ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6848/23
Провадження № 3/210/118/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 листопада 2024 року

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сільченко В. Є., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді 12.12.2023 року надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД №639150 від 28.11.2023 року, 28.11.2023 року о 22 год. 25 хв. в м.Кривий Ріг по вул. Костенка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Vectra НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Пройти огляд на стан сп`яніння на місці або у медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.

Зазначено про фіксування події технічними засобами.

В судовому засіданні особа, що притягується до відповідальності, свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнав та показав, що раніше він працював у органах поліції, у т.ч. полку патрульної поліції у м.Кривому Розі, де з керівництвом у нього склалися неприязливі стосунки.

28.11.2023 року приблизно о 22-00 годині він керував автомобілем Opel Vectra. Рухався по вул. Героїв АТО, повернув праворуч на вул. Костенко на зелений сигнал світлофору. Ззаду під`їхав автомобіль патрульної поліції, ввімкнули червоні маячки. Він зупинився, вийшов і підійшов до них, хто був в патрульному автомобілі - не пам`ятає. На той час він працював у патрульній поліції. Вони вийшли та сказали, що камери вимкнуті, їм наказали його зупинити. Зупинили його, бо він проїхав світлофор на заборонений сигнал і вони будуть складати протокол за це і також за ст. 130 КУпАП, бо так їм наказало керівництво. Раніше його знімали з наряду і возили до медичної установи, бо також думали, що він в стані сп`яніння, але аналіз нічого не показав. Він одразу повідомив, що бажає адвоката та не відмовляється від огляду. Вони повідомили йому, що захисника не будуть викликати та почали складати протокол. Приблизно через 30-40 хвилин приїхали інші патрульні і теж питали чи він згоден на огляд, на що він повідомив, що згоден, але з захисником. Поки приїхав захисник, поліцейські вже склали протокол. Він в той день ні чого не вживав та був тверезий.

Вважає причиною усього цього неприязливе та упереджене ставлення до нього керівництва ПП.

В судовому засіданні представник особи, що притягується до відповідальності, надав аналогічні по суті пояснення та додатково зазначив, що, на його думку, поліцейські зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 без достатніх підстав. Постанова про ніби то проїзд ним світлофора на забороняючий сигнал скасована судом.

Крім того, йому не дали змоги скористатися послугами захисника на місці події, протокол містить неточності, поняті підписували готові бланки, не знаючи, що в них записано, тощо.

Вважає, що вказані обставини свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, просить провадження закрити.

Враховуючи позицію сторони захисту та з метою повного з`ясування обставин справи, судом неодноразово, повторно, багатократно викликалися в судове засідання усі особи, що були присутні на місці події, а саме: поняті, співробітники патрульної поліції, що у складі екіпажу зупиняли автомобіль ОСОБА_1 , керівники та співробітники підрозділів патрульної поліції, які в подальшому прибували на місце події, тощо.

З вказаних причин у зв`язку з неодноразовими, багатократними неявками вказаних осіб судові засідання неодноразово переносилися.

В судовому засіданні ОСОБА_2 (патрульний поліцейський) суду пояснив, що 28.11.2023 року він був у патрулі, зупинили автомобіль Opel Vectra, який повернув праворуч на жовтий сигнал світлофору. З вказаного автомобіля вийшов водій, пред`явив посвідчення співробітника поліції. У нього був запах алкоголю з порожнини рота, про що ними було повідомлено керівництво та відділ моніторингу. Вони приїхали та вже разом пропонували водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці на «Драгері» чи в лікарні, однак водій не погоджувався, відмовлявся. Водій постійно розмовляв по мобільному телефону, відходив тощо.

З ним в екіпажі був його напарник - ОСОБА_3 . Один відео реєстратор був його, а один ОСОБА_3 , який з відео реєстраторів чий - не пам`ятає. Чи вівся запис безперервно, точно не пам`ятає, але гадає, що так.

Водій казав про необхідність виклику адвоката. Водій був такий п`яний, що свідку було не зрозуміло, що він каже. Він показав водію на мобільному телефоні відеозапис з відео реєстратора, бо водій не просив показати саме з реєстратора.

Водій спочатку був спокійний, але коли приїхав командир, він одразу почав нервувати, бігати тощо.

Ним при роз`ясненні прав було роз`яснено водію тільки статті.

В протоколі про присутність адвоката та інших співробітників поліції він не вказав, бо таких граф в протоколі немає.

Чому протокол складено о 23:11 год., а постанову за ст. 122 КУПАП складено о 23:38 год., він не знає.

В судовому засіданні інший поліцейський зі складу екіпажу, що зупиняв автомобіль ОСОБА_1 - ОСОБА_3 суду пояснив, що 28.11.2023 року автомобіль ОСОБА_1 проїхав на жовтий сигнал світлофору, після чого вони його зупинили та, оцінивши усі докази, склав на нього постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Постанову складав приблизно через одну годину після зупинки транспортного засобу. Постанову складав в автомобілі, оскільки був дощ. Там був адвокат Голубниченка В.В. Патрульний ОСОБА_2 писав протокол за ст.130 КУпАП. Відеореєстратор не вимикав. Чому відео запис почався через 12 хвилин після зупинки транспортного засобу пояснити не може. Те, що ОСОБА_1 є співробітником поліції знав. ОСОБА_1 , почав бігати від них по вулиці, коли вони йому повідомили, що будуть складати протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, це було приблизно через 30 хвилин.

Він не просив викликати адвоката, а сказав, що адвокат приїде. Він звертався щоб повідомили про його затримання адвоката, але вони його не затримували, він бігав по усій дорозі. Крім нього з патрульним ОСОБА_2 були замкомроти і батальйону патрульної поліції. Чому і як вони пропонували пройти обстеження він не знає. Відео йому показував не він, а патрульний ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 закрився в автомобілі і вони всі чекали його адвоката. З постановою його було ознайомлено в присутності адвоката.

ОСОБА_1 одразу показав їм посвідчення співробітника поліції, тому вони не одразу увімкнули камери. Направлення йому не надавали для ознайомлення, так як він від огляду відмовився.

Протокол свідкам не надавав, тільки пояснення. Пояснення він заповнював при свідках. Те, що пояснення друковані це не заборонено. Чому у протоколі вписана постанова за ст.122 КУпАП він не знає, протокол складав ОСОБА_2 .

В судовому засіданні інспектор патрульної поліції ОСОБА_4 суду пояснив, що забезпечував охорону правопорядку, знаходився біля свого автомобіля, був у складі іншого екіпажу, привіз командира батальйону. Більше нічого не знає.

В судовому засіданні ОСОБА_5 , інспектор відділу моніторингу батальйону патрульної поліції, суду пояснив, що увечері 28.11.2023 року отримав інформацію про те, що зупинили автомобіль Опель, яким керував ОСОБА_1 , інспектор поліції, прибув на місце події, намагався з ним спілкуватись, але той відмовився. На нього було складено протокол. Він приїхав, тому що водій - співробітник патрульної поліції. Про те, що водія за місяць до цього вже зупиняли за підозрою у водінні в нетверезому стані він не знав.

В судовому засіданні ОСОБА_6 (заступник командира батальйону патрульної поліції) суду пояснив, що екіпаж повідомив, що зупинили поліцейського в стані алкогольного сп`яніння, тому він прибув на місце. Дійсно побачив ОСОБА_1 з ознаками сп`яніння, недовго спілкувався з ним. Водію запропонували пройти огляд, але він відмовився, викликав адвоката. Те, що цього водія раніше возили до медичної установи за підозрою у стані сп`яніння він не знав. Був його командиром.

В судовому засіданні патрульний поліцейський ОСОБА_7 суду пояснив, що 28.11.2023 року був у зміні, прибули на місце, оскільки їм зателефонували з іншого екіпажу, яким було зупинено співробітника поліції. Просто був на місці правопорушення. Нічого пояснити не може. Ніяких процесуальних дій на місці не вчиняв, ніяких документів не складав.

Аналогічні по суті пояснення надав патрульний поліцейський ОСОБА_8 .

В судовому засіданні заступник командира роти патрульної поліції ОСОБА_9 суду пояснив, що 28.11.2023 року подзвонив заступник комбата та повідомив, що біля Приватбанку, що поблизу цирку, було зупинено транспортний засіб з співробітником патрульної поліції в стані сп`яніння. Приїхавши на місце, побачив ОСОБА_1 з ознаками сп`яніння, довго з ним спілкувались, просили пройти огляд, він відмовився, намагався піти, вони дочекались його батька - адвоката, при ньому він відмовився від огляду на стан сп`яніння, склали протокол.

Не пам`ятає щоб йому доповідали, що бодікамери не працювали. Протокол склали о 23-11 год., а захисник прибув о 23-19 год., оскільки вони не зобов`язані чекати прибуття адвоката.

Особи, зазначені у якості понятих, незважаючи на неодноразові, повторні, багатократні виклики їх до суду в судове засідання жодного разу не з`явилися.

Суд, вислухавши учасників процесу та дослідивши у повному обсязі усі документи, докази та матеріали, що маються у справі, у т.ч.- надані стороною захисту, а також дослідивши в нарадчій кімнаті у повному обсязі усі відеозаписи з усіх носіїв інформації, долучених до справи, доходить наступних висновків:

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.3. ПДР України, що кореспондується з п.1.9 ПДР України, на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Положеннями п.п.2.5 ПДР України визначено, що водій на вимогу працівника міліції повинен пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень стративні правопорушення; нормативно-правовий акт № 8073-X від 07.12.1984">ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вбачає у діях правопорушника ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме «Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння».

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень учасників процесу, причиною зупинки автомобіля OpelVectra НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 виявився факт його повороту праворуч на заборонений (жовтий) сигнал світлофору (згідно версії патрульних поліцейських).

При цьому сторона захисту вказаний факт заперечує та пояснює, що поворот праворуч було здійснено на зелене світло світлофору, а тому у поліцейських були відсутні підстави для зупинки. Крім того, в подальшому постанова про ніби то проїзд ОСОБА_1 світлофора на забороняючий сигнал світлофора скасована судом, що додатково підтверджує той факт, що у поліцейських не було законних підстав для зупинки водія.

Суд, дослідивши матеріали відеозапису з відеореєстратора патрульного автомобілю, не погоджується з позицією сторони захисту з наступних підстав:

Так, з перегляду відеофайлу Video_2023-11-30_11-03-41 (знаходиться на диску № 2), чітко видно, що автомобіль світлого кольору, який рухається попереду автомобіля патрульної поліції, повертає праворуч на перехресті саме на жовтий сигнал світлофору. Вказаний факт видно абсолютно чітко та однозначно. В подальшому, автомобіль патрульної поліції починає рух за вказаним автомобілем, повертає за ним та через деякий час зупиняє його.

Судом, з використанням стандартного програмного застосунку операційної системи Windows для перегляду відеозапису, переглянуто вказаний відеозапис у даній частині з максимальним збільшенням та у покадровому режимі, що доступне засобами стандартного програмного застосунку операційної системи Windows для перегляду відеозапису, а тому вірогідність помилки чи неоднозначного тлумачення даного відеозапису суд відкидає.

При цьому, оскільки автомобіль, що повернув праворуч, рухається праворуч, а автомобіль патрульної поліції ще прямо (оскільки ще не повернув за вказаним автомобілем), автомобіль світлого кольору, який здійснив поворот праворуч на жовтий сигнал, на деякий час зникає з поля зору відеореєстратора патрульного автомобіля.

Водночас, суд зазначає та приймає до уваги, що, згідно таймеру часу, розташованого у правому нижньому куті екрану відеозапису, вказаний автомобіль зник з поля зору відеокамери тільки на 2 секунди, що чітко видно як з вказаного таймеру, так і з лічильника часу відтворення відеозапису у панелі відтворення стандартного програмного застосунку операційної системи Windows, який використовувався судом для перегляду даного відеозапису.

Судом переглянуто вказаний відеозапис у даній частині з максимальним збільшенням та у покадровому режимі, що також доступне засобами стандартного програмного застосунку операційної системи Windows для перегляду відеозапису, а тому вірогідність помилки у визначенні даного часу є мінімальною (не більше долей секунди).

З вказаного суд доходить до висновку, що часу у 2 секунди явно недостатньо для будь-якої істотної (для даної ситуації та дорожньої обстановки) зміни порядку розташування транспортних засобів, що не у аварійній ситуації рухаються прямолінійно з дозволеною швидкістю по проїзній частині в межах населеного пункту (наприклад, повного зникнення транспортного засобу з проїзної частини, закриття його іншим транспортним засобом, обгону чи випередження іншим транспортним засобом, тощо), а тому доходить до висновку, що, поза розумним сумнівом, автомобіль світлого кольору, який на вказаному відеозаписі знаходився перед автомобілем патрульної поліції та повернув праворуч на жовте світло світлофору, є саме тим автомобілем, який у подальшому був зупинений екіпажем патрульної поліції та яким керував ОСОБА_1 .

Таким чином, суд доходить до однозначного висновку про те, що у патрульних поліцейських на момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 були наявні передбачені законом підстави для такої зупинки.

При цьому суд не оцінює та не ставить під сумнів висновки інших судів з приводу наявності чи відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки не має до того відповідних повноважень, водночас зазначаючи, що, згідно наявного відеозапису, будь-які сумніви щодо даної події та її тлумачення у суду відсутні, а ознака «склад адміністративного правопорушення», у зв`язку з відсутністю якої була скасована постанова за ч.2 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 , є набагато ширшою, аніж оцінка даним судом в межах (виключно!) даного провадження однієї з її складових об`єктивної сторони правопорушення за допомогою доказів (відеозапису).

Оцінюючи позицію сторони захисту з приводу порушення права на захист ОСОБА_1 при складанні протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, суд виходить з наступного:

Як видно з відеозапису (файлClip_0, диск 1), приблизно на 13 хв. відеозапису, видно та чутно, як на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 відповідає: «Складайте протокол».

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_1 на той момент був діючим співробітником патрульної поліції, а тому, поза розумним сумнівом, знав та розумів, що протокол складається виключно в разі відмови водія від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, і, отже, розцінює вказану заяву як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

При цьому, суд окремо зазначає, що до цього жодного разу ОСОБА_1 не заявляв про необхідність залучення захисника.

З наведеного суд доходить до висновку, що ОСОБА_1 до відмови від проведення у встановленому законом порядку медичного огляду на стан сп`яніння своїм правом на правовий захист не скористався.

Крім того, з відеозапису чітко чутно, що його вимова в ході спілкування дає підстави охарактеризувати її як «нечітку», що є ознакою порушення мовлення, як однієї з зовнішніх ознак стану алкогольного сп`яніння, і, отже, про наявність передбачених законом підстав для законної вимоги поліцейських про проведення огляду на стан сп`яніння.

Більш того, в подальшому, згідно відеозапису (файл Clip-0, приблизно 4 хвилина відеозапису) ОСОБА_1 на пропозицію співробітника поліції пройти огляд на стан сп`яніння прямо відповідає відмовою.

При цьому, до цього (з моменту початку відеозапису взагалі, тобто усіх попередніх відеозаписів) ОСОБА_1 жодного разу не заявив про необхідність виклику адвоката, заявивши про це тільки після того, як він вдруге відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, суд доходить до висновку, що ОСОБА_1 до моменту відмови від проведення у встановленому законом порядку медичного огляду на стан сп`яніння своїм правом на правовий захист не скористався, при цьому сам факт відмови зафіксовано у встановлений законом спосіб шляхом фіксації даного факту технічними засобами відеозапису.

Крім того, суд не погоджується з позицією сторони захисту щодо порушення права на захист та недопуску захисника до участі у процесуальних діях, зокрема складанні даного протоколу про адміністративне правопорушення, з наступних підстав:

Жодним з учасників процесу не оспорюється той факт, що на момент початку складання протоколу про адміністративне правопорушення (тобто, з фізичної точки зору початку заповнення поліцейським бланку протоколу про адміністративне правопорушення), передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, захисника ОСОБА_1 дійсно не було на місці події.

Водночас, як вище встановлено судом, ОСОБА_1 на момент своєї відмови від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння (тобто, власне, на момент вчинення даного адміністративного правопорушення за версією поліції) бажання залучати захисника не виявив, заявивши про це тільки після висловлення прямої та однозначної відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Разом з тим, КУпАП не містить у собі поняття «початок складання протоколу» чи «закінчення складання протоколу», оперуючи тільки поняттям «протокол про адміністративне правопорушення».

Поза розумним сумнівом, з фізичної точки зору, протокол про адміністративне правопорушення не може бути складений миттєво. Його складання потребує певного часу.

При цьому, суд доходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення набуває процесуальний статус, власне, протоколу не з моменту початку заповнення бланку протоколу (у даному випадку), а з моменту внесення до такого бланку (у даному випадку) усіх обов`язкових ознак протоколу, як процесуального документу, визначених ч.1 ст.256 КУпАП.

При цьому, у ч.2 ст.256 КУпАП зазначається, що протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Оскільки текстуально, порядково та логічно частина друга вказаної статті (щодо підписання протоколу) знаходиться після частини першої (що є очевидним), у якій зазначаються відомості щодо даних, які підлягають зазначенню у протоколі, суд тлумачить даний пункт таким чином, що протокол підписується вказаними особами тільки після того, як в нього будуть внесені усі відомості, визначені у ч.1 ст.256 КУпАП, і, власне тільки з моменту його підписання (або відмови від підписання певними особами, що засвідчується в порядку ч.3 ст.256 КУпАП) вказаний документ набуває процесуальної чинності і доказового значення саме протоколу про адміністративне правопорушення і може вважатися «складеним».

При цьому, з відеозапису (відео файл Clip-5, приблизно 0:20 хв. запису) чітко вбачається, що на момент підписання протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським адвокат Голубниченка В.В. вже знаходився на місці події, знайомився з матеріалами справи та приймав участь у процесуальних діях (що також видно з більш ранніх за часом відеозаписів у файлах Clip-4 приблизно 5:20 хв., 8:50 хв. і далі, тощо).

Більш того, протокол в момент його підписання поліцейським, знаходився, власне, на колінах у адвоката, який сидів в салоні патрульного автомобіля, що чітко видно з відеозапису.

За таких обставин суд доходить до висновку про те, що протокол про адміністративне правопорушення було складено у присутності адвоката, у зв`язку з чим не приймає до уваги позицію сторони захисту з даного питання.

Суд також не приймає до уваги позицію сторони захисту щодо ніби то підписання понятими чистих бланків своїх свідчень, оскільки згідно відеозапису (відео файл Clip-7, приблизно 09 хв. та 10:50) чітко видно і чутно, що поняті підписують вже заповнені бланки, в яких зазначені рукописно їх дані, адреси, тощо (що чітко видно на відеозаписі).

Застосування ж поліцейськими при цьому частково надрукованих бланків суд не вважає порушенням вимог закону, оскільки, власне, навіть сам протокол про адміністративне правопорушення фізично є частково надрукованим бланком, який так само частково заповнюється від руки.

При цьому, по суті відомості, зазначені у поясненнях свідків, повністю відповідають дійсності, наскільки це можливо встановити з пояснень учасників справи та відеозаписів з місця подій.

Водночас, суд вважає за необхідне ще раз зазначити, що судом вказані особи неодноразово викликалися в судове засідання, проте жодного разу не прибули на виклик, про причини неявки суду не повідомили, і судом було взято до уваги їх пояснення виключно тоді, коли усі можливості виклику до суду будо використано, а подальший перенос розгляду справи привів би до пропуску строків накладення адміністративного стягнення (у випадку наявності складу адміністративного правопорушення).

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Судом не встановлені обставини, які пом`якшують відповідальність.

Приймаючи до уваги викладене, суд робить висновок про доведеність вини водія ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням викладеного, а також характеру скоєного правопорушення, особи, що притягається до адміністративної відповідальності та інших вимог ст. 33 КУпАП, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, прихожу до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки таке стягнення, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 130, 283, 284, 294, КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керування транспортним засобом на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи правопорушника або за місцезнаходженням його майна у порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до частини 2 статті 308 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, в апеляційному порядку шляхом подання скарги через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу.

Суддя: В. Є. Сільченко