ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/1436/24 Суддя доповідач Гєрцик Р.В.
Категорія: ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Гєрцика Р.В.

секретаря судового засідання Костенко Ю.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків апеляційну скаргу захисника Деркача С.А. на постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 02 вересня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 ,-

УСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Судом першої інстанції встановлено, що 09 червня 2024 року о 21 год. 50 хв. в м. Харків, перехрестя вул. Дерев`янко та вул. Сумська, водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ Renault Kangoo д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив виїзд на смугу, призначену для зустрічного руху з більш ніж двома смугами руху в кожному напрямку та скоїв зіткнення з двома ТЗ Jeep Wrangler д.н.з. НОМЕР_2 та Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно, які рухались у зустрічному напрямку. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.11.4 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Постановою судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 02.09.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень та стягнуто в дохід держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування заявлених апеляційних вимог посилається на те, що до матеріалів справи долучено рапорт, який має ознаки підроблення, оскільки 09.06.2024 року щодо ОСОБА_1 було складено 2 протоколи про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП та за ч.1 ст.130 КУпАП. Так, до протоколу за ст.124 КУпАП було долучено копію рапорту поліцейського, який не був належним чином завірений та не зазначено, що це копія, а до протоколу до за ч.1 ст.130 КУпАП було долучено оригінал рапорту, в якому було допис, а саме зазначено, що «Прошу вважати вірним скоєння місця ДТП м.Харків, вул.Сумська, 83»

Також зазначив, що вказана справа про адміністративне правопорушення підлягає розгляду Київським районним судом м.Харкова, оскільки ДТП сталося за адресою м.Харків, вул.Сумська, 83, яка належить до юрисдикції саме Київського районного суду м.Харкова.

Мотиви суду

Захисник Деркач С.А. до початку судового засідання подав додаткові пояснення до апеляційної скарги в яких посилається на те, що ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 30.10.2024 року було скаргу ОСОБА_1 задоволено та зобов`язано уповноважену особу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтава внести відомості до ЄДРДР за заявою ОСОБА_1 від 20.09.2024 року про вчинене кримінальне правопорушення. Також захисник подав клопотання в якому росить провести судовий розгляд без його участі та без участі ОСОБА_1 та просить апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

Потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 подали заяви, в яких просять провести судове засідання без їх участі, просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову судді без змін, посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення, а також зазначають, що ДТП, що мала місце 09.06.2024 року сталась саме за адресою м.Харків, вул.Сумська, буд.83

За таких обставин, суд вважає можливим провести апеляційний розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , його захисника та потерпілих

Перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

В розумінні ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.

А відтак, у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, безсумнівно, зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які у разі визнання особи винною повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.

У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.

За змістом статті 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 09 червня 2024 року о 21 год. 50 хв. в м. Харків, перехрестя вул. Дерев`янко та вул. Сумська, водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ Renault Kangoo д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив виїзд на смугу, призначену для зустрічного руху з більш ніж двома смугами руху в кожному напрямку та скоїв зіткнення з двома ТЗ Jeep Wrangler д.н.з. НОМЕР_2 та Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які рухались у зустрічному напрямку. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки.

Відповідно до п. 11.4 ПДР України на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Зазначений протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписані уповноваженою особою.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, яким судом першої інстанції надано належну правову оцінку, саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 902846 від 09 червня 2024 року, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, поясненнями потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Аналізуючи схему місця ДТП, характер та локалізацію зазначених пошкоджень транспортних засобів, апеляційний суд дійшов висновку про порушення вимог п.11.4 ПДР водієм ОСОБА_1 , який керуючи автомобілем на дорозі з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, що призвело до зіткнення транспортних засобів та спричинило їх пошкодження.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги те, що в апеляційній скарзі не заперечуються фактичні обставини справи щодо порушення ОСОБА_1 вимог п.11.4 ПДР, що призвело до зіткнення транспортних засобів та спричинило їх пошкодження.

Доводи апелянта про те, що розгляд справи підсудний Київському районному суду м.Харкова є безпідставними, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено за адресою м.Харкв, вул.Сумська, 83 та ДТП сталося на перехресті вул. Дерев`янко та вул. Сумської. Крім того, відповідно до схеми ДТП, пригода сталась біля будинку 83 на вул.Сумській, тобто у Шевченківському районі м.Харкова. Таким чином, вказана справа про адміністративне правопорушення підсудна Дзержинському районному суду м.Харкова.

Апеляційний суд погоджується з доводами захисника про те, що копія рапорту поліцейського, долученого до матеріалів справи, різниться з рапортом, який було долучено до протоколу до за ч.1 ст.130 КУпАП в якому було допис, а саме зазначено, що «Прошу вважати вірним скоєння місця ДТП м.Харків, вул.Сумська, 83», однак такі порушення, в межах розгляду даної справи, не є істотним недоліком та достатньою правовою підставою для закриття провадження в справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, оскільки судом беззаперечно встановлений та не заперечувався самим захисником факт того, що подія ДТП сталася саме за адресою м.Харків, вул.Сумська, 83. Крім того, потерпілі додатково підтвердили, що ДТП 09.06.2024 року сталась саме за адресою м.Харків, вул.Сумська, 83.

Апеляційний суд приймає до уваги доводи захисника про те, що ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 30.10.2024 року було скаргу ОСОБА_1 задоволено та зобов`язано уповноважену особу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтава внести відомості до ЄДРДР за заявою ОСОБА_1 від 20.09.2024 року, однак такі відомості не є достатньою правовою підставою для закриття провадження в справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, оскільки в даному випадку рапорт поліцейського не є єдиним доказом по справі, даний доказ оцінюється в сукупності з іншими доказами, в тому числі зі схемою ДТП, поясненнями потерпілих.

Враховуючи викладене у сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що, відповідно до вимог ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясовано обставини даної справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, та приходить до висновку за принципом «поза розумним сумнівом» про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ч.2 ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Метою застосування адміністративного стягнення є виховання правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил суспільного співжиття; запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, покарання та виправлення правопорушника, відшкодування збитків.

Застосовуючи такий вид адміністративного стягнення, передбачений санкцією ст. 124 КУпАП, як штраф, суд першої інстанції враховував характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, те, що його дії складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для життя і здоров`я його учасників.

Застосований районним судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване. З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Деркача С.А. залишити без задоволення.

Постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 02 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Гєрцик