П О С Т А Н О В А

Справа № 126/19/24

Провадження № 3/126/217/2024

"12" березня 2024 р. м. Бершадь

Суддя Бершадського районного суду

Вінницької області

Хмель Р. В.

розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст. 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , згідно якого останній 22.12.2023, близько 21:00 в с.Баланівка, по вул. Центральній ухилявся від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання своєї дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме передав йому право керування автомобілем Hyundai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_1 , хоча він не мав право на керування транспортним засобом.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, від його представника, адвоката Шиманського В.М. надійшло клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, яке обгрунтоване тим, що матеріали справи не містять будь яких доказів, щоб свідчили про ймовірне вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у вигляді його ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітнього сина.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Так, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.184 КУпАП настає у разі саме ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП проявляється саме у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т. ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Ухилення від виконання батьківських обов`язків може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини:

1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. 2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

4. Батьки зобов`язані поважати дитину.

5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.

7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Таким чином, ухилення від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а саме, невиконання обов`язків чітко передбачених законодавством.

Натомість, зміст складеного відносно ОСОБА_1 протоколу зазначає про неналежне виконання батьківський обов`язків, що не кореспондується із диспозицією ст. 184 КУпАП.

Встановлено, що ОСОБА_1 передав право керування транспортним засобом неповнолітньому сину, тобто особі, що не має права керування таким транспортним засобом.

Нормою ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, законодавець передбачив безпосередньо норму, яка передбачає адміністративну відповідальність за такі дії. Разом з тим, суд позбавлений права перекваліфікувати дії ОСОБА_1 , оскільки санкція ч. 2 ст. 126 КУпАП є значно суворішою за ч. 1 ст. 184 ККпАП та відповідно до ст. 221 КУпАП розгляд таких справ не віднесено до підсудності судів.

Статтею 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, вищенаведене, суд приходить до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст.7, 9, 245, 251, 252, 256, 280,283, 284, 287, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Бершадський районний суд Вінницької області протягом 10-ти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Р. В. Хмель