ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2785/24 Справа № 175/4040/24 Суддя у 1-й інстанції - Дараган Л. В. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу захисника Чуприни Євгена Андрійовича на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2024 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

за участю:

захисника Чуприни Є. А.

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2024 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 21 лютого 2024 року, приблизно о 02 годині 47 хвилин, ОСОБА_1 на 417 км 540 м автодороги «Бориспіль Дніпро Запоріжжя» у Дніпровському районі Дніпропетровської області керував автомобілем «Nissan Murano», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння (результат за допомогою приладу газоаналізатору «DRAGER Аlcotest 6820» позитивний, 1,42 ‰), чим порушив вимоги п. 2.9.а ПДР України.

Короткий зміст клопотання про поновлення строку та вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка їх подала.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушень.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку, зазначає, що ОСОБА_1 та його захисник не брали участь в судовому засіданні, в якому була прийнята постанова, про її існування захисник дізнався тільки 26 вересня 2024 року, коли на електронну пошту надійшла копію постанови. До цього часу він не був ознайомлений з текстом судового рішення та не міг своєчасно подати апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник наводить доводи, зміст яких зводиться до порушення поліцейськими порядку проведення огляду водія на стан сп`яніння, що залишилось без належної уваги суду першої інстанції. Захисник зазначає, що були відсутні законні підстави, передбачені ст. 35 Закону України Про національну поліцію для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ; був використаний газоаналізатор Драгер 6820, який не зареєстрований у відповідному реєстрі, а відтак, його показники є недостовірними; зазначає, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу, але працівники поліції не доставили його до медичного закладу для проходження медичного огляду; також працівники поліції не відсторонили його від керування, що є порушенням вимог ст. 266 КУпАП.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавав.

Захисник в судовому засіданні підтвердив, що ОСОБА_1 повідомлений належним чином про дату, місце та час апеляційного розгляду та не заперечував проти його проведення за його відсутності та за участі захисника. Останній підтримав апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просив її задовольнити.

Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб (ч. 6 ст. 294 КУпАП).

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування

практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Скорик проти України» Європейський суд з прав людини нагадав, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачені ст. 6 Конвенції. Мають бути враховані особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювались у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.

Розглянувши клопотання захисника про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд зважає на те, що хоча ОСОБА_1 останній і був повідомлений про час та дату судового засідання, проте не брав участі в судовому засіданні, копія постанови йому направлена 03.10. і 07.10.2024 була подана апеляційна скарга, а також враховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, апеляційний суд вважає, що для забезпечення його права особи на апеляційне оскарження рішення суду, необхідно задовольнити клопотання та поновити строк апеляційного оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.

Обґрунтовуючи висновок про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції правильно поклав в основу судового рішення відомості, які містяться в підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результатом тестування на алкоголь, згідно з яким ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, направленням на огляд, рапортом, відеозаписом.

Згідно з результатом тестування на алкоголь до протоколу серії ААД № 691521 від 21 лютого 2024 року, результат за допомогою приладу «DRAGER Аlcotest № 6820», прилад № АRHK-0042 позитивний, 1,42 ‰.

Згідно з актом огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 21 лютого 2024 року, на місці зупинки транспортного засобу поліцейським проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд проведено за допомогою технічного засобу «DRAGER Аlcotest 6820» № АRHK-0042. Результат огляду на стан сп`яніння: позитивний, 1,42 ‰. Водій з результатом згоден.

Відеозаписом зафіксовані явні ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , його пояснення щодо керування транспортним засобом та маршрутом руху. Крім того, ОСОБА_1 працівники поліції повідомили причину зупинки транспортного засобу, а саме керування в комендантську годину з явним перевищенням швидкості. Відеозаписом зафіксовано дотримання працівниками поліції порядку проходження огляду ОСОБА_1 , передбаченого ст. 266 КУпАП. Огляд проведено за допомогою технічного засобу «DRAGER Аlcotest 6820», результат огляду на стан сп`яніння: позитивний, 1,42 ‰, ОСОБА_1 з результатом погодився. Працівники поліції йому роз`яснили його право не погодитись з результатом та що в такому разі його буде доставлено до закладу охорони здоров`я. ОСОБА_1 не заперечував, що вживав алкоголь перед тим, як сісти за кермо.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису...

Доводи захисника про використання поліцейськими незареєстрованого у встановленому законом порядку, є помилковими та ґрунтуються на власному тлумаченні положень чинного законодавства.

Згідно з наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів.

Відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. Пунктом 1 статті 17 вказаного закону встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом України не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016 року.

Газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 і становить 1 рік.

Посилання захисника на неточні показники приладу, спростовуються тим, що допустима норма алкоголю в крові 0,2 ‰, а прилад показав 1,42 ‰, що більше ніж у сім разів перевищує допустиму, тому такий результат перебуває поза межами похибки.

Диспозиція вказаної статті окреслює обставини, які підлягають доведенню в межах справи про адміністративне правопорушення і в даній справі такі обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, поясненнями водія та письмовими доказами у справі, тому будь-яких сумнівів у правильності та обґрунтованості висновку суду першої інстанції немає.

Таким чином, при розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції, з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

В апеляційній скарзі містяться також інші доводи, які зводяться до дослівного викладу положень КУпАП, відомчих інструкцій МВС, МОЗ та судової практики Європейського суду з прав людини, без їх належного співвідношення до доказів та фактичних обставин цієї справи, тому не потребують детального аналізу апеляційним судом, оскільки не мають вирішального значення у цьому провадженні, виходячи із предмету та меж доказування у даній категорії справ, а правова оцінка та мотиви апеляційного суду по всім ключовим доводам захисту, на яких акцентовано увагу в судовому засіданні та апеляційній скарзі, викладені вище.

Застосовуючи такий підхід, апеляційний суд виходить з усталеної практики Європейського суду з прав людини щодо мотивування судового рішення. І хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 р., заява № 4909/04, § 58). Суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені у даній справі, були вивчені.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено, а доводи апеляційної скарги за своїм змістом зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішення, власної оцінки доказів у справі, які захисник тлумачить на користь захисту, ігноруючи їх сукупність та об`єктивність відеозапису.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про залишення оскарженої постанови суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання захисника ОСОБА_2 та поновити йому строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2024 року стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун