ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/688/24

3/609/415/2024

28 травня 2024 року суддя Шумського районного суду Тернопільської області Катерняк О.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли із Головного управління ДПС у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працюючої головним бухгалтером ПП «СЛАВУТААВТОГАЗСЕРВІС»,

за ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А :

ГУ ДПС у Тернопільській області направлено в суд матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Із протоколу № 556/19-00-04-08 про адміністративне правопорушення складеного 15 травня 2024 року головним державним інспектором Кременецького відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Тернопільській області Божук М.У., вбачається, що за результатами камеральної перевірки своєчасності подання податкової декларації з податку на додану вартість ПП «СЛАВУТААВТОГАЗСЕРВІС» за березень 2024 року встановлено несвоєчасне подання податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2024 року по терміну подання 22.04.2024 року, яку фактично подано 23.04.2024 року (податкова декларація з податку на додану вартість № від 23.04.2024 року), результати якої оформлено актом камеральної перевірки №5689/19-00-04-08/34863293 від 29.04.2024 встановлено, що головний бухгалтер ПП «СЛАВУТААВТОГАЗСЕРВІС» ОСОБА_1 вчинила правопорушення, а саме: порушення порядку ведення податкового обліку, а саме: несвоєчасно подано податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2024 року по терміну подання 22.04.2024 року, яку фактично подано 23.04.2024 року, чим порушила вимоги п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16, п. 49.2, п.п. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49, п. 203.1 ст. 203 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями).

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про місце, дату та час розгляду справи, що підтверджується трекінгом Укрпошта, відповідно до якого вбачається, що відправлення вручено адресату особисто. Про причини неявки ОСОБА_1 суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи суду не скеровувала.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Однак Суворова- ОСОБА_2 , будучи обізнаною про наявність відносно неї справи про адміністративне правопорушення, яка розглядається у Шумському районному суді, не вжила жодних заходів для повідомлення про причини своєї неявки, до суду не з`явилася без поважних причин.

Враховуючи, що згідно зч. 2 ст. 268 КУпАП справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.163-1 КУпАП, не відносяться до категорії справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, тому, відповідно до вимог ч. 1 ст.268 КУпАП, дана справа розглядається у відсутності ОСОБА_1 .

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання право порушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП з наступних підстав.

Так, диспозицією ч. 1 ст.163-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №556/19-00-04-08 від 15.05.2024; актом про результати камеральної перевірки щодо несвоєчасного подання податкової звітності з податку на додану вартість ПП «СЛАВУТААВТОГАЗСЕРВІС», код за №5689/19-00-04-08/34863293 від 29.04.2024.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер адміністративного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи наведені вище обставини, суд прийшов до висновку про можливість застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції, встановленої ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 163-1, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5 (п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 грн. 00 коп. (вісімдесят п`ять гривень 00 копійок) в дохід держави.

У разі несплати штрафу протягом 15 днів на підставі ч.2 ст.308 КУпАП стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять гривень 60 копійок) в дохід держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Оксана КАТЕРНЯК