Провадження № 33/801/954/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шаміна Ю. А.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 грудня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника - адвоката Бляхарського Ярослава Станіславовича, подану в інтересах ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 11 листопада 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 164 КпАП України,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн на користь держави, а також стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - адвокат Бляхарський Я.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що судом не з`ясовано усіх обставин, що мають значення для вирішення справи. Так, судом не встановлено, а в матеріалах справи відсутні докази здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності, систематичність такої діяльності як обов`язкової ознаки господарської діяльності та наявності в нього мети одержання прибутку.

Судом не взято до уваги, що за відсутності в діяльності особи ознак самостійності (ініціативності) та систематичності, а також господарської компетенції відсутні підстави для висновку про її господарський характер, а отже, і про обов`язок особи зареєструватись як суб`єкт господарювання.

Крім того, поза увагою суду першої інстанції залишилися ті обставини, що ОСОБА_1 не здійснював господарської діяльності, а перебуває в трудових відносинах з фізичною особою підприємцем, який таку діяльність здійснює й має ліцензію на перевезення пасажирів.

В судовому засіданні захисник - адвокат Бляхарський Я.С. вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах, викладених у ній, і просив задовольнити. Заявив також про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , який не зміг з`явитися до суду.

Апеляційний суд згідно з вимогами статті 294 КпАП України переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до вимог статті 245 КпАП України, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог статті 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КпАП України.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Суд першої інстанції поклав в основу висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 164 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення, акт фактичної перевірки, письмові пояснення, платіжну інструкцію.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 1108, складеним головним державним інспектором ГУ ДПС у Вінницькій області, 12.09.2024 року ОСОБА_1 здійснював підприємницьку діяльність без державної реєстрації, а саме на момент перевірки 12.09.2024 року о 15 год 00 хв надавав послуги таксі на суму 70 грн, чим порушено ст. 42, 58 ГК України, ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 №755-IV, акт фактичної перевірки № 32225/02-32-24-05/ НОМЕР_1 .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 1 статті 164 КпАП України.

Згідно із актом фактичної перевірки від 12 вересня 2024 року № 32225/02-32-24-05/ початок перевірки 12 вересня 2024 року, 15 год. 00 хв. проведено перевірку господарських одиниць: служби таксі «Bolt» (м. Вінниця), суб`єкта господарської діяльності водій служби таксі «Bolt» ОСОБА_1 . На момент проведення фактичної перевірки служби таксі «Bolt» в автомобілі марки Reno Zoe д.н.з. НОМЕР_2 р/н НОМЕР_3 водій ОСОБА_1 надавав послуги по перевезенню пасажирів за маршрутом вул. Трамвайна, 3 вул. Хмельницьке шосе, 7. На загальну суму 70 грн. діяльність здійснює з 01 вересня 2024 року. Дохід становить 2 000 грн. Висновок перевірки: встановлено порушення ст. ст. 42, 58 ГК України, ст. ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 №755-IV. Відповідальність передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП. Зауваження до акта перевірки відсутні.

У своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що 12 вересня 2024 року о 15 год. 00 хв. надавав послугу з перевезення пасажирів службою таксі «Bolt» за маршрутом вул. Трамвайна, 3 вул. Хмельницьке шосе, 7, на загальну суму 70 грн. Працює водієм в компанії «Bolt» з 1 вересня 2024 року. Заробітна плата в місяць складає 1 000 грн.

Як видно із платіжної інструкції P24AD7808 від 12 вересня 2024 року платник ОСОБА_3 здійснив переказ коштів в сумі 70,00 грн на рахунок ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 1 статті 164 КпАП України передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Державна реєстрація суб`єктів підприємницької діяльності здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань». Даний Закон поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, як перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом. Водночас, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів в тому числі на такий вид робіт як надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі.

Про легітимність здійснення підприємницької діяльності свідчить видане у встановленому порядку свідоцтво про державну реєстрацію встановленого зразка. Зайняття підприємницькою діяльністю особою, яка не отримала у встановленому порядку свідоцтво про державну реєстрацію або особою, свідоцтво про державну реєстрацію якої було скасовано у визначеному законодавством порядку, є об`єктивною стороною правопорушення.

Статтею 6 частиною 12 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України, підлягають державному контролю.

Згідно ст. 9 Закону України «Про автомобільний транспорт», встановлені зобов`язання, зокрема, ліцензування на автомобільному транспорті, спрямоване на визначення початкових і поточних умов надання послуг з перевезень пасажирів і небезпечних вантажів, а також найважливіших параметрів обслуговування споживачів.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів, тощо.

Тобто, з наведених вимог нормативно-правових актів та законів вбачається, що обов`язковою умовою належного перевезення пасажирів транспортним засобом є, по-перше, державна реєстрація суб`єкта господарювання, по-друге, ліцензійний документ на право перевезення пасажирів.

Разом з тим, поза увагою суду першої інстанції залишилися ті обставини, що ОСОБА_1 здійснював відповідну діяльність не як суб`єкт господарювання, а як працівник іншого суб`єкта господарювання фізичної особи підприємця ОСОБА_4 , якому і належить автомобіль, на якому ОСОБА_1 здійснюючи свою трудову функцію як працівник ФОП ОСОБА_4 й здійснював перевезення пасажирів.

Зазначені обставини підтверджуються копією наказу ФОП ОСОБА_4 про прийняття ОСОБА_1 на роботу, витягом з реєстру Укртрансбезпеки про те, що ОСОБА_4 має ліцензію на перевезення, зокрема, пасажирів, витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якого серед видів економічної діяльності ФОП ОСОБА_4 є надання послуг таксі, а також витягом (роздруківкою) з додатку Bolt про те, що ОСОБА_5 прийняв замовлення на перевезення пасажирів за маршрутом вул. Трамвайна до Плеяда, Вінниця саме як водій ФОП ОСОБА_4 .

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до наказу від 02.09.2024 № 4360к і направлення на перевірку від 12.09.2024 № 6049 було наказано провести фактичну перевірку служби таксі Bolt (м. Вінниця) з 04.09.2024 тривалістю 10 діб.

Метою перевірки було здійснення контролю за дотриманням роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, а також з метою перевірки отриманої в установленому законодавством порядку інформації про здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Відповідно до п.п. 80.2.7, п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, що, зокрема, вказаний як підстава для фактичної перевірки, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав, а саме у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Отже первісним суб`єктом фактичної перевірки мав бути не ОСОБА_1 , а суб`єкт підприємницької діяльності, з яким він перебував в оформлених чи фактичних трудових відносинах.

Натомість навіть після того, як ОСОБА_1 пояснив, що він за надані послуги перевезення отримує не прибуток, а заробітну плату, посадова особа, не з`ясовуючи, з ким саме він перебував у трудових відносинах, кому належить автомобіль, в яких відносинах він перебуває з службою таксі, через яку його було викликано, склала протокол на ОСОБА_1 .

Отже в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, що передбачений ч. 1 ст. 164 КпАП України, а тому провадження в адміністративній справі щодо нього слід закрити, скасувавши постанову суду першої інстанції.

Керуючись статтями 247, 294 КпАП України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Бляхарського Ярослава Станіславовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 11 листопада 2024 року скасувати, а провадження в адміністративній справі № 127/31508/24 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Стадник