ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя Рибалко Н.І., за участю секретаря судового засідання Капто Д.А., прокурора Мордовченко К.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Полуляха С.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, депутата Запорізької міської ради, голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

29.10.2024 року в провадження судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя з Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшов адміністративний матеріал за протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 407 від 24.10.2024 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 як депутат Запорізької міської ради, відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та є суб`єктом відповідальності за порушення вимог частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції».

ОСОБА_1 , як депутат Запорізької міської ради, в порушення вимог пункту 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», діючи умисно, маючи приватний немайновий інтерес, склав та підписав листа «Про надання матеріальної допомоги з депутатського фонду» та звернувся до Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради з проханням надати матеріальну допомогу у розмірі 5 000,00 гривень ОСОБА_2 , яка є заступником начальника відділу районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, а отже його підлеглою, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому правопорушення заперечував, пояснивши, що до нього, як до депутата Запорізької міської ради, звернулася громадянка ОСОБА_2 з заявою про надання матеріальної допомоги на лікування її чоловіка. Після надання нею медичних довідок ним було прийнято рішення про надання матеріальної допомоги та він звернувся з листом до Департаменту соціального захисту населення про надання матеріальної допомоги за рахунок коштів спеціалізованого депутатського фонду. В прямому підпорядкуванні з ним ОСОБА_2 не перебувала, на момент прийняття ним рішення про надання матеріальної допомоги ОСОБА_2 була звільнена, та в трудових відносинах з районною адміністрацією не перебувала.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Полулях С.Ю. надав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що до протоколу не додано доказів, які б підтверджували факт суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями ОСОБА_1 із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення. Відповідно до Програми використання коштів депутатського фонду у 2023 році, затвердженої рішенням міської ради №128 від 07.12.2022 року, депутатам міської ради надано повноваження, зокрема, з надання фінансової допомоги громадянам міста за їх зверненням. Для надання грошової допомоги на лікування необхідним є надання відповідних документів, які підтверджують лікування особи. У своїх поясненнях ОСОБА_2 зазначає, що отримала кошти на лікування чоловіка у розмірі 5 000,00 грн. за результатами розгляду її звернення. Грошові кошти з депутатського фонду було витрачено на лікування чоловіка. Призначаючи грошову допомогу на лікування чоловіка ОСОБА_3 , ОСОБА_1 не отримав та не міг отримати додаткові матеріальні блага для задоволення власних потреб, тобто не мав жодного майнового інтересу, так само не мав жодного немайнового інтересу, тобто в його діях відсутні ознаки реального конфлікту інтересів, а також наявності приватного інтересу. Крім того, зазначив, що відповідно до протоколу № 407, датою вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП є 22.05.2023 року, оскільки саме в цей день ОСОБА_1 склав лист про надання матеріальної допомоги з депутатського фонду ОСОБА_2 та визначив суму коштів у розмірі 5 000,00 грн. Однак, відповідно до розпорядження голови Запорізької міської ради №1031к/тр від 19.04.2023 року ОСОБА_2 30.04.2023 року (тобто до надання матеріальної допомоги на лікування чоловіка) була звільнена з посади заступника начальника загального відділу районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району. Відтак, на момент ухвалення рішення про призначення матеріальної допомоги, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не перебували у службових стосунках, ОСОБА_2 не була підлеглою ОСОБА_1 , що унеможливлює виникнення приватного інтересу останнього. Просить провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Прокурор, з огляду на досліджені під час судового розгляду докази, вважає що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, вчинення якого йому інкримінується відповідно до протоколу, що надійшов на розгляд суду, просить визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та призначити йому адміністративне стягненняу вигляді штрафу, передбаченого санкцією статті.

Суд, заслухавши пояснення особи, стосовно якої складений протокол про адміністративне правопорушення, захисника, думку прокурора, дослідивши матеріли справи, дійшов наступного висновку.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За частиною 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За положеннями ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у п.п. 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані, зокрема, не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Невиконання зазначеного обов`язку або його неналежне виконання є діянням, що містить ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

При цьому, аналіз ч. 1 Примітки до ст. 172-7 КУпАП дає можливість зробити висновок, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП має спеціального суб`єкта - особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є крім іншого, й депутати місцевих рад.

Згідно примітки до статті 172-7 КУпАП під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Аналогічне визначення реального конфлікту інтересів міститься у частині 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», де розкривається зміст такого терміну як приватний інтерес, яким є будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Виходячи з системного аналізу вказаних термінів, для встановлення факту реального конфлікту інтересів необхідно чітко встановити, що: а) приватний інтерес наявний; б) він суперечить службовим чи представницьким повноваженням; в) така суперечність реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Для встановлення наявності факту прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів, у тому числі і для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно також встановити наявність обов`язкової сукупності відповідних юридичних фактів: 1) наявність факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, у чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного із зазначених фактів із цієї сукупності, реальний конфлікт інтересів не виникає, а тому встановлення таких обставин в обов`язковому порядку має бути відображено як у протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, так і у судовому рішенні.

Вирішуючи питання про наявності або відсутності у ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів, за обставин викладених в протоколі про адміністративні правопорушення, суд виходить з встановлених судовим розглядом обставин та відповідних норм діючого законодавства.

З матеріалів провадження та під час розгляду справи беззаперечно встановлено та не оспорюється ОСОБА_1 , що він, будучи депутатом Запорізької міської ради, склав та підписав лист від 22.05.2023 року «Про надання матеріальної допомоги з депутатського фонду» та звернувся до Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради з проханням надати матеріальну допомогу у розмірі 5 000,00 гривень ОСОБА_2 .

Відповідно до протоколу №407, датою вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення є 22.05.2023 року оскільки саме в цей день ОСОБА_1 склав лист про надання матеріальної допомоги з депутатського фонду ОСОБА_2 та визначив суму коштів у розмірі 5 000,00 грн.

Відповідно до розпорядження Запорізького міського голови № 2159 к/тр від 23.12.2022 ОСОБА_1 з 26.12.2022 призначено на посаду голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району.

Відповідно до розпорядження Запорізького міського голови № 1233 к від 31.03.2011 ОСОБА_2 призначено на посаду заступника начальника загального відділу районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району.

Згідно з заявою ОСОБА_2 від 31.03.2023, вона звернулася до депутата ЗМР ОСОБА_1 про надання адресної грошової допомоги у зв`язку з хворобою, надавши довідку лікаря про хворобу її чоловіка - ОСОБА_4 .

Відповідно до листа від 22.05.2023, депутат ЗМР ОСОБА_1 звернувся до директора Департаменту соціального захисту населення ЗМР, про надання матеріальної допомоги за рахунок коштів спеціалізованого депутатського фонду ОСОБА_2 5 000,00 гривень. Лист отриманий ДСЗН ЗМР 16.06.2023 (вхід.№ 2116).

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що реальний конфлікт інтересів ОСОБА_1 зумовлений службовими стосунками з ОСОБА_2 та полягав у тому, що приймаючи рішення про надання матеріальної допомоги в розмірі 5 000,00 гривень по заяві своєї підлеглої, ОСОБА_1 діяв в умовах суперечності, яка полягала у наявності у нього приватного немайнового інтересу, направленого на надання додаткових грошових коштів своїй підлеглій, та мав виконувати свої депутатські обов`язки в інтересах територіальної громади, виключаючи можливість будь-якого впливу приватного інтересу.

Разом з тим, відповідно до розпорядження голови Запорізької міської ради №1031к/тр від 19.04.2023 року ОСОБА_2 30.04.2023 року (тобто до звернення ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення ЗМР про надання матеріальної допомоги на лікування чоловіка) була звільнена з посади заступника начальника загального відділу районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України в зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці (скорочення чисельності працівників) районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району.

Тобто, встановлені обставини засвідчують відсутність заявленого конфлікту інтересів на момент інкримінованої ОСОБА_1 події, оскількина момент ухвалення рішення про призначення матеріальної допомоги - 22.05.2023 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не перебували у службових стосунках, ОСОБА_2 не була підлеглою ОСОБА_1 .

У рішенні від 21.07.2011 року у справі Коробов проти України ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Згідно вимог ст. 62 Конституції України та передбаченій у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення особи не може ґрунтуватись на припущеннях. В силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У п. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини, п. 2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, у п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, у принципі 36 Зводу принципів захисту всіх осіб, у ст. 62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави презумпцію невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні достатні докази на підтвердження факту вчинення депутатом Запорізької міської ради ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставинах.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням встановлених обставин, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-7 КУпАП.

Керуючись ст.247, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 172-7 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП. Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана протягом десяти днів.

У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.І. Рибалко