду без підтвердження тієї обставини, що попередньо водій керував транспортним засобом, не тягне за собою адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Таким чином, оскільки адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що має бути підтверджено належними та допустимими доказами, які в матеріалах даної справи відсутні, то в діях ОСОБА_1 відсутній склад даного адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ст.130 ч.1 КпАП України, в зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст 7, ч.1 ст. 130, 247 ч.1, 251, 266, 268, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч.1 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її оголошення.

Суддя Слободян Г.М.