Справа№465/2594/24
пр.№ 3/464/1318/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2024 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУАП,

установила:

Постановою Франківського районного суду м.Львова від 19 квітня 2024 року дану справу направлено за підсудністю до Сихівського районного суду м.Львова.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями таку передано на розгляд судді Тімченко О.В.

Приписами ст.38 КУАП установлено наступне: якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій-шостій цієї статті.

Наведені строки відповідно до положень КУАП є присічними і продовженню чи поновленню не підлягають.

За змістом ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

У постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 308/8763/15-а сформульовано наступний висновок.

Визначення на законодавчому рівні у ст.38 КУАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Окрім цього, логічне тлумачення абзацу першого ст.247 КУАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст.280 КУАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Із матеріалів справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення, яке не є триваючим, учинено 01 лютого 2024 року.

З урахуванням викладеного вище та зважаючи на те, що станом на день розгляду справи сплив установлений ст.38 КУАП строк накладення адміністративного стягнення, а закінчення такого строку є безумовною та достатньою підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, про що просить у суді особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Перешкод для такого висновку не встановлено, а від позиції потерпілого КУАП не ставить в залежність вирішення питання про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст.38, 221, 247 п.7, 283, 284 КУАП,

постановила:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУАП закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО