Справа № 443/611/24 Головуючий у 1 інстанції: Павлів А.І.
Провадження № 33/811/698/24 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жидачівського районного суду Львівської області від 17 квітня 2024 року,

встановив:

постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 17 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 31.03.2024 о 18 год 40 хв у м. Ходорів, вул. Т.Шевченка, 118 Стрийського району Львівської області керував автомобілем марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі КНП «ТМО СМОП м.Стрий» відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5. ПДР, за що відповідальність передбачена за частиною 1 статті 130 КУпАП.

На зазначену постанову особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що його не повідомили про час та місце розгляду справи, що він не скористався своїм правом щодо пояснень та правом на правову допомогу.

Вказує, що від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння апелянт не відмовлявся, а у протоколі висловив незгоду з підозрою працівника поліції.

Стверджує, що бажав проходити медичний огляд, що його було доставлено до медичного закладу та оглядав лікар.

Звертає увагу, що з відеозаписів з нагрудних камер вбачається, що у нього відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, мова та поведінка адекватні та зрозумілі, а працівники поліції не роз`яснили йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду, а саме за допомогою мобільного зв`язку за його номером, який він зазначив в апеляційній скарзі, в судове засідання для участі у справі не з`явився, про причини неявки суд не повідомив і клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а тому апеляційний суд вважає можливим розгляд апеляційної скарги проводити за відсутності учасника процесу.

Відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка правопорушника в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.

Пунктом 2.5 ПДР покладено на водіїв обов`язок на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відтак, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі формує собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції, на підставі досліджених доказів, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан сп`яніння відмовився.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №752829 від 31.03.2024;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.03.2024;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 ;

- долученими до матеріалів справи відеозаписами на носіях інформації (компакт-дисках);

- копією постанови серії ЕНА №1793473 від 01.04.2024.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Доводи апелянта про те, що справу заслухано без його участі, а його не повідомили належним чином про розгляд, на думку апеляційного суду є безпідставними, оскільки при складанні протоколу було вказано місце і час розгляду вказаної справи, про що зазначено в самому протоколі, який складався в присутності ОСОБА_1 , що підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом, крім того вказані доводи не можуть визнаватись підставою для скасування постанови, а права, які ОСОБА_1 вважає порушеними, були поновленні шляхом подачі апеляційної скарги, для розгляду якої він також в суд не з`явився, хоча належним чином повідомлявся апеляційним судом.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі своїми діями, які супроводжувались постійними суперечками з працівниками поліції, затягуванням часу, невиконанням вимог працівників поліції та лікаря, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, що в повній мірі підтверджується відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції. Твердження апеляційної скарги, про те, що ОСОБА_1 хотів пройти медичний огляд є абсолютно безпідставними. Оскільки з відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 на місці зупинки довий час вів суперечки з працівниками поліції щодо правомірності їх дій, в медичному закладі йому було запропоновано здати аналіз, що на його думку було теж неправомірно, та що він перебуваючи в лікарні на протязі тривалого часу так і не зробив.

Апеляційний суд вважає, що працівниками поліції було повністю дотримано вимоги закону, крім того судом враховується також і те, що правопорушник ОСОБА_1 в установленому законом порядку дії працівників поліції не оскаржував та протиправність дій працівників поліції не довів. Жодних заяв, клопотань або інших пояснень від ОСОБА_1 з приводу незаконних дій працівників поліції, матеріали провадження не містять.

Тому суд приходить до висновку, що працівники поліції забезпечили належним чином можливість ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, проте, останній своєю поведінкою відмовився це робити.

За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, його відмова від огляду беззаперечно вказує на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Доводи апелянта про те, що працівники поліції не роз`яснили йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП абсолютно не відповідають дійсності, оскільки на відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції(1 диск, 4 файл, 3:30) працівник поліції в чіткій і зрозумілій формі декілька разів пояснює ОСОБА_1 його права.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

На переконання апеляційного суду, фактичні обставини справи суддею першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, а вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

постанову Жидачівського районного суду Львівської області від 17 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Маліновська-Микич О.В.