ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1464/24 Справа № 183/1472/24 Суддя у 1-й інстанції - Крохмалюк І.П. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є.,

за участю: представника потерпілої ОСОБА_1 ( приймає участь в режимі відеоконференції),

розглянувши апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_2 -адвоката Маніної М.А. на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2024 року щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 01.02.2024 року о 08.03 годині за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , стосовно якого 30.01.2024 року винесено терміновий заборонний припис серії АА № 365364 від 30.01.2024 року про заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, тобто з ОСОБА_2 , не виконав його. Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 01.02.2024 року о 10.04 годині за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , стосовно якого 30.01.2024 року винесено терміновий заборонний припис серії АА № 365364 від 30.01.2024 року про заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, тобто з ОСОБА_2 , не виконав його. Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2024 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що становить 340 гривень в дохід держави, та стягнуто на користь держави судовий збір.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, представник потерпілої ОСОБА_2 - адвокат Маніна М.А. подала апеляційну скаргу, в якій просить визнати ОСОБА_2 винним у вчинені домашнього насильства.

В обґрунтування посилається на такі обставини:

- суд першої інстанції не надав належної оцінки письмовим поясненням потерпілої ОСОБА_2 ,

- розгляд справи відбувся за відсутності представника потерпілої, чим були порушені права ОСОБА_2 ;

- обставини, викладені у протоколі за події , що мали місце 01.02.2024 року о 10:04 годині стосувались вчинення домашнього насильства, а не порушення термінового заборонного припису;

- суд першої інстанції наклав стягнення не у відповідності до ч. 1 ст. 36 КУпАП , так як стягнення повинно накладатись за кожне правопорушення окремо, оскільки ОСОБА_3 було скоєно два правопорушення, які є різними діяннями, а саме: вчинення домашнього насильства та порушення термінового заборонного припису.

Будучи увідомленими про місце та час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про причини неявки суд не увідомили, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у їх відсутність.

В суді апеляційної інстанції представник потерпілої ОСОБА_2 - адвокат Маніна М.А. повідомила, що після ознайомлення з матеріалами справи просить залишити її апеляційну скаргу без задоволення, постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАВ №612374 та ВАВ №612373 від 12 лютого 2024 року; письмовими заявами ОСОБА_2 від 01.02.2024 року, у яких , зокрема, зазначено, що ОСОБА_3 приїжджає до її будинку та порушує терміновий заборонний припис; письмовими поясненнями ОСОБА_3 , який підтвердив, що на нього 30.01.2024 року був складений терміновий заборонний припис, та 01.02.2024 року він о 08.00 годині приїхав до будинку потерпілої , щоб відвести доньку до дитячого садку; копією термінового заборонного припису серії АА № 365364 від 30.01.2024 року.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що розгляд справи відбувся за відсутності представника потерпілої, чим були порушені права ОСОБА_2 , не спростовує висновки суду першої інстанції, оскільки під час апеляційного перегляду представник потерпілої скористалась своїм правом на апеляційне оскарження, заявлення клопотань, в ході розгляду надала пояснення, тому відсутні підстави для скасування постанови суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції пояснень ОСОБА_2 , - не заслуговують на увагу, так як письмові пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності були належним чином оцінені судом першої інстанції в сукупності з іншими доказами, та перевірені під час апеляційного перегляду.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що обставини викладені у протоколі за події , що мала місце 01.02.2024 року о 10:04 годині, стосувались вчинення домашнього насильства, а не порушення термінового заборонного припису, не є слушним, так як не підтверджуються обставинами , викладеними у протоколі серії ВАВ №612373 від 12 лютого 2024 року.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища,адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена, зокрема, за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Протокол про адміністративне правопорушення складений в межах диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що підтверджується доказами в їх сукупності, а тому зясування інших питань виходить за межі розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. ст. 7, 254, 280 КУпАП.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що стягнення повинно накладатись за кожне правопорушення окремо, так як ОСОБА_3 було скоєно два правопорушення, які є різними діяннями, не заслуговують на увагу, оскільки з протоколів про адміністративні правопорушення вбачається, що ОСОБА_3 вчинив два однакові адміністративні правопорушення , передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що полягають у порушенні термінового заборонного припису, тому суд першої інстанції обґрунтовано, у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП, наклав стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279,280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційну скаргу залишити слід без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну представника потерпілої ОСОБА_2 -адвоката Маніної М.А. на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2024 року залишити без задоволення.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2024 року щодо ОСОБА_3 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко