Березівський районний суд Одеської області
03.12.2024
Справа № 494/2211/24
Провадження № 3/494/953/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Рябчун А.В., ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від ДОП СП Березівського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статтею 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07 грудня 1984 року зі змінами і доповненнями (далі -КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

29 листопада 2024 року до Березівського районного суду Одеської області від ДОП СП Березівського РВП ГУНП в Одеській області надійшов протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 2 статтею 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 29 листопада 2024 року справу передано судді Рябчун А. В.

Встановлено, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 є рідним братом помічника судді Березівського районного суду Одеської області Козубенко О. О., яка виконує обов`язки помічника судді саме у судді Рябчун А .В. Вказані обставини можуть викликати сумніви у неупередженості під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно частини 2 статті 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить детальних норм про порядок заявлення та вирішення у справах про адміністративні правопорушення відводів та самовідводів суддів. Однак, Європейський суд з прав людини, починаючи зі справ «Енгель та інші проти Нідерландів» («Engel and Others v. the. Netherlands», 08 червня 1976, №№ 5100/71, 5101/71, 5102/71, 5354/72, 5370/72), «Озтюрк проти Німеччини» («Ozturk v. Germany», 21 лютого 1984, № 8544/79), «Лутц проти Німеччини» («Lutz v. Germany», 25 серпня 1987, № 9912/82), тлумачить поняття «кримінальний» автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо. Аналогічні висновки зроблені і в рішеннях Європейського суду з прав людини: «Золотухін проти росії» (07 червня 2007, № 14939/03), «Надточій проти України» (15 травня 2008, № 7460/03). Таким чином, термін «кримінальне провадження» для цілей Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) може не співпадати з терміном, зафіксованим у національному праві. Таким чином, провадження у справі про адміністративне правопорушення в розумінні Конвенції має кримінально-правовий характер.

Наведене вище дозволяє зробити висновок, що у питаннях відводу та самовідводу суддів у справах про адміністративні правопорушення слід застосувати аналогію закону, зокрема, положення статей 75, 76, 80-82 КПК України, які порівняно детально регулюють питання заявлення та розгляду відводів та самовідводів суддів.

Відповідно до статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006. у справі «Білуга проти України» та рішення від 28.10.1998. у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Виходячи з вищевикладеного, беручи до уваги те, що самовідвід гарантує неупередженість та об`єктивність здійснення правосуддя, суддя Рябчун А. В. вважає заявити самовідвід.

На підставі викладеного та керуючись статтями 7, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Самовідвід у справі № 494/2211/24 задовольнити.

Передати справу № 494/2211/24 (провадження №3/494/953/24) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 2 статті 173-2 КУпАП - до канцелярії Березівського районного суду Одеської області для визначення іншого судді.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: А.В. Рябчун