справа № 619/1851/24
провадження № 3/619/488/24
ПОСТАНОВА

іменем України

22 травня 2024 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Овсянніков В.С., за участі секретаря судового засідання Попової О.О., захисника Ісоєва М.Н., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в:

04.03.2024 об 11:00 годині ОСОБА_1 в смт Солоницівка Харківського району Харківської області по вул. Сумський Шлях, біля буд. 157, керував вантажним автомобілем «Mercedes-Benz Actros», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, млява мова, порушення координації рухів. Від проходження у встановленому порядку огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився, що було зафіксовано на нагрудний відеореєстратор №/1/5.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав.

Пояснив, що 04.03.2024 під час руху на вантажному автомобілі «Mercedes-Benz Actros» в смт Солоницівка Харківського району Харківської області йому стало зле, в результаті чого він звернув та зупинився на узбіччі дороги для того, щоб прийняти ліки. Коли випив таблетку, зрозумів, що запивав її спиртом. Після чого вирішив далі не їхати та ліг спати.

Вказав, що прокинувся вже вранці та більше нічого не пам`ятає.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Ісоєв М.Н. у судовому засіданні клопотав про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно підзахисного у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно та належним чином, надав до суду заяву, в якій пояснив, що з`явитися до суду не може, у зв`язку з проходженням служби у лавах ЗСУ з 24.03.2024, на підтвердження надав довідку форми 5, затверджену військовою частиною Міністерства оборони України №284/47 від 01.04.2024.

В заяві свідок пояснив, що 04.03.2024 він рухаючись зі сторони м. Богодухів Харківської області у бік м. Харкова на автомобілі «Тата» державний номерний знак НОМЕР_2 був свідком того, що попереду нього рухався вантажний автомобіль «Mercedes-Benz Actros», державний номерний знак НОМЕР_1 , який також рухався зі сторони м. Богодухів Харківської області у сторону смт Пересічне, який на дорозі поводився підозріло, а саме виїзджав на зустрічну смугу, на узбіччя зустрічної проїзної частини дороги та потім повертався на свою частину дороги, чим неодноразово створював аварійні ситуації на дорозі. Зазначає, що у такий спосіб вантажівка доїхала до смт Солоницівка Харківського району Харківської області, після чого водій вантажного автомобіля здійснив екстрене гальмування на протилежній стороні дороги та зупинився біля пішохідного переходу.

В цей час він прийняв рішення також зупинитися та допомогти водію «Mercedes», бо він вважав, що йому стало погано та він потребував допомоги. В подальшому, відчинивши двері «Mercedes-Benz Actros» свідок побачив, що водій вантажівки перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Після чого ОСОБА_2 викликав працівників поліції для складання протоколу.

Заслухавши ОСОБА_1 та захисника Ісоєва М.Н., дослідивши матеріали справи та відеозапис, суд дійшов наступного.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. № 14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, долученим до матеріалів справи відеозаписом з нагрудного відеореєстратора №/1/5, на файлах з якого зафіксована відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також в рядку пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнями свідка ОСОБА_2 , який викликав патрульну службу поліції, через те, що вантажівка створювала аварійну ситуацію на дорозі.

В судовому засіданні також була відтворена і досліджена відеозйомка з нагрудної камери співробітника патрульної поліції від 04.03.2024, що міститься на СD носії та долучена до матеріалів справи (на диску містяться два файли відеозапису у форматі .MP4), на яких зафіксовано, що співробітник патрульної поліції запропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу Drager Alcotest або у КЗОЗ ХОНД, оскільки у останнього були виявленні явні ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння останній відмовився, що зафіксовано на відозаписі: файл VID25F.МP4 на 03:28 часу фіксації відеозапису із загального часу відеозапису файлу 15:00.

Що стосується позиції захисту, що ОСОБА_1 не керував автомобілем в стані сп`яніння, це спростовується поясненнями свідка, наданому при складанні протоколу, надісланими до суду, а також зафіксованими на відеозаписі, де свідок на запитання поліцейського чітко вказує, що він особисто їхав за автомобілем ОСОБА_1 , викликав поліцію, і бачив, що саме ОСОБА_1 був за кермом.

Пояснення ОСОБА_1 суд оцінює як такі, що спрямовані на уникнення покарання за вчинене правопорушення.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми протиправними діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КупАП.

Відтак матеріали справи та дані відеозапису узгоджуються між собою та не суперечать один одному. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_1 не надано суду будь-яких доказів, які б спростовували докази, зібрані працівниками поліції.

Частиною 2 ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Враховуючи обставини та характер вчиненого правопорушення, ступінь вини правопорушника, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у межах цієї санкції.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції, встановленої ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень та позбавлення права керування транспортними засоби строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, стягнути з нього судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130 , ст. ст. 283, 284, 285 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на користь держави.

Постанова може бути оскаржена особою, притягнутою до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником шляхом подання апеляційної скарги на протязі 10 днів з дня винесення постанови безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Повний текст постанови виготовлено 27.05.2024.

Суддя В. С. Овсянніков