КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 362/7113/23 Апеляційне провадження № 33/824/2498/2024Головуючий у суді першої інстанції - Сухарева О.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Нежура В.А. розглянув матеріали справи про адміністративне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.04.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000, 00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Встановлено, що ОСОБА_1 22.10.2024 о 14.00 год в Київській області в м. Василькові по вул. Квітки-Основ`яненко керував автомобілем марки «DaewooLanos» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці), але від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився,чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження за відсутності складу та події адміністративного правопорушення, зазначаючи, що відео, створене без належного фіксування, на невстановлений пристрій, у протоколі відсутні відомості про технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеофіксацію, а долучені до матеріалів справи відеозаписи не є безперервними, не містять даних про початок зупинки, проведення огляду та роз`яснення прав ОСОБА_1 , а відтак не можуть вважатись доказами у справі.

Звертає увагу, що поліцейський не роз`яснив водієві його права та обов`язки, передбачені ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Апеляційна скарга містить доводи, що акт огляду на стан сп`яніння та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складені з недотриманням вимог чинного законодавства.

ОСОБА_1 зазначає, що від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у зв`язку з тим, що не розумів наслідків такої відмови, так як працівники поліції не роз`яснили йому наслідків відмови пройти процедуру обстеження у медичному закладі, крім того дії працівників носили характер комерційної складової, тому відеофіксація належним чином не велася. Також, зазначає, що підписи свідків робив поліцейський, так як свідки були відпущені відразу після відеофіксації на невідомий технічний засіб, а з відеозаписів чітко видно, що у ОСОБА_1 відсутнібудь-які ознаки наркотичного сп`яніння. Втомлений вигляд водія, спокійне поводження і адекватна поведінка до поліцейських, не можуть бути розцінені як ознаки наркотичного чи/або алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що матеріали справи та сам протокол про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Підкреслює, що підпис водія у протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності не є доказом вини (ВС/КАС у справі № 757/2757/16-а від 22.07.2019).

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції при розгляді справи по суті вказані вимоги закону виконав.

Частиною першою статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2021, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС і МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція) ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАПпідтверджується наявними в матеріалах справидоказами, а саме протоколом проадміністративне правопорушення серії ААБ № 486789 від 22.10.2024; актом огляду на стан наркотичного сп`янінн; направленням водія до медичного закладу; письмовими поясненнями свідків події, які були присутні при огляді водія на стан наркотичного сп`яніння та відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

З огляду на зазначене, апеляційний суд вважає, що висновок викладений у постанові Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.04.2024 про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи захисника про те, що відеозапис є неналежним доказом по справі не може бути підставою для звільнення від адміністративної відповідальності, оскільки відповідно до наданого відеозапису, на ньому відображена подія вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та є об`єктивним доказом, що дозволяє встановити факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Посилання скаржника на те, що поліцейський не роз`яснив водієві його права та обов`язки, передбачені ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП спростовуються відеозаписом з нагрудних камер поліцейських з якого видно, що ОСОБА_1 підтверджує що керував автомобілем, заперечує вживання наркотичних засобів, надалі поліцейській повідомляє про ознаки наркотичного сп`яніння у водія і пропонує пройти огляд у медичному закладі, на що водій відмовляється, після чого поліцейській повідомляє про наслідки такої відмови складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД 486786 зазначено, що громадянину ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП,водій ознайомлений з ним і розписався без зауважень до протоколу.

Зауваження скаржника щодо того, що підпис водія у протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності не є доказом вини (ВС/КАС у справі № 757/2757/16-а від 22.07.2019) суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки цією постановою визначено, що суд дійшов хибного висновку про вину позивача у скоєнні адміністративного правопорушення лише у зв`язку з проставленням підпису в оскаржуваній постанові, адже у справі відсутні будь-які інші докази на підтвердження факту порушення позивачем Правил дорожнього руху (наприклад, відео- та/або фото фіксація, показання свідків).

У даній справі, крім протоколу про адміністративне правопорушення наявні такі докази, як відеофіксація та показання свідків.

Таким чином, протокол є одним із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення, який суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУПАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що пояснення свідків виконано на печатному бланку не є порушенням вимог закону і не спростовують події та складу адміністративного правопорушення, вчиненого водієм, а припущення щодо того, що підписи замість свідків робили працівники поліції не містять свого підтвердження.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що згідно вимог ст. 266 КУпАП присутність свідків за умови здійснення фіксації технічними засобами відеозапису розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, є необов`язковою.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржника про те, що у ОСОБА_1 відсутні будь-які ознаки наркотичного сп`яніння, а працівники поліції безпідставно запропонували такий огляд, адже це питання суб`єктивної оцінки стану зробленого поліцейським. Тому саме останній, який не є лікарем, вирішує про наявність або відсутність ознак наркотичного сп`яніння. Відтак, виявивши у водія ознаки наркотичного сп`яніння, працівник поліції має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан такого сп`яніння.

Обставини того, чи був ОСОБА_1 відсторонений від керування автомобілем, чи був його транспортний засіб переданий іншій особі для керування, як і його подальші дії, в тому числі стосовно керування автомобіля, після складення протоколу, не впливають на правильність кваліфікації дій водія за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про недопустимість відеофайлів з нагрудних камер поліцейських у якості доказу, не приймаються до уваги суду апеляційної інстанції, оскільки відеозапис відображає всі події та обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Судом враховується те, що, згідно рішення по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, водій, реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Інших доказів на спростування висновків районного суду апелянтом у апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході апеляційного розгляду не здобуто.

Таким чином, при розгляді даної справи суд першої інстанції дотримався вимог статтей 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом.

Згідно частини восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, постанови суду першої інстанції без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

ПостановуВасильківського міськрайонного суду Київської області від 03 квітня 2024 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 27 травня 2024 року.

Суддя

Київського апеляційного суду В.А. Нежура