Провадження № 3/742/417/24
Єдиний унікальний № 742/551/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Ільченко О.І., за участю секретаря судового засідання ОСОБА_1 , захисника адвоката Матвієнка В.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої медичною сестрою КНП «ЧОП НЛ» ЧОР «Прилуцький наркологічний диспансер», мешканки: вул.Соборна, буд.123/10, м.Прилуки Чернігівської області,

за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

18 січня 2024 року о 07 год. 12 хв. на перехресті вул.Пушкіна-Київська, поблизу буд.204 по вул..Київська у м.Прилуки, водій ОСОБА_2 керувала автомобілем ВАЗ 21134, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови та порушення координації рухі). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки та Прилуцькій міській лікарні відмовилася під запис на нагрудний відеореєстратор, чим порушила п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_2 у судове засідання, повторно не з`явилася, проте її захисник - адвокат Матвієнко В.М.у судовому засіданні категорично заперечив щодо обставин, викладених у протоколі та доданих матеріалах. Зокрема, зазначив, що ОСОБА_2 не перебувала в стані алкогольного сп`яніння на підтвердження чого було долучено висновок №4 від 18.01.2024 КНП «ЧОПНЛ» ЧОР у якому зазначено, що у ОСОБА_2 ознак сп`яніння не виявлено. Протокол та матеріали складено взагалі на іншу особу, оскільки прізвище його довірительки - « ОСОБА_3 ».

Інспектор Прилуцького ВП ОСОБА_4 у суді надав покази, що під час чергування, за порушення правил ПДР, а саме обгін на перехресті, було зупинено ОСОБА_2 . Під час спілкування з якою у останньої було виявлено ознаки сп`янінння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови. У зв`язку з чим, останній було запропоновано пройти огляд на місці зупинки, проте вона відмовилася. Їй було запропоновано проїхати до найближчого медичного закладу а саме до Прилуцької ЦМЛ, оскільки наркодиспансер ще був зачинений, та як повідомила при розмові сама ОСОБА_2 , що вона там працює і їде його відчиняти. Приїхавши до лікарні, ОСОБА_2 повторно відмовилася продувати прилад драгер та проходити відповідний медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі Прилуцькій ЦМЛ. Наполягала пройти огляд за місцем її роботи, на що їй було відмовлено, оскільки вона працює в даному закладі та він на той момент був зачинений. При розмові також повідомила, що її посвідчення водії є не дійсним, оскільки видано на інше прізвище (дівоче). Вподальшому було встановлено особу по базі даних та складено адміністративні матеріали за ч.1 ст.130 та ч.1 ст.126 КУпАп. Її було відсторонено від керування та залишено т.з. поблизу місця зупинки, щоб не заважав іншим учасникам руху. Розписку про подальше не керування т.з. ОСОБА_2 відмовилася писати, так як і підписувати протокол та отримувати його копію, надавати письмові пояснення.

Суд, заслухавши пояснення, поліцейського, захисника, дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що в діях ОСОБА_2 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.2.5. ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП вбачається, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_2 підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №004872 від 18.01.2024, з якого вбачається, що ОСОБА_2 керувала автомобілем ВАЗ 21134, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови та порушення координації рухі). Продувати прилад Драгер на місці зупинки та проходити медичний огляд для визначення алкогольного сп`яніння в лікарні відмовилася на бодікамеру. Підписувати та отримувати копію протокола відмовилася. Рапортом поліцейського, в якому зафіксовано та продубльовано події які відбулися 18.01.2024, направленням на огляд водія т.з. з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КНП «Прилуцької ЦМЛ» та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в яких також зазначено про відмову ОСОБА_2 від огляду (а.с.2-5). Копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення на ОСОБА_2 за ч.1 ст.126 КУпАП.

Згідно адмінпротоколу також вбачається, що ОСОБА_2 письмові пояснення не надавала, відмовилася від підпису протоколу на бодікамеру.

З переглянутого у судовому засіданні відеозапису, який було долучено до матеріалів справи, беззаперечно вбачається, як ОСОБА_2 керувала т.з., відмовилася на місці зупинки продувати прилад Драгер. Погодилася проїхати до медичного закладу на відповідне медосвідування для визначення стану алкогольного сп`яніння. Проте, приїхавши до Прилуцької ЦМЛ остання категорично відмовилася продувати прилад та проходити медичний огляд у даному закладі. Наполягала на проходженні такого за місцем її роботи, тобто у Прилуцькому наркологічному диспансері. Зазначила, що вчора вживала пиво, проте не перебуває в алкогольному сп`янінні. Веде розмову про вирішення даного питання іншим способом (намагається домовитися про нескладання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення) та повідомила про те, що її посвідчення водія видане на дівоче прізвище, вона його не встигла змінити.

Вже після того як працівниками поліції було складено протокол про порушення водієм ОСОБА_2 п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.130 КУпАП, водійка самостійно пройшла медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння у КНП «ЧОП НЛ» ЧОР, тобто за місцем своєї роботи на підтвердження чого було надано відповідний висновок №4 від 18.01.2024, складений о 08 год 30 хв у якому зазначено, що у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ознак сп`яніння не виявлено. Даний висновок суд не приймає до уваги, оскільки звернення ОСОБА_2 до даного медичного закладу було без присутності працівників поліції, з її власної ініціативи вже після того як на неї було складено адміністративні матеріали про відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння медичного огляду за п.2.5 ПДР України та такий огляд проводився за місцем її роботи.

Крім того, сама відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що повністю знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, згідно диспозиції ст.130 КУпАП є закінченим складом зазначеного адміністративного правопорушення.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своєму рішенні від 29.06.2007 по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) Європейський суд з прав людини наголосив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортним засобом є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі .

Таким чином, ОСОБА_2 реалізувала своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодилася нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

У відповідності до ст.317-1 КУпАП, виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

На підставі ст.321 КУпАП, водії транспортних засобів вважаються позбавленими спеціального права з дня винесення постанови про позбавлення цього права. Якщо зазначені особи, які позбавлені спеціального права, ухиляються від здачі документа, що посвідчує це право, то строк позбавлення їх спеціального права обчислюється з дня здачі або вилучення такого документа. Після закінчення призначеного строку позбавлення спеціального права особі, щодо якої застосовано даний захід адміністративного стягнення, повертаються в установленому порядку вилучені в неї документи.

Відповідно до протоколу серії ААД №004872 від 18.01.2024 вбачається, що у ОСОБА_2 було вилучено посвідчення водія РМА НОМЕР_2 .

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно положень ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Оцінюючи докази у справі, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, що в своїй сукупності дають можливість зробити висновок про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Натомість посилання адвоката, які ним були озвучені у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження і спростовуються в повному обсязі переглянутим відеозаписом із фіксацією подій, які відбувалися протягом години, на якому ОСОБА_2 зазначила про вживання пива вчора та категорично відмовилася проходити медичний огляд на місці зупинки та у медичному закладі.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини правопорушниці, її відношення до вчиненого, відсутність обставин, які б обтяжували чи пом`якшували відповідальність і вважає за необхідне накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення в межах санкції статті у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Зокрема, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.122-2, ч.1ст.130, 221, 283-285, 294, 321 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Строк позбавлення зазначеного спеціального права обчислювати з дня здачі або вилучення документа, що посвідчує його право керувати транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у сумі 605,60 грн.

Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО