Справа № 128/3824/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 листопада 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Васильєва Т.Ю., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

02.09.2024 ПОГ СВГ ВП № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції Гончаром А.О. складено протокол про порушення ОСОБА_1 ч. 1 ст. 164 КпАП України, а саме, що вона 02.09.2024 о 12:05 год в АДРЕСА_2 , вела господарську діяльність без ліцензії, а саме: здійснювала торгівлю алкогольними напоями горілка «Гайдамацька» 0, 5 л ціна 70 грн, слабоалкогольні напої «Revo», водка лайм, Джинтонік 0, 5 та 0, 33 л по 37 грн за одну пляшку, з метою отримання прибутку.

Для розгляду наданих матеріалів в суді особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явилася, однак подала заяву, згідно якої, вину не визнає, вказує, що протокол відносно неї складений зі значними порушеннями норм адміністративного судочинства, все, що було конфісковано в магазині, було закуплено для своїх цілей, продажу не було. Суб`єктом господарської діяльності є її невістка, яка має всі дозвільні документи, а вона лише підміняє її на 1 - 2 години. Тому вважає, що дана адміністративна справа підлягає закриттю, оскільки її вина є недоведеною.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення - передбаченої нормами права сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об`єкту; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкту; г) суб`єктивної сторони.

Статтею 164 ч. 1 КпАП України передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Тобто суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення є особа, що здійснює господарську діяльність та відповідно до вищезазначених норм, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП суду мають бути надані докази того, що така особа здійснювала господарську діяльність щодо торгівлі алкогольними напоями без відповідної ліцензії, а також отримувала від здійснення зазначеного виду діяльності дохід, тобто є представником відповідної юридичної особи або зареєстрована як підприємець.

Ст. 251 КУпАП визначено перелік можливих доказів в справі про адміністративне правопорушення. При цьому, згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що надані суду матеріали справи про адміністративне правопорушення відомостей про здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності не містять, виконання нею обов`язків продавця не є тотожним здійсненню господарської діяльності, яка здійснюється суб`єктами, вказаними ст. 55 ГК України, а тому склад адміністративного правопорушення передбаченого саме ст. 164 КУпАП в даному випадку відсутній.

Зокрема, до суду не надано доказів, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарської діяльності, систематично отримує від здійснення зазначеного виду діяльності дохід, не зазначено чи були від продажу отримані будь-які грошові кошти та чи вилучена виручка від реалізації вказаної продукції, місце її зберігання, оскільки санкція статті передбачає конфіскацію грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі, до адміністративних матеріалів додано також пояснення ОСОБА_1 , написані з її слів, зокрема про те, що вона іноді підміняє свою невістку, яка є власницею магазину. З приводу питання про відсутність ліцензії на продаж алкоголю та відсутність марок акцизного податку на деяких пляшках повідомила, що це питання потрібно з`ясовувати у її невістки.

Наявні у матеріалах справи фотокартки приміщення магазину, а також фото невстановленого чоловіка з пляшкою мінеральної води, за відсутності інформації коли було зроблено вказані фото та їх опису, не можуть бути доказом вчинення ОСОБА_1 вказаного в протоколі правопорушення.

Суд звертає увагу, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

За вищевказаних обставин, суд не може прийняти як достатній доказ вчинення адміністративного правопорушення наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення, зокрема не може вважати встановленими вказані в ньому працівником поліції обставини доведеними та такими, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права в Україні, кожному гарантовано право на справедливий суд, тобто кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що матеріалами справи не доведено належними і допустимими доказами, поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарської діяльності та здійснювала її у вказаних в протоколі час та місці за викладених обставин, а тому провадження в справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, п. 1 ст. 247, 164, 280, 283, 284, 294 КпАП України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі щодо ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КпАП України, закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: