Справа № 182/2679/24
Провадження № 3/0182/1400/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23.05.2024 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Чуприна А.П., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від ВЧ НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходить службу у ВЧ НОМЕР_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-11 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

До Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-11 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 50 від 11.05.2024 року, солдат ОСОБА_1 , призваний по мобілізації відповідно до Указу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 18.11.2022 №267 військовослужбовець призваний по мобілізації рядовий ОСОБА_1 призначений на посаду водія зенітно-кулеметного зенітного ракетно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст.ст. 11.16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожен військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями та зобов`язують свято і непорушно додержуватися вимог Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.03.2024 № 88 солдат ОСОБА_1 вибув з пункту дислокації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) у відпустку за станом здоров`я, терміном на 30 діб.

Проте, солдат ОСОБА_1 28.04.2024 за місцем проходження служби вчасно не з`явився, без поважних причин з відпустки за станом здоров`я, на телефонні дзвінки не відповідав, командуванню військової частини про своє місце перебування не повідомив, службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою не виконував, відповідні документи щодо його перебування на лікуванні, або ж затримання правоохоронними органами у військову частину НОМЕР_1 не надав.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.05.2024 № 122 солдат ОСОБА_1 прибув 01.05.2024 у розташування пункту тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 .

Свою відсутність солдат ОСОБА_1 пояснив тим, що проводив час на власний розсуд.

Таким чином, солдат ОСОБА_1 не з`явився вчасно без поважних причин на військову службу з відпустки за станом здоров`я до трьох діб (з 28.04.2024 по 01.05.2024).

З огляду на наведене, слід прийти до висновку, що солдат ОСОБА_1 , будучи призваним по мобілізації військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , діючи навмисно, порушуючи встановлений порядок проходження служби, не з`явився вчасно (08:00 28.04.2024) без поважних причин на військову службу до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та був відсутній на службі у період з 08:00 год. 28.04.2024 по 01.05.2024, тобто тривалістю до трьох діб, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. Причин неявки суду не відомі. Справа розглядалася за наявними матеріалами. До матеріалів справи додано письмову заяву ОСОБА_1 згідно якої вину він визнав та просив справу розглянути без його участі.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Тому враховуючи, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, вважаю, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи.

Вивчивши надані матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст. 172-11 КУпАП, самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, тягне за собою накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, зміцнення законності.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Вина ОСОБА_1 доведена наявними матеріалами: інформацією, зафіксованою у протоколі про адміністративні правопорушення № 50 від 11.05.2024 року, доданими до протоколу письмовими матеріалами, а саме заявою ОСОБА_1 , його письмовими поясненнями, доданими копіями витягів з наказів, доповідей та іншими копіями документів.

Вивчивши матеріали справи, ґрунтуючись на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-11 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При накладенні адміністративного стягнення, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду), що охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного стягнення тощо.

При накладенні стягнення враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, тому вважаю, що стягнення ОСОБА_2 повинно бути обране у вигляді штрафу.

Відповідно до п.12 ст.5 ЗУ "Про судовий збір", ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору.

Керуючись 7, 33, ч.3 ст.172-11, ст. 221, 283, ч.2 ст. 308 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-11 КУпАП України і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави.

Відповідно до п.12 ст.5 ЗУ "Про судовий збір", ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору.

На підставі ч.2 ст 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби з порушника буде стягнуто подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня її винесення і набирає чинності після закінчення строку на оскарження.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3-х місяців.

Суддя: А. П. Чуприна