Єдиний унікальний номер 719/337/24
Номер провадження 3/719/181/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року м. Новодністровськ

Суддя Новодністровського міського суду Чернівецької області Луців О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 НОМЕР_1 прикордонного загону, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №287402 від 15.04.2024 року, вбачається, що 15.04.2024 року о 16 год. 00 хв. на відстані 15000 метрів до лінії державного кордону на напрямку 0107/06 прикордонного знаку був затриманий ОСОБА_1 прикордонним нарядом «Контрольний пост», на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на території Сокирянської ОТГ Дністровського району Чернівецької області, в складі групи осіб спільно з громадянином ОСОБА_2 за спробу незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 9,12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.204-1 КУпАП.

15.05.2024 року до суду надійшли письмові пояснення від ОСОБА_1 , у яких він зазначив, що рухаючись по дорозі з міста Вінниці в напрямку населеного пункту

Новодністровськ, на проїзній частині дороги, на якій не було жодного інформування, зокрема відповідного дорожнього знаку, для запобігання в?їзду на дороги, що безпосередньо простягаються у межах прикордонної смуги до державного кордону і не забезпечують пересування до встановлених пунктів пропуску через державний кордон, автомобіль було зупинено прикордонниками та без належного надання з їх боку будь-яких пояснень щодо підстав зупинки, вказаними особами були відібрані мобільні телефони у водія та експедитора та примусово супроводжено до м. Сокиряни. Там було повідомлено про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 нібито незаконно намагалися перетнути кордон поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Незважаючи на пояснення осіб про відсутність на міру на перетин державного кордону, прикордонниками у місті Сокиряни було складено протокол про адміністративне затримання та протокол про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП. Однак вказані документи не містять даних щодо факту перетинання кордону ОСОБА_1 та відсутні відомості, що місце, де було його затримано не є дозволеним для проїзду транспортних засобів або проходження людей біля державного кордону. Зазначені документи не містять жодних фактичних даних, які б підтверджували як мету особи на спробу незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску, так і фіксацію безпосереднього моменту як факту незаконного перетинання державного кордону на відповідній ділянці, так і факту вчинення таких дій безпосередньо ОСОБА_1 у групі з іншою особою, а лише констатують факт затримання ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 на значній відстані від лінії державного кордону.

Розгляд справи здійснювався за відсутності ОСОБА_1 , який був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання, про що свідчать надані ним письмові пояснення.

Дослідивши наявні у справі докази, суддя дійшла наступних висновків.

Згідно ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст.251 КУпАП).

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 року заява №926/08), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідальність за ч.2 ст.204-1 КУпАП настає за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом. Усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника.

Суддя вважає, що факт перетинання державного кордону ОСОБА_1 у групі з іншою особою належними доказами не зафіксовано. При цьому, суддя критично оцінює наявні у справі письмові докази, які нібито підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки такі докази не містять у собі достовірних фактичних даних, сукупність яких надала б суду підстави прийти до переконливого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Так, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №287402 від 15.04.2024 року, протоколу про адміністративне затримання від 15.04.2024 року, письмових пояснень ОСОБА_1 від 15.04.2024 року, рапорту начальника відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 капітана ОСОБА_3 від 15.04.2024 року було здійснено перевірку транспортного засобу в якому перебували ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які прямували в сторону контрольованого прикордонного району без підтверджуючих на це підстав.

Разом з тим, вказані докази не містять жодних фактичних даних, які б підтверджували фіксацію безпосереднього моменту як факту незаконного перетинання державного кордону на відповідній ділянці, так і факту вчинення таких дій безпосередньо ОСОБА_1 у групі з іншою особою, а лише констатують факт затримання ОСОБА_1 спільно з іншою особою під час їх руху на автомобілі на значній відстані від лінії державного кордону.

При цьому, на думку судді, що сам по собі факт руху вказаних осіб у транспортному засобі в напрямку від лінії державного кордону без підтверджуючих підстав не свідчить про вчинення такими особами незаконного перетинання державного кордону.

Отже, оцінюючи вищевикладені докази у їх сукупності, суддя вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, у визначеному законом порядку не доведена.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд дійшла висновку, що адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП слід закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

На підставі ст.ст.7, 204-1, 247, 251, 252, 255, 283, 284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду через Новодністровський міський суд Чернівецької області.

Суддя: /підпис