КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 33/4809/164/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Баранський Д. М.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Іванов Д. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2024 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Іванов Д.Л., за участю адвоката Кузьменка В.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому, в порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 26 лютого 2024 року в справі про притягнення:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 поставлено за провину, порушення вимог п.2.5 ПДР України, яке виразилось у тому, що він 16.10.2023 року приблизно 19.20 год., керував транспортним засобом «ВАЗ 21112» реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Миру, 20 в с.Ступовому Долинської ТГ з явними ознаками алкогольного сп`яніння і відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі.

При таких обставинах, постановою судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 26 лютого 2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Рішення суду мотивовано тим, що вина ОСОБА_1 в умисному ухиленні від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, підтверджується наявними у справі письмовими доказами, а також відеозаписом обставин події.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді районного, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, вказуючи на порушення працівниками поліції встановленої профільними інструкціями процедури освідування та направлення водіїв для визначення стану алкогольного сп`яніння, безпідставне оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та його незаконність притягнення до адміністративної відповідальності.

Вважає, що суд формально розглянув справу, допустив необ`єктивність та неповноту при з`ясуванні фактичних обставин справи та при дослідженні доказів, неправильно застосував норми матеріального та порушив норми процесуального права, ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, його захисник адвокат Кузьменко В.Б. просив суд провести апеляційний розгляд за відсутності ОСОБА_1 .

При таких обставинах, апеляційний суд відповідно до вимог п.6 ст. 294 КУпАП вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без ОСОБА_1 , в межах доводів апеляційної скарги.

З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення адвоката Кузьменка В.Б., який підтримав апеляційну скаргу, а також перевіривши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає за таких підстав.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій зобов`язаний на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом положень ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Працівники поліції при встановленні порушення та складанні протоколу про адміністративне правопорушення повинні неухильно дотримуватись Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України "Про національну поліцію", інструкцію (затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року N 1395, зареєстрованої в МЮ України 10 листопада 2015 р. за N 1408/27853) з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, в якій в розділі IX викладені особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В даному випадку, факт того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 546708 від 16.10.2023 (а.с.2), актом огляду ОСОБА_1 в якому зафіксовані ознаки алкогольного сп`яніння (а.с.7), направленням ОСОБА_1 для визначення стану алкогольного сп`яніння (а.с.6), відеозаписом обставин події, на якому чітко зафіксовано причину зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , який проявляв явні ознаки алкогольного сп`яніння, не підкорявся законним вимогам працівників поліції, поводив себе зухвало та агресивно, у зв`язку з чим ОСОБА_1 було затримано та доставлено у районний відділ поліції, в я кому на чергову пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного на місці або в медичному закладі, ОСОБА_1 впевнено відмовляється (а.с.8,9).

З того, що зафіксовано на відео видно, що з самого початку і до завершення процедури оформлення адміністративних матеріалів, ОСОБА_1 неприховано та демонстративно висловлюється грубою нецензурною лайкою, групо спілкується з працівниками поліції, явно ігнорує законні вимоги працівників поліції, ситуацію під впливом алкоголю, не усвідомлює, впевнений у своїй безкарності.

В кінцевому варіанті ОСОБА_1 поводить себе явно неадекватно, на неодноразову пропозицію працівника поліції від продуття алкотесту та огляду у медичному закладі для визначення стану сп`яніння, ОСОБА_1 упевнено відмовляється.

При таких обставинах, які зафіксовані на відео та у процесуальних документах, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про незаконність притягнення його до адміністративної відповідальності, явно не відповідають об`єктивним даним, які зафіксовані на відео, спростовуються наявними у справі письмовими доказами, яким суд першої інстанції дав належну та об`єктивну оцінку, дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 в умисному ухиленні від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно, а його винуватість у вчиненні даного адміністративного правопорушення, повністю підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають.

Крім того вважає, що необ`єктивність та невідповідність висновків суду фактичним обставинам цієї справи, необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у апеляційній скарзі констатується формально.

В статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»(ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як зазначено вище, за результатами апеляційного розгляду, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про незаконність притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутність у матеріалах справи достовірних доказів та необґрунтованість судового рішення, не знайшли свого об`єктивного підтвердження, а тому законні підстави для скасування постанови судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 26 лютого 2024 року стосовно ОСОБА_1 відсутні.

Будь-яких порушень законодавства, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи в суді першої інстанції, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення районного суду, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283, 284, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 26 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Д.Л. Іванов