Справа № 944/248/24
Провадження №3/944/723/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.03.2024 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Матвіїв І.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері західного регіону, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

13 вересня 2023 року встановленого, що ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , у порушенні вимог ст.16, 298 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та п.2.4. Інструкції чергового військової частини НОМЕР_2 черговий військової частини доповідає негайно командиру (начальнику штабу) військової частини про всі надзвичайні події у військовій частині. Проте, інженер з безпеки дорожнього руху - помічник начальника автомобільної служби технічної частини військової частини НОМЕР_2 капітан ОСОБА_1 не дотримався вищевказаних вимог законодавства, свої обов?язки належним чином не виконував, вчинив адміністративне порушення, пов?язане з проходженням військової служби за наступних обставин.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №261-HP від 17.09.2023 черговим військової частини 18.09.2023 заступив інженер з безпеки дорожнього руху - помічник начальника автомобільної служби технічної частини військової частини НОМЕР_2 капітан ОСОБА_1 , а черговим медичного пункту - фельдшер медичного пункту зі стаціонаром (на 30 ліжок) старший сержант ОСОБА_2 .

Протягом дня 18.09.2023 капітан ОСОБА_1 ніс службу чергового частини у визначеному місці і ніяких надзвичайних подій не було. Близько 23 год 50 хв 18.09.2023 на територію частини заїхала група медиків, які перебували на курсах за кордоном і їх необхідно було заселити у казарми.

Під час розселення вказаної групи військовослужбовців черговий казарми OPFOR солдат ОСОБА_3 привів молодшого сержанта ОСОБА_4 та повідомив, що вона не з їх казарми, дуже дивно себе поводить та просила щоб її застрелили.

Черговий частини капітан ОСОБА_1 зателефонував черговому фельдшеру ОСОБА_2 та повідомив про військовослужбовця, який дивно себе поводить, на що отримав відповідь що ій відомо про дану особу, оскільки остання сьогодні була у них на прийомі. На запитання що з нею робити, оскільки ії поведінка була дуже дивною, отримав відповідь що в Новояворівську лікарню на огляд її не приймуть оскільки там немає спеціалізованого відділення, а щоб відвезти до м. Львова потрібно направлення, покласти у медичний пункт частини немає можливості, оскільки там на чергуванні лише 2 жінки і немає кому за нею дивитись.

Після цього черговий частини капітан ОСОБА_1 взяв у чергового фельдшера ОСОБА_2 номер телефону начальника медичної служби ОСОБА_5 та закінчив розмову із черговим фельдшером.

Начальнику медичної служби ОСОБА_5 з питань організації медичного огляду та направлення молодшого сержанта ОСОБА_4 до спеціалізованого медичного закладу черговий частини капітан ОСОБА_1 вирішив не телефонувати, відклавши це питання на ранок.

Командиру військової частини НОМЕР_2 про дивну поведінку молодшого сержанта ОСОБА_4 черговий частини капітан ОСОБА_1 вирішив не доповідати та о 01 год 00 хв 19.09.2023 пішов відпочивати. Близько 05 год 50 хв 19.09.2023 стало відомо, що в частині надзвичайна подія, а саме в приміщенні для куріння виявлено труп молодшого сержанта ОСОБА_4 . Відповідно до висновків експерта смерть ОСОБА_4 наступила в результаті механічної асфіксії, слідів насильницької смерті не виявлено. Таким чином, внаслідок недбалого ставлення до виконання обовязків військової служби, 18.09.2023 належних заходів щодо організації медичного обстеження молодшого сержанта ОСОБА_4 не вжив, про подію - дивну поведінку сержанта ОСОБА_4 напередодні вчинення останньою самогубства командуванню військової частини не доповів, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , вину у вчиненому визнав, пояснив що доповідав фельшеру військової частини про незрозумілу поведінку ОСОБА_4 , однак в подальшому остання заспокоїласть і пішла спати.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 стверджується матеріалами справи, зокрема протоколом про військове адміністративне правопорушення №2 від 15.01.2024 року, постановю про закриття кримінального провадження від 12.01.2024, наказом № 1156-АД від 18.10.2023, №201-ОД від 17.11.2023, копією інструкції чергового в/ч НОМЕР_2 , визнавальними поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які зазначені в протоколі, а також іншими доказами, які наявні в матеріалах справи.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Обираючи адмінпорушнику ОСОБА_1 міру адміністративного стягнення, враховую обставини справи, особу адмінпорушника та його ставлення до вчиненого.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.11, 13, 16 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, крім іншого, такі обов`язки:

свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників).

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

За змістом ч.1 ст.1 Закону України «Про оборону України», особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено воєнний стан з 24.02.2022 року строком на 30 діб, який на теперішній час продовжено.

Згідно з ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи ( занять ) протягом робочого ( навчального ) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком ( розкладом занять ); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Дослідженими по справі доказами підтверджується протиправна поведінка старшого сержанта в частині сумлінного виконання військового обов`язку, беззастережного виконання наказів командирів (начальників), а отже в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Призначаючи стягнення за вказані правопорушення, суд керується положеннями статті 23 КУпАП, приймаючи до уваги вищенаведені докази, які підтверджують винність ОСОБА_1 , враховуючи особу, що притягується до адміністративної відповідальності, який є військовослужбовцем та вважаю, що стягнення слід визначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано адміністративне правопорушення у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 грн. Отже, з ОСОБА_1 стягнути судовий збір в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.23-24, 268, 283-284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять ) гривень 60 копійок.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою КМ України.

Суддя І.М. Матвіїв