Справа №303/4191/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2024 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Камінський С.Е.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця, старшого водія 2 пожежного відділення пожежного взводу військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), старшого солдата,

за ч. 3 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Зі змісту протоколу В/Ч НОМЕР_1 № 221 про вчинення військового адміністративного правопорушення від 27.04.2024 року вбачається, що 12.04.2024 року старший солдат ОСОБА_1 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 в пункті постійної дислокації пожежного взводу військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 та був відсутнім протягом однієї доби. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, не визнав та пояснив, що у день, час та місці вказаних у протоколі В/Ч НОМЕР_1 про вчинення військового адміністративного правопорушення № 221 від 27.04.2024 року, він дійсно був відсутнім один день, оскільки у цей день він був вихідний після добового чергування 11 квітня 2024 року, його робочий день випадав на наступний, тобто 13 квітня 2024 року, а тому мав повне право бути відсутнім у військовій частині в АДРЕСА_2 , що підтверджується графіком чергування особового складу пожежного взводу у військовому містечку № НОМЕР_2 у квітні 2024 року.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до наступного.

Згідно вимог статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до частини 1 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. У відповідності до вимог ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положенням, викладеного у ст.245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення

справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 3 статті 172-11 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Згідно графіку чергування особового складу пожежного взводу у військовому містечку № НОМЕР_2 у квітні 2024 року, 11 квітня 2024 року військовослужбовець ОСОБА_1 мав чергувати у військовій частині, а 12 квітня 2024 року мав день відпочинку після дня чергування.

Матеріали справи не містять доказів, які б спростували твердження ОСОБА_1 про ту обставину, що 12 квітня 2024 року він мав день відпочинку і мав право не знаходитися на території військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , а перебувати вдома.

За приписами ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення (ст.1 цього Кодексу) та ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена поза розумним сумнівом належними, достовірними і достатніми доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене, суддя прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, є недоведеною, тому справу необхідно закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247 п.1, 251, 252, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.Е. Камінський