Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/98/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Лук`янова О. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2024 року. м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., за участі секретаря судового засідання Забуранної Д.Р., особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.01.2024, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, інваліда третьої групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.01.2024, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Зі змісту постанови суду першої інстанції вбачається, що 14.10.2023 о 20 год. 47 хв. в м. Кропивницькому по вул. Генерала Шумілова в районі будинку № 20 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «RENAULT KANGOO» д.н.з НОМЕР_2 , був зупинений працівниками поліції на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Під час спілкування з водієм у поліцейських виникла підозра, що водій ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного спяніння, на що вказували характерні ознаки. Огляд на визначення стану алкогольного спяніння проводився в закладі охорони здоровя КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер Кіровоградської обласної ради», за результатом огляду було встановлено, що водій ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного спяніння, що підтверджується висновком за № 937 від 14.10.2023. У звязку з чим поліцейськими у відношенні ОСОБА_1 14.10.2023 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 609217 за порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування транспортного засобу ОСОБА_1 був відсторонений.Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду як незаконну та необґрунтовану, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказує на те, що він не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі, але цей огляд був проведений поверхнево, методом огляду та усної співбесіди з лікарем, тому він висновок огляду не визнав і відмовився підписувати. У висновку лікаря не зазначено наявність алкоголю в його організмі, кількість промілей.

Тому, йому незрозуміло в чому саме обвинувачується водій: керуванні з ознаками наркотичного чи алкогольного сп`яніння, чи відмові від проходження огляду.

Вказує на те, що в протоколі не сформульовано, який саме огляд апелянт мав пройти на вимогу поліцейського (на стан алкогольного сп`яніння чи наркотичного) та у який спосіб (на місці із застосуванням спеціальних засобів чи в найближчому закладі охорони здоров`я), правопорушник не мав можливості надати однозначну відповідь (погоджується чи відмовляється). Невірне і нечітке формулювання суті правопорушення позбавляє водія права на захист, адже обвинувачення йому незрозуміле. Особа має право знати, в чому саме її звинувачують, щоб реалізувати право на захист. Таким чином, твердження суду про однозначну відмову апелянта від проходження дійсного запропонованого йому огляду не узгоджується з матеріалами справи.

Крім того, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів невідомо коли складений поліцейським, не містить ні дати, а ні часу, йому на підпис не надавався, свідками не підписаний.

Вказує на те, що поліцейським порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол - недопустимим доказом.

Також, звертає увагу суду на те, що свідки не залучалися, їхні пояснення відсутні, тому висновок поліцейського про те, що водій відмовився від проходження огляду із застосуванням спеціальних технічних засобів, а також від проходження огляду у закладі охорони здоров`я є тільки припущенням.

Вказує на те, що у матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного чи то алкогольного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я.

Вказує і на те, що водія не відстороняли від керування, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.

Вважає, що навмисне не залучення свідків та відсутність їх пояснень не узгоджуються з протоколом, що ставить під сумнів достовірність наданих до суду матеріалів/

Також, звертає увагу суду і на те, що автомобіль є єдиним джерелом роботи і отримання доходу. Вилучення водійського посвідчення позбавить його роботи і заробітку, що унеможливить існування його сім`ї.

14.10.2023, коли він керував вказаним у протоколі автомобілем, йому в черговий раз раптово стало дуже погано, сильно пекло в області серця, тому він випив від сердечного болю настоянки валер`яни, бояришніка та пустирніка, щоб хоч трішки вгамувати біль та встигнути доїхати до лікарні. По дорозі він заїхав на вул. Генерала Шумілова до знайомого, щоб він завіз його до лікарні та після цього забрав його автомобіль додому, але біля будинку його товариши він був затриманий поліцейськими.

Замість того, щоб надати йому швидше медичну допомогу щодо доставки в кардіоцентр, поліцейські навпаки тривалий час утримували його, чим змусили його ризикувати своїм здоров`ям.

Також, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження даної постанови суду, оскільки пропустив його з незалежних від нього причин, при цьому посилається на те, що постанову суду від 11.01.2024 оголошено судом у відсутність його захисника та у його відсутність, а копію даної постанови суду він отримав рекомендованим листом лише 16.01.2024 та 25.01.2024 вже подав до суду апеляційну скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення та з оскарженої постанови суду, розгляд справи у суді першої інстанції 11.01.2024 відбувся у відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Також, відсутні дані і про те, що ОСОБА_1 після розгляду справи вручалася копія постанови суду. Згідно супровідного листа районного суду, копію постанови направлено ОСОБА_1 11.01.2024, однак відомості про отримання останнім копії постанови відсутні. Як вбачається із заяви ОСОБА_1 , копію постанови ним отримано особисто в суді першої інстанції 15.01.2024 (а.с.31), а апеляційну скаргу подано ним до суду 25.01.2024. За таких обставин, слід вважати, що ОСОБА_1 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови районного суду з поважних причин, а тому його необхідно поновити.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши думку особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційну скаргу,перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, переглянувши долучений до протоколу відеозапис вказаної події та перевіривши доводи апеляції вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.

Згідно п. 6 вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктами 3-5 розділу ІІ вказаної Інструкції визначено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та згідно п. 7 розділу І вказаної Інструкції.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 609217 від 14.10.2023 (а.с.1), висновком КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» № 937 від 14.10.2023, згідно якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного спяніння (а.с.3); копією посвідчення водія серії НОМЕР_3 , виданого на імя ОСОБА_1 (а.с.4); відеозаписами вказаної події. (а.с.5)

В апеляційному суді ОСОБА_1 пояснив, що у нього був захисник Холоденко Р.В., який повідомив йому, що сам піде до суду, а його явка не обов`язкова. На 11.01.2024 його суд повідомив про розгляд справи, це був третій розгляд, бо двічі перед цим суд переносили за клопотанням захисника. Після 11.01.2024, він не міг додзвонитися до захисника, він не брав слухавку, а 13.01.2024 захисник повідомив йому, що не був у суді, оскільки не було сенсу туди приходити. Щодо обставин справи повідомив, що 14.10.2023 о 20.47 на вул. Генерала Шумілова, 20 проживає його товариш ОСОБА_2 , до якого він поїхав, щоб попросити його допомоги, бо йому стало зле, і він відчував біль в області серця. Він також проживає там неподалік, на наступному від цього місця провулку. Коли він вийшов з автомобіля, до нього під`їхали поліцейські, які сказали, що вони підозрюють його у тому, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Назвали ознаки його сп`яніння, а саме запах алкоголю і невпевнена мова. Потім запропонували надати документи і пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці, але він відмовився і сказав, що такий огляд згоден пройти тільки в медичному закладі. Після цього його відвезли до медичного закладу, де він без направлення проходив огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер. Який був результат йому не показали і лише сказали, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Він не погодився з цим, тому не підписував висновок. Запитував в якій він стадії сп`яніння, але йому не відповіли. Вказав, що в цей день о 7 год. ранку він випив 1,5 стакана безалкогольного пива. Спиртних напоїв у цей день не вживав. Вранці і ввечері він вживає сердечні пігулки.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 609217від14.10.2023 вбачається, що 14.10.2023 о 20 год. 47 хв. в м. Кропивницькому по вул. Генерала Шумілова в районі будинку № 20 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «RENAULT KANGOO» д.н.з НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився відповідно до встановленого законодавством порядку в закладі охорони здоров`я КНП «ОКПЛ КОР», та підтверджується висновком № 937 від 14.10.2023. Від керування транспортним засобом відсторонений. Тобто, ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с.1)

Обставини, викладені у вказаному протоколі, узгоджуються щодо фактичних обставин також дослідженими апеляційним судом результатами проходження огляду на стан алкогольного спяніння у закладі охорони здоров`я.

Згідно висновку лікаря КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» № 937 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.10.2023, згідно з яким ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння. (а.с.3)

Також, з долучених до матеріалів цієї справи відеозаписів, які було перевірено судом апеляційної інстанції на дійсність процедури фіксації огляду водія на стан алкогольного сп`яніння та її відповідність вимогам закону, встановлено, зокрема, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції у зв`язку з тим, що на лінію 102 надійшов виклик з повідомленням, що водій автомобіля «RENAULT KANGOO» д.н.з НОМЕР_2 , може перебувати в стані алкогольного спяніння. Після того, як ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції зупинився та надав їм реєстраційні документи, йому повідомлено, що у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота) та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, на що останній відмовився. На пропозицію працівників поліції пройти такий огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, водій ОСОБА_1 погодився. У закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 запропоновано пройти медичний огляд за допомогою приладу Драгер, та показано останньому, щоб він впевнився в його цілісності. ОСОБА_1 повідомлено, що медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться за допомогою приладу Драгер, на що останній погодися пройти такий огляд. О 21:21 год. ОСОБА_1 продув Драгер, результат показав 2,01 проміле. О 21:31 год. ОСОБА_1 знову продув прилад Драгер, результат якого склав 1,89 проміле. З кожним результатом огляду водія ознайомлено, однак з висновком лікаря КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» № 937 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.10.2023, водій ОСОБА_1 був не згоден та відмовився від його підпису. У подальшому, працівниками поліції складено протокол

стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Підстав для сумнівів у достовірності зазначених доказів судом не встановлено. Порушень вимог закону в діях поліцейських, що можуть мати наслідком недопустимість зібраних доказів, судом також не встановлено.

Таким чином, проаналізованими та належним чином оціненими в їх сукупності та взаємозвязку судом першої інстанції доказами підтверджено, що ОСОБА_1 порушено вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, тобто скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, у зв`язку із запереченням ОСОБА_1 щодо направлення його працівниками поліції для огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я, апеляційним судом за клопотанням апелянта було здійснено запит до КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР», щодо надання копії направлення на такий огляд та сам акт огляду на стан алкогольного спяніння від 14.10.2023 стосовно ОСОБА_1 .

Згідно наданої копії направлення вбачається, що водія ОСОБА_1 14.10.2023 о 20 годині 55 хвилин інспектором патрульної поліції Казимовою С.В. було направлено до медичного закладу КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

З копії акту № 937 медичного огляду від 14.10.2023 вбачається, що за результатами огляду ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Тобто, висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Надавши оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції немає підстав.

Доводи апелянта, що огляд був проведений поверхнево, методом огляду та усної співбесіди з лікарем і у висновку лікаря не зазначено наявності алкоголю в його організмі, а саме кількість промілей, на думку апеляційного суду є безпідставні.

Відповідно до акту № 937 медичного огляду від 14.10.2023 огляд ОСОБА_1 був проведений як за зовнішніми ознаками на визначення стану алкогольного сп`яніння, так і з використанням технічних засобів для визначення наявності вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі. Зокрема, за результатами продуття ОСОБА_1 приладу Драгера у медичному закладі його показник становив 2,01 проміле, а після повторного продуття через 10 хвилин - 1,89 проміле.

Позиція ОСОБА_1 зазначена в судовому засіданні апеляційного суду, що йому незрозуміло в чому саме він обвинувачується, в керуванні з ознаками наркотичного чи алкогольного спяніння, чи у відмові від проходженні огляду,думку апеляційного суду є маніпулятивними та спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

З відеозапису події від 14.10.2023 вбачається, що ОСОБА_1 після зупинки його автомобіля та перевірки реєстраційних документів на автомобіль, працівниками поліції одразу повідомлено, що вони вбачають у нього ознаки алкогольного сп`яніння (порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота). Пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, ОСОБА_1 відмовився, натомість пройшов такий огляд в закладі охорони здоров`я

Стан алкогольного спяніння водія ОСОБА_1 був встановлений висновком № 937 від 14.10.2023 «Обласної клінічної психіатричної лікарні КОР».

З приводу доводів апелянта, що в оскаржуваній постанові судом встановлено згідно висновку медичного закладу факт керування ним автомобілем в стані наркотичного сп`яніння, натомість у протоколі про адміністративне правопорушення у провину йому поставлено керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд оцінює їх критично та до уваги не бере. Зазначення у постанові суду висновку № 937 від 14.10.2023 «Обласної клінічної психіатричної лікарні КОР», як таким, що у ОСОБА_1 було встановлено стан наркотичного сп`яніння (а.с.27), на думку апеляційного суду, є очевидною технічною опискою, оскільки з тексту оскарженої постанови, суд першої інстанції повністю погодився з фактичними обставинами справи, зазначеними у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення. Більше того, в постанові суду відсутні будь-які доводи суду про те, що він не погоджується із висновком № 937 від 14.10.2023 «Обласної клінічної психіатричної лікарні КОР», згідно якого у ОСОБА_1 був встановлений саме стан алкогольного сп`яніння.

Що ж стосується інших доводів апеляційної скарги, то вони ні окремо, ні в сукупності, не спростовують законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, а тому не можуть слугувати підставами для його скасування.

Апеляційний суд враховує і те, що докази наявні в матеріалах справи взаємоузгоджуються один з одним і підстав для сумніву в їх об`єктивності та суперечливості, як на те вказує апелянт, не вбачається. Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви в об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи щодо ОСОБА_1 не надано і не здобуто в процесі апеляційного розгляду, а тому підстави для визнання їх недопустимими відсутні.

Вивченням матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необєктивність дослідження судом обставин справи про адміністративне правопорушення, а тому відсутні підстави вважати, що в ньому допущена суттєва неповнота судового розгляду.

Оцінюючи сукупність наявних у справі доказів, твердження апелянта з приводу відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю

спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Тому, згідно сукупності досліджених доказів, районним судом правильно встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що у справі про адміністративне правопорушення, яка переглядається, належними та допустимими доказами доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, який підтверджений правомірно проведеним оглядом на стан спяніння, а доказів протилежного матеріали справи не містять.

Доводи апелянта про те, що автомобіль є єдиним джерелом роботи і отримання доходу, а вилучення водійського посвідчення позбавить заробітку його сімї, на думку апеляційного суду є безпідставними та не можуть бути підставою для скасування законної та обґрунтованої постанови суду першої інстанції.

Як вбачається, чинний КУпАП не містить обмежень прямої дії щодо можливості позбавлення права керувати транспортними засобами осіб, для яких діяльність, пов`язана з користуванням таким правом, є основним джерелом доходу.

Більше того, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, яке є безальтернативним. Суд не може застосувати лише штраф без позбавлення прав у разі визнання особи винуватою.

При накладені адміністративного стягнення судом, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, вчинення адміністративного правопорушення що відрізняється підвищеною суспільною небезпекою.

Врахувавши вказані обставини, місцевий суд призначив ОСОБА_1 фактично мінімально можливе адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порушень норм матеріального або процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що могло бути підставою скасування судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись ст. 294 ч. 8 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.01.2024 винесеної стосовно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.01.2024 якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Ремез П.М.