Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/2576/24
Провадження № 3/945/1586/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Павленко І.В., за участю секретаря судового засідання Сербиної К.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Богатирівка Вільнянського району Запорізької області, одруженого, паспорт серії НОМЕР_2 , військовий квиток серії НОМЕР_3 , військовослужбовець призваний на військову службу за мобілізацією, номер обслуги-радіотелефоніст зенітного артилерійського відділення НОМЕР_4 взводу охорони ВЧ НОМЕР_5 , солдат, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2024 року на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов протокол А2407 № 53 про військове адміністративне правопорушення, складений 03 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про військове адміністративне правопорушення, 02 жовтня 2024 року о 21 годині 00 хвилин, військовослужбовець, солдат ОСОБА_1 в умовах особливого періоду у тимчасовому пункті дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду уповноваженою особою або у медичному закладі з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

У судові засідання, призначенні до судового розгляду на 31 жовтня 2024 року о 10 годині 40 хвилин та 02 грудня 2024 року о 09 годині 00 хвилин особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився; про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання судової повістки у вигляді SMS-повідомлення на номер телефону, вказаного ОСОБА_1 у заяві на отримання електронних повісток в електронному вигляді; відповідно до довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber», повідомлення доставлено останньому 30.10.2024 року о 15:07:57, однак в судове засідання так і не прибув, причин своєї неявки суду не повідомив (а. с. 17).

Крім того, додатково про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 був повідомлений вчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме до Миколаївського районного суду Миколаївської області в судове засідання на 09:00 02.12.2024 року на офіційному веб-порталі «Судова влада України» (а. с. 21).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З огляду на позицію Європейського Суду, який неодноразово у своїх рішеннях наголошував на тому, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення слухання.

Стаття 268 КУпАП не містить заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З огляду на те, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання 03 жовтня 2024 року відносно нього протоколу А2407 № 53 про військове адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся всіма можливими способами, заяв про відкладення розгляду справи та поважність причин неявки від нього до суду не надходило, за вказаних обставин, суд вважає за можливе в силу ч. 1 ст. 268 КУпАП проводити судове засідання за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши письмові матеріали справи про військове адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: даними, встановленими протоколом про військове адміністративне правопорушення серії А2407 № 53 від 03 жовтня 2024 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП у зв`язку з перебуванням у стані алкогольного сп`яніння на території ВЧ НОМЕР_1 ; на вимогу пройти медичний огляд відмовився в присутності 2 свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; при цьому, від підпису та отримання другого примірника протоколу також відмовився (а. с. 1-3); актом відмови від проходження медичного огляду на предмет виявлення стану алкогольного сп`яніння від 02.10.2024 року, відповідно до якого комісія у складі: капітана ОСОБА_4 , майстра-сержанта ОСОБА_5 та в присутності представника медичної служби солодшого сержанта ОСОБА_6 склали дійсний акт в тому, що 02.10.2024 року о 21:30 курсант навчального взводу навчальної роти шкоди фахової підготовки фахівців родів військ ВЧ НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 відмовився від проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння уповноваженою особою з використанням спеціальних технічних засобів та тестів і відповідно медичного огляду в закладах охорони здоров`я; цією ж комісією підтверджено, що військовослужбовець перебував у нетверезому стані, а саме мав: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, зміну забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінку, що не відповідала обстановці (а. с. 4); копією рапорту начальника школи фахової підготовки фахівців родів військ ВЧ НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_7 від 03.10.2024 року, згідно з яким солдата ОСОБА_1 02.10.2024 року під час перевірки особового складу школи фахової підготовки фахівців родів військової частини НОМЕР_1 під час перевірки особового складу було виявлено в стані алкогольного сп`яніння (а. с. 5); пояснювальною ОСОБА_1 від 03.10.2024 року, з якої слідує, що останній 02.10.2024 року після робочого часу пішов до магазину, випив банку пиву, повертався та на КП йому зробили зауваження (а. с. 6); копією письмових пояснень свідка ОСОБА_2 від 03.10.2024 року (а. с. 7); письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 03.10.2024 року (а. с. 8).

Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходжу до переконання в доведенні винуватості військовослужбовця ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП - дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, тобто відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, в умовах особливого періоду.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення, у відповідності до вимог, передбачених ст. 33 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення не встановлено.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн 60 грн.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 172-20, ст. 221, ст. 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави (Отримувач коштів: Миколаїв.ГУК/Миколаївськ.р-н/21081100; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0014230; Код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Роз`яснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до положень ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

Документ про сплату штрафу слід подати до суду.

Згідно з положеннями статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Суддя І.В. Павленко