ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/54/24 Головуючий у 1-й інстанції: Рябцева М.С.
Номер провадження: 33/819/ 97 /24 Доповідач: Приходько Л.А.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі судді Приходько Л. А., секретар судового засідання Доброва К.О.,

за участю:

- захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Петряєва Володимира Вікторовича,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Петряєва Володимира Вікторовича подану від імені ОСОБА_1 , на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 23 квітня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ,

встановив:

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 23 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Вищевказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 24 грудня 2023 року о 23.23 годині у м. Херсон, с. Зеленівка, по вул. Радянській буд. 51, керував транспортним засобом Мітсубісі Лансер, держномер НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Драгер» на місці зупинки, а також у медичному закладі відмовився чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою адвокат Петряєв В.В. діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 23 квітня 2024 року скасувати, провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Зазначивши, що в порушення норм законодавства в протоколі про адміністративне правопорушення ААД №411691 наявні виправлення, які відсутні у копії протоколу, що була вручена органом поліції ОСОБА_1 , а саме виправлена дата народження правопорушника. Окрім того, в судовому засіданні було допитано свідка, яка пояснила, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння по причині крайньої необхідності, оскільки поспішав до її матері, яка потребувала допомоги у зв`язку з перебуванням в передінсультному стані та неможливістю особисто викликати карету швидкої допомоги.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Петряєв В.В. апеляційну скаргу підтримав за обставинами викладеними у скарзі, просив закрити провадження по справі за відсутністю складу правопорушення, посилаючись на ряд порушень допущених працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме, оригінал протоколу про адміністративне правопорушення містить виправлення, що не збігається з копією протоколу, наявного в них, зазначивши, що ОСОБА_1 , дійсно, перебував за кермом автомобілю в комендантську годину у зв`язку з крайньою необхідністю, пов`язану з тим, що мати його дружини потребувала невідкладної медичної допомоги. Тому, ОСОБА_1 вирішив, що відвезе своєю дружину ОСОБА_2 для того, щоб остання могла надати допомогу своїй матері. Крім того, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на місці за допомогою алкотестеру «Драгер», однак у працівників поліції його не було, а чекати він був не згодний, так як поспішав додому до тещі.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

За пунктом 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За правилами частин 2-3 статті 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів, зокрема, на стан алкогольного сп`яніння визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735, якою встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (пункт 2 розділу І).

Згідно пунктів 2, 3 Розділу 1 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 розділу І Інструкції визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

Пунктом 8 розділу ІІ вказаної Інструкції визначено, що форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, що полягало у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, є обґрунтованими та ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні наступних доказах.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №411691вбачається, що 24 грудня 2023 року о 23.23 годині у м. Херсон, с. Зеленівка, по вул. Радянській буд. 51, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Мітсубісі Лансер, держномер НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Драгер» на місці зупинки, а також у медичному закладі відмовився чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення містить підписи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі в графах щодо роз`яснення їй прав та обов`язків, передбачених статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, ознайомлення із змістом протоколу та отримання його копії.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статті 256 КУпАП, та він складений уповноваженою на те статтею 255 КУпАП особою інспектором взводу №1 роти №1 батальйону УПП В Херсонській області ДПП лейтенантом поліції Чайка О.С. У графі Протоколу «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 вказав: Ні.

Письмових пояснень під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не давав.

Зі змісту рапорту інспектора взводу № 1 роти №3 батальйону УПП в Херсонській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Кононенка Д.Д. вбачається, що 24 грудня 2023 року близько 23 год. 29 хв., під час несення служби у м. Херсон, с.Зеленівка, по вул. Радянській буд. 51, згідно статті 35 Закону України «Про Національну поліцію України» в комендантську годину був зупинений транспортний засіб Мітсубісі Лансер, держномер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час спілкування у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Даному громадянину неодноразово було запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд на місці зупинки або в найближчому медзакладі, на що останній відмовився. На водія було складено протокол ААД № 411691 від 24.12.2023 року за частиною 1 статті 130 КУпАП. Посвідчення водія не вилучалося так як його не мав при собі, як наслідок винесено постанову за частиною 1 статті 126 КУпАП.

Викладене в протоколі про адміністративне правопорушення також підтверджується відеозаписами з нагрудних відеокамер (б/к №470534;474028), доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, використання яких передбачено статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 №100, що був досліджений судом першої інстанції.

Так, з досліджених судом відеозаписів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що працівниками поліції був зупинений автомобіль, під керуванням водія ОСОБА_1 , у якого були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Працівниками поліції було запропоновано водію пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або в найближчому медичному закладі та роз`яснені наслідки відмови від проходження огляду. Водій ОСОБА_1 , на пропозицію поліцейських дати чітку відповідь щодо проходження медичного огляду на місці або в найближчий лікарні, чітко зазначив, що відмовляється від проходження медичного огляду. Після цього поліцейськими складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП за відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, винуватість особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, повністю доведена, у розумінні статті 251 КУпАП, сукупністю належних та допустимих доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним та підписаним уповноваженою на це особою, відеозаписом портативного відеореєстратора та постановами про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог статті 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала, зі змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП. Будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 в протоколі не вказав.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя виявлені працівниками поліції 24 грудня 2023 року у ОСОБА_1 , відповідно до пункту 3 розділу 1 Інструкції є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Наявні в протоколі про адміністративне правопорушення виправлення у даті народження особи, відносно якої складений протокол, не впливають на можливість встановлення обставин, що мають значення для справи, у тому числі і для встановлення особи правопорушника, оскільки факт складення вказаного протоколу саме відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 під час розгляду справи не заперечувався та підтверджуються дослідженими судом відеозаписами фіксування правопорушення.

Суд першої інстанції дав належну оцінку доводам ОСОБА_1 щодо вчинення ним правопорушення у стані крайньої необхідності, вказавши на недоведеність обставин існування обставин крайньої необхідності.

Так відповідно до вимог статті 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Разом з тим матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення в стані крайньої необхідності.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 дізнавшись про різке раптове погіршення самопочуття мати його дружини був змушений негайно поїхати додому не підтверджені жодними об`єктивними даними. Показання його дружини ОСОБА_2 з цього приводу суд оцінює критично, оскільки вона є зацікавленою особою та її свідчення ґрунтуються на власному суб`єктивному сприйнятті обставин на не підтверджуються жодним належним та допустимим доказом.

Обставини, на які посилається захисник щодо здійснення правопорушення в умовах крайньої необхідності суд вважає неспроможними, оскільки в судовому засіданні не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння була пов`язана з усуненням ним небезпеки, яка загрожувала державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, і ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута в інший спосіб, ніж відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Тобто, не встановлено даних, які би свідчили про існування такої загрози, яка була викликана необхідністю у ОСОБА_1 відмовлятися від проходження ним огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку та порушувати вимоги п.2.5 ПДР.

Також, під час розгляду справи не встановлено обставин, які би підтверджували, що небезпека, на яку вказує захисник, не могла бути усунута іншими засобами ніж відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Навпаки, проходження медичного огляду могло би пришвидшити розгляд справи, так само як й виклик швидкої допомоги особі, яка цього потребувала міг би усунути небезпеку, пов`язану з погіршенням її самопочуття.

У даному випадку, позиція сторони захисту про те, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, не узгоджується з вимогами закону та не перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з усуненням передбаченої ст.18 КУпАП небезпеки.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що досліджені судом докази узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин інкримінованих ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, ставити під сумнів, які підстав немає.

Інші доводи та аргументи апеляційної скарги, не потребують детального аналізу та не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

За сукупності досліджених доказів, судом правильно встановлено наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає зібрані у справі докази повністю узгоджуються між собою, є достовірними, належними, допустимими, достатніми та в своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями статті 33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Адміністративне стягнення накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статті 33 КУпАП в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП.

Враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_3 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова судді районного суду, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Петряєва Володимира Вікторовича подану від імені ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 23 квітня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Херсонського апеляційного суду Л.А. Приходько