Номер провадження 3/754/5720/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 грудня 2024 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Соловйов Олег Леонідович, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1

за ст.ст.122-4, 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

14.10.2024 о 17 годині 30 хвилин в м. Києві по вулиці Братиславській, 9А, керуючи автомобілем ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2 під час перестроювання не дав дорогу авто Fiat, державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався в тій смузі, в яку він мав намір перестроїтися та допустив з ним зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.3 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В подальшому, будучи причетним до вчинення ДТП, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2 , в порушення правил залишив місце події, чим порушив вимоги п. 2.10А, за що передбачена відповідальність за ст.. 122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, про місце та дату судового засідання був повідомлений заздалегідь та у встановлений законом спосіб. Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд адміністративного матеріалу Деснянським районним судом м. Києва, про що свідчить його особистий підпис в протоколі.

Враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.277 КУпАП та відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.ст.1, 245 КУпАП, та розгляду справи в межах строків, які передбачені ст.38 КУпАП.

Згідно з вимогами ч.1 ст.268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи за ст. 124 КУпАП не є обов`язковою.

Згідно ст ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Зважаючи на викладені обставини, оскільки ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи, а також був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, будь яких письмових заперечень проти протоколу, пояснень та доказів не подавав, до суду не з`явився, його поведінка свідчить про свідоме затягування та не бажання брати участь у розгляді справи. Таким чином, подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Розгляд справи у розумі строки з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття (ст.23 КУпАП). У будь-якому випадку відповідні дії мають бути вчинені своєчасно, з метою недопущення негативних наслідків, пов`язаних із тривалим розглядом справи та не вирішенням її по суті.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП не є обов`язковою, і тому, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, як порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та залишення місця дорожньо-транспортної пригоди.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП підтверджується зібраними матеріалами у справі:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №829551 від 16.10.2024;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 829552 від 16.10.2024;

- схемою місця ДТП;

- поясненнями ОСОБА_2 від 14.10.2024;

- поясненнями ОСОБА_1 від 16.10.2024.

Відповідно до п. 10.1. Правил дорожнього руху України, Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб. Згідно п. п. «а» п. 2.10 Правил дорожнього руху України, водій у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В судовому засіданні встановлено, що внаслідок порушення ОСОБА_1 п. 10.3 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобілі отримали механічні пошкодження.

Так, відповідно до п.2.10 ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників поліції; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди.

Обов`язки, відповідно до п.2.10 ПДР України покладаються на водія не залежно від наявності чи відсутності його вини у виникненні дорожнього-транспортної пригоди до якої він причетний, і є спрямовані на збереження слідів та інших доказів щодо дорожньо-транспортної пригоди з метою її подальшого повного, чіткого та об`єктивного оформлення, фіксування важливих обставин дорожньої транспортної пригоди, можливості притягнення винних осіб до відповідальності, захисту прав потерпілих.

Однак, не зважаючи на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав механічні пошкодження, водій ОСОБА_1 , будучи достовірно обізнаним про свою причетність до ДТП самовільно залишив місце пригоди, чим міг знищити, приховати сліди пригоди, якими може бути доведена чи спростована вина учасників пригоди, що може позбавити в подальшому можливості притягнення саме винної особи до відповідальності за скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди. Тому дії останнього із залишення місця пригоди та неповідомлення поліції про ДТП, суд розцінює, як намагання уникнути від відповідальності за вчинене.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Санкція статті 124 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Санкція статті 122-4 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, судом враховуються обставини вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь вини правопорушника, його особа, який провину визнав, з потерпілої примирився, тому вважаю необхідним та достатнім стягненням для правопорушника буде накладення штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору становить 0,2 % розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Керуючись ст. 23, 24 ч.1 п.2, 33, 36, 122-4, 124 КУпАП,суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, та з урахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 копійок.

Роз`яснити, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя О. Соловйов