ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/4146/24 Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/1527/24 Пашнєв В.Г.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Кружиліної О.А.,

за участю секретаря - Михайлюка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Конєвої Лілії Дмитрівни на постанову судді Ленінського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 6005,60 грн на користь держави.

Не погодившись з вказаною постановою судді, захисник ОСОБА_1 адвокат Конєва Л.Д. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги, захисник зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суддею не повно досліджено та не враховано усіх обставин справи.

Зазначає, що 08 липня 2024 року ОСОБА_1 перебував на похованні чоловіка своєї рідної сестри, перебуваючи у важкому психологічному стані 09 липня 2024 року він вийшов на вулицю взявши з собою самокат, де перебував до 00:50 год. 10 липня 2024 року.

Звертає увагу, що самокатом ОСОБА_1 не управляв, а лише котив його, оскільки був розряджений акумулятор.

Посилається на не роз`яснення поліцейськими ОСОБА_1 права на правову допомогу та одразу запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння

Звертає увагу на відсутність підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 відповідно до вимог статті 35 Закону України «Про національну поліцію».

Вважає, що у поліцейських були відсутні підстави для огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки будь-яких первинних ознак алкогольного сп`яніння, він не мав.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобам, крім того, суддею не враховано, що самокат не відповідає поняттю транспортного засобу, в розумінні статті 130 КУпАП.

Також захисник вважає, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено з суттєвими порушеннями, без надання документів на алкотестер, без перевірки цілісності пакування мундштуку та за відсутністю ліцензійного документу на засіб вимірювальної техніки.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду ОСОБА_1 та його захисник адвокат Конєва Л.Л. не прибули, клопотання про відкладення апеляційного перегляду справи не подавали, про причини неявки апеляційний суд не повідомили.

З огляду на зазначене та виходячи з положень статей 268, 271, 294 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності учасників провадження.

Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП суддя виходив з того, що вчинене ним адміністративне правопорушення полягає у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.9 «а» ПДР України, що підтверджено зібраними у справі доказами.

З таким висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Відповідно до пункту 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частини 1 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 статті 266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Судовим розглядом встановлено, що 10 липня 2024 року о 00:50 в м. Харкові по вул. Холодногірській, 10, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «M365 Xiaomi Mi Scooter Essential» перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія ОСОБА_1 проводився в установленому законом порядку, з застосуванням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6820», результат огляду становив 1,36 %0 (проміле).

Проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора зафіксовано на нагрудну камеру поліцейських, відповідно до вимог статті 266 КУпАП, відеозапис з якої долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.

Внаслідок зазначених подій, поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 910526 від 10 липня 2024 року за порушення ОСОБА_1 вимог пункту 2.9 «а» ПДР України.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, яким суддя надав належну правову оцінку.

Апеляційний суд вважає, що вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 2652, 266, 268 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейськими дотримано.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , вимог за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Апеляційний суд дійшов висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлені фактичні обставини адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП

Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що матеріали справи не містять даних про керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом, апеляційний суд вважає безпідставними, з огляну на таке.

На наявному в матеріалах справи відеозаписі, який був предметом дослідження під час апеляційного перегляду справи, зафіксовано факт керування ОСОБА_1 самокатом, його зупинку поліцейськими та подальше спілкування щодо причин та обставин такого керування.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що поліцейські не роз`яснили ОСОБА_1 його права, у тому числі, права на правову допомогу, апеляційний суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.

З дослідженого змісту протоколу вбачається, що поліцейським під час складання протоколу, права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП правопорушнику ОСОБА_1 роз`ясненні, про що міститься його підпис у відповідній графі протоколу.

Разом з тим, відповідно до вимог частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Складання протоколу, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та не є розглядом справи, відповідно до положень статей 221, 254, 255, 256, 279 КУпАП.

Відповідно до положень статті 268 КУпАП обов`язкової участі захисника при складання протоколу про адміністративне правопорушення, не передбачено.

Доводи апеляційної скарги захисника про порушення поліцейськими порядку огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, не знайшли свого обґрунтованого підтвердження, з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820».

Результат огляду становив 1,36 ‰ алкоголю у видихаємому повітрі, що у 6,8 разів перевищив допустиму норму у 0,2%0. З результатами проведеного огляду ОСОБА_1 погодився, розписавшись у акті огляду.

Положеннями статті 267 КУпАП визначено порядок оскарження заходів забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення, відповідно до яких огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

Отже, у разі незгоди ОСОБА_1 з процедурою проведеного поліцейськими огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора та формальностями оформлення таких результатів, він мав право оскаржити заходи забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, однак таким правом не скористався.

З врахуванням встановлених судом обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, його винуватість у вчиненні даного правопорушення підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про те, що самокат не відповідає поняттю транспортного засобу, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до пункту 1.10 ПДР України механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Відповідно до пункту 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до практики Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду слідує, що будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів. Із визначеного випливає, що межа між механічними і немеханічними транспортними засобами проходить тільки в класі транспортних засобів із електродвигуном.

У постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 127/5920/22 заначено, якщо транспортний засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням засобу, характеристика як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

Отже, коли електросамокат служить для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, він є повноправним учасником дорожнього руху та вважається транспортним засобом.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом самокатом «M365 Xiaomi Mi Scooter Essential», на вимогу поліцейського пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, щоб електросамокат вважався «механічним транспортним засобом» він повинен мати двигун потужністю понад 3 кВт і для керування ним, необхідно мати водійське посвідчення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 керував транспортним засобом електросамокатом «M365 Xiaomi Mi Scooter Essential» потужність якого є 0,3 кВт.

За таких обставин, керування вищевказаним електросамокатом не потребує наявності у особи яка ним керує, посвідчення водія.

Санкція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає накладення на водіїв штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та не містить альтернатив застосування адміністративного стягнення.

З огляду на викладене, до ОСОБА_1 неможливо застосувати адміністративне стягнення у виді позбавлення спеціального права, оскільки він керував транспортним засобом, на управління яким не потрібна наявність посвідчення водія.

У зв`язку з наведеним, за наслідками апеляційного перегляду справи, апеляційний суд відповідно до пункту 4 частини 8 статті 294 КУпАП скасовує постанову судді, в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на один рік.

В іншій частині підстав для скасування постанови судді Ленінського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2024 року за доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Конєвої Л.Д., апеляційним судом не встановлено.

Керуючись статтями 1, 7, 23, 130, 245, 251, 252, 256, 2652, 266-267, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Конєвої Лілії Дмитрівни - задовольнити частково.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2024 року - змінити, скасувавши її в частині позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на строк один рік.

В іншій частині постанову судді залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна