Справа № 642/2541/24
Провадження №3/642/971/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 травня 2024 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Гримайло А.М., розглянувши матеріали, що надійшли з управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, і.п.н. не встановлено, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ст.124, 122-4 КУпАП України, суд -

В С Т А Н О В И В:

25.04.2024 о 04 год 55 хв. в м. Харків, по вул. Дмитра Вишневецького,47, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем КАМАЗ 5511, н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху не впевнився, що це буде безпечно, був неуважним, внаслідок чого здійснив обрив дроту електромережі. При ДТП транспортний засіб не отримав механічні пошкодження, але було завдано матеріальних збитків.

Після того, як водій автомобіля КАМАЗ 5511 став учасником ДТП, останній покинув місце дорожньо-транспортної пригоди.

Тим самим ОСОБА_1 порушив п.10.1, п.2.3б Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, за яке передбачена відповідальність згідно зі ст. 124 КУпАП відповідно до протоколу Серії ААД № 900502 від 29 квітня 2024 року, та п.2.10а Правил дорожнього руху України, тобто скоїв правопорушення, за яке передбачена відповідальність згідно зі ст. 122-4 КУпАП відповідно до протоколу Серії ААД № 900503 від 29 квітня 2024 року.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, пояснив, що 25.04.2024 приблизно о 04.50 год. він рухався на автомобілі камаз самоскид, побачив, що піднявся кузов, він його опустив і поїхав по своїх справах. Через деякий час йому зателефонував сусід та повідомив про обрив дроту, який іде до його домоволодіння. Після чого вони викликали електрика, який відновив електропостачання. Завдані матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_2 повністю відшкодував. Про те, що викликалася поліція ОСОБА_1 не знав. Зазначив, що не мав наміру покидати місце ДТП, оскільки про спричинення ним матеріальної шкоди обриву дроту він не знав.

Потерпілий ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що претензій до порушника не має. Матеріальні збитки спричинені ОСОБА_1 останнім відшкодовані в повному обсязі.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, зокрема протоколи про адміністративні правопорушення, схему місця ДТП, письмові пояснення, рапорт працівника поліції, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Під всебічним, повним та об`єктивним з`ясуванням всіх обставин справи необхідно розуміти максимально повне дослідження події, яка відбулась, шляхом відібрання пояснень у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, залучення свідків та вчинення інших необхідних процесуальних дій.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП, - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до диспозиції статті 124 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно із приписами пункту 2.3 Б Правил дорожнього руху, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Беручи до уваги положеннями пункту п.10.1 Правил дорожнього руху у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Відповідно до диспозиції статті 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно із приписами пункту 2.10 А Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад вищевказаного адміністративного правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення Серії ААД № 900502 від 29 квітня 2024 року та схемою місця ДТП, письмовими поясненнями правопорушника та потерпілого, рапортом.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 доведена повністю.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з ст. 34 КУпАП обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, судом визнано щире розкаяння винного щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 35 КУпАП обставин, які обтяжують адміністративну відповідальність, судом не встановлено.

Згідно з ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Згідно з ч.2 ст.284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи особу правопорушника, його ставлення до вчиненого, а саме визнав винну та відшкодував заподіяну шкоду, приймаючи до уваги конкретні обставини вчиненого правопорушення та його наслідки, вважаю, що на підставі ст. 22 КУпАП провадження у справі за ст. 124 КУпАП необхідно закрити, обмежившись усним зауваженням.

Вирішуючи питання винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідальність за ст. 122-4 КУпАП настає виключно за наявності прямого умислу на вчинення дій, передбачених диспозицією вказаної норми, тобто за наявності в діях особи умислу на залишення місця вчинення дорожньо-транспортної пригоди з метою ухилення від відповідальності.

На думку суду, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП. Вказаний склад адміністративного правопорушення передбачає умисну форму вини, разом з тим, як вбачається зпояснень наданих, ОСОБА_1 в судовому засіданні, 25.04.2024 останній не зрозумів, що було спричинено матеріальні збитки з його вини, оскільки не відчув ніякого контакту з електроопорою чи дротом, тобто залишив місце пригоди без умислу на залишення місця ДТП. Інших доказів щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП суду не надано.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення" за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_1 не може вважатися таким, що вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, умисно, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно нього слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 36, 124, 122-4, ч.1 ст. 247, 251,252, 268,283-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, і.п.н. не встановлено визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, і.п.н. не встановлено за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку з малозначністю діяння та звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, і.п.н. не встановлено до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП - закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова.

Суддя А.М. Гримайло