Справа № 951/841/24
Провадження №3/951/481/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024 року селище Козова

Суддя Козівського районного суду Тернопільської області Чапаєв Р.В., розглянувши матеріали, що надійшли із Відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

16.11.2024 о 12 год. 26 хв. на дорозі М-30 «Стрий-Дніпро-Ізварине, 126 км» водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Fiat Ducato», р.н. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами, чим вчинив дане правопорушення повторно протягом року. 19.04.2024 постановою ЕНА 1944024 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, а надалі, 16.08.2024 щодо нього складено протокол ЕПР1 112733 за ч.5 ст.126 КУпАП, котрий розглянуто Тернопільським міськрайонним судом, та за результатами розгляду постановою суду від 12.09.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.1 а Правил дорожнього руху: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

У судове засідання 06.12.2024 ОСОБА_1 з?явився, повідомив, що вину визнає повністю, щиро розкаюється, пояснив, що дійсно за описаних обставин керував транспортним засобом, не маючи права керування, оскільки мусить їздити автомобілем з дому в селище Козова Тернопільського району, щоб заробляти собі на лікарські засоби, тому що є важкохворим.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення також доведена наступними матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 175038 від 16.11.2024;

-постановою Тернопільського міськрайонного суду від 12.09.2024 у справі №607/1805/24, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.5 ст.126 КУпАП, та на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн (сорок тисяч вісімсот гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу;

- документом за підписом начальника СПД №1 (смт.Козова) ВП №1 (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, згідно з яким ОСОБА_1 притягувався згідно з постановою ЕНА 1944024 від 19.04.2024 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, та за ч.5 ст.126 КУпАП (справа №607/18505/24 від 12.09.2024, протокол ЕПР1 №112733);

- долученими до справи матеріалами відеофіксації правопорушення від 16.11.2024, що здійснювалася на камери поліцейських.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п?яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Судом встановлено, що 19.04.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, постанова серії ЕНА 1944024. Також його визнано винним за ч.5 ст.126 КУпАП постановою Тернопільського міськрайонного суду (справа №607/18505/24 від 12.09.2024, протокол ЕПР1 №112733).

За таких обставин, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд доходить висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме: повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. Відтак ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення. Призначаючи адміністративне стягнення, суд відповідно до ст. 33 КУпАП бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують чи пом?якшують адміністративну відповідальність, а тому доходить до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності, а саме штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирішуючи питання про застосування додаткових стягнень у виді позбавлення права керування транспортним засобом та у виді оплатного вилучення транспортного засобу, суд зазначає про таке.

Згідно з матеріалами даної справи вбачається, що ОСОБА_1 не має права керування транспортними засобами, а також не має посвідчення водія, оскільки воно було виучено у нього 20.06.2023 на виконання постанови суду від 05.07.2023 у справі №607/11194/23. Однак за висновком Об?єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, який викладений у постанові від 04.09.2023 у справі №702/301/20, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

З вищенаведеної постанови випливає, що навіть за відсутності в особи посвідчення водія її може бути позбавлено права керувати транспортними засобами, адже особи, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши в передбаченому законом порядку посвідчення водія, несуть суспільну небезпеку для оточуючих.

За таких обставин суд накладає за вчинення даного адміністративного правопорушення додаткове стягнення у виді 5 років позбавлення права керування транспортним засобом.

Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Так, суд встановив, що відносно ОСОБА_1 винесено постанову Тернопільського міськрайонного суду від 12.09.2024 у справі №607/18505/24, якою його позбавлено права керування транспортними засобами строком на п`ять років. Вказана постанова набрала законної сили 23.09.2024.

Станом на 06.12.2024, тобто на день винесення цієї постанови, строк невідбутої частини стягнення за попередньою постановою становить 4 роки 9 місяців 18 днів, а тому загальний строк адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, який необхідно накласти на ОСОБА_1 , становить 9 років 9 місяців 18 днів.

Вирішуючи питання про застосування додаткового стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, суд враховує те, що у матеріалах цієї справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП відсутні дані про те, що транспортний засіб «Fiat Ducato», р.н. НОМЕР_1 , керуючи яким, 16.11.2024 ОСОБА_1 скоїв правопорушення, належить йому.

Відповідно до пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005, не можна накладати стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншим особам.

Відтак, оскільки відсутні дані про те, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , перебуває у його приватній власності, вважаю за неможливе застосувати до особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, такий вид додаткового стягнення як оплатне вилучення транспортного засобу.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, тому, відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись статтями 30, 33, 34, 35, 40-1, 126, 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн 00 коп., в дохід держави з позбавленням права керування транспортним засобом на строк дев`ять років дев`ять місяців та вісімнадцять днів та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Штраф має бути сплачений особою, притягнутою до адміністративної відповідальності, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, стягується подвійний штраф в розмірі чотирьох тисяч вісімсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 81 600 (вісімдесят одна тисяча шістсот гривень 00 копійок) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 605 (шістсот п?ять) грн 60 коп. судового збору в доход держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Cуддя Р.В. Чапаєв