Справа № 606/402/24
Постанова

Іменем України

21 травня 2024 року м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Малярчук В.В. розглянувши матеріали, які надійшли із ВП № 3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працює викладачем в коледжі ім. Я. Стецько, -

за ч. 1ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Теребовлянського районного суду Тернопільської області із ВП № 3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1ст. 130 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №162401, який складений інспектором СРПП ВП № 3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області 05.02.2024 вбачається, що ОСОБА_1 05.02.2024 року о 18:13 год. в м. Теребовля, по вул.. Січових Стрільців, керував транспортним засобом ВАЗ 2108 н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, обличчя тремтіння пальців рук,) від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки на приладі «Драгер 6810» відмовився, їхати в медичний заклад для огляду також відмовився, чим порушив вимоги п. 2,5 ПДР України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

У судове засідання з`явився представник правопорушника ОСОБА_1 адвокат Пацула В.О. та поснив, що ОСОБА_1 вини своєї не визнає, оскільки працівники поліції неправомірно склали протокол щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Мотивуючи тим, що 5 лютого 2024 року близько 18:15 год. ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції в м. Теребовля по вул. Січових Стрільців за невиконання вимог п. 9.2 б ПДР України, а саме через не увімкнення світлового покажчика повороту при зміні напрямку руху. Під час оформлення адміністративних матеріалів за ст. 122 КУпАП у інспектора СРПП Цимбали Р.В. виникла підозра, що водій ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, при цьому поліцейський повідомив, що чує запах алкоголю, який йде або з автомобіля, або від водія. Тим не менше, у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно водія ОСОБА_1 зазначаються наступні ознаки алкогольного сп`яніння, які, нібито, виявив поліцейський: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та обличчя, тремтіння пальців рук. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці з допомогою приладу «Драгер». Однак враховуючи той факт, що в патрульному автомобілі, на якому несли службу поліцейські, газоаналізатор був відсутній, останні почали протиправно схиляти водія до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Вказане чітко вбачається із долученого до справи відеозапису. Так на відеозаписі VID49F-00-0035 час з 18:23:20 по 18:23:30 інспектор ОСОБА_2 вводить водія ОСОБА_1 в оману стосовно санкції статті 130 КУпАП, стверджуючи, що за порушення вимог вказаної статті суд може накласти адміністративне стягнення у вигляді попередження. На цьому ж відео в період часу з 18:24:40 до 18:24:50 інспектор поліції ОСОБА_2 пропонує продути мундштук та стверджує, що водій може його як продувати, так і не продувати і за відмову продувати жодної відповідальності не несе. На відрізку відео VID49Р-00-0036 в період часу з 18:25:00 по 18:25:45 інспектор поліції ОСОБА_2 стверджує, що їм легше, коли водій не продуває прилад і факт непродуття не має для нього ніякого значення. На цьому ж відео, після переконання водія в тому, що він не несе відповідальності за відмову від продуття газоаналізатора, інспектор поліції ОСОБА_2 запитує водія, чи бажає він продувати прилад, а в цей час інший інспектор ОСОБА_3 , який знаходиться за спиною у ОСОБА_2 , користуючись тим, що він знайомий із ОСОБА_1 і той йому довіряє, підказує останньому щоб той відмовився від огляду на стан сп`яніння (18:25:50 - 18:26:05). При цьому водію ніхто так і не повідомив про наслідки такої відмови. Тобто працівниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ним ПДР України, які могли би бути підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП. Атому вважає, що протокол складений працівниками поліції неправомірний.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, прийшов до наступного висновку.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №162401, складеного інспектором СРПП ВП № 3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області 05.02.2024 вбачається, що ОСОБА_1 05.02.2024 року о 18:13 год. в м. Теребовля, по вул.. Січових Стрільців, керував транспортним засобом ВАЗ 2108 н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, обличчя тремтіння пальців рук,) від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки на приладі «Драгер 6810» відмовився, їхати в медичний заклад для огляду також відмовився, чим порушив вимоги п. 2,5 ПДР України.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються, особою яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності ст. 245 КУпАП.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 280 КУпАП.

Враховуючи обставини справи про адміністративне правопорушення дані вимоги закону працівниками поліції не дотримані, оскільки, складений протокол 05.02.2024 року про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи.

Протокол про адміністративне правопорушення без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Оцінюючи ці матеріали через призму доводів ОСОБА_1 та його представника про те, що за описаних у вказаному протоколі серії ААД №162401 про адміністративне правопорушення обставини, суд вважає за необхідне зазначити таке:

Так, відповідно до п. 2,3, 6,7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС та МОЗ №1452/735 від 11.11.2015 року огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота;порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Таким чином як вбачається з компакт диску з відео фіксацією з нагрудної камери поліцейського працівниками поліції VID49F-00-0035 час з 18:23:20 по 18:23:30, інспектор ОСОБА_2 стверджував, що за порушення вимог вказаної статті суд може накласти адміністративне стягнення у вигляді попередження. На цьому ж відео в період часу з 18:24:40 до 18:24:50 інспектор поліції ОСОБА_2 пропонує продути мундштук та наголошує, що водій може його як продувати, так і не продувати і за відмову продувати жодної відповідальності не несе.

Крім того на відрізку відео VID49F-00-0036 в період часу з 18:25:00 по 18:25:45 інспектор поліції ОСОБА_2 стверджує, що коли водій не продуває прилад і факт непродуття не має для нього ніякого значення. На цьому ж відео, після переконання водія в тому, що він не несе відповідальності за відмову від продуття газоаналізатора, інспектор поліції ОСОБА_2 запитує водія, чи бажає він продувати прилад, а в цей час інший інспектор ОСОБА_3 , який знаходиться за спиною у ОСОБА_2 , підказує останньому щоб той відмовився від огляду на стан сп`яніння (18:25:50 - 18:26:05). При цьому водію ніхто так і не повідомив пре наслідки такої відмови.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Одночасно згідно відео доданого до матеріалів справи не відображено факту ознайомлення ОСОБА_1 з правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст.. 268 КУпАП. Також, відсутнє відео з ознайомленням з актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно ч. 1 ст. 63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Згідно абз. 4 п. 2 розділу 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395 (далі Інструкція № 1395), під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії», за умови наявності певної неточності чи суперечностей, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Також Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

А тому, суд не приймає до уваги дані, викладені в протоколі про адміністративні правопорушення серії ААД № 162401 від 05.02.2024 року, про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки протокол складено з порушенням вимог КУпАП.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам у даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

За правилами ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, а провадження у справі слід закрити на підставі статті 247 ч.1 п.1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.130 ч.1, 247, 251, 276, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1ст.130 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд.

Суддя: