ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/3850/24

3/522/2579/24

22 травня 2024 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Лагода К.О., розглянувши справи про адміністративні правопорушення, які надійшла з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ,солдата, дизеліста-електрика відділення передавальних радіопристроїв центру радіо-та супутникового зв`язку, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.172-15 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення, (далі КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

27.02.2024 року о 08 год. 00 хв. солдат ОСОБА_2 дизеліст-електрик відділення передавальних радіопристроїв центру радіо - та супутникового зв`язку військової частини НОМЕР_1 не прибув для заступання на чергування, а саме 27.02.2024 року черговий помічник начальника вузла капітан ОСОБА_3 та начальник центру радіо - та супутникового зв`язку майор ОСОБА_4 доповіли рапортами, про те що солдат ОСОБА_1 , який повинен був заступати на чергування патрульним відповідно до графіку виконання бойових (спеціальних) завдань особовим складом військової частини НОМЕР_1 патрульними на лютий 2024 року та відповідно до бойового наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.02.2024 року № 57 «Про виконання бойових (спеціальних) завдань та заступання на чергування чергової зміни 64 інформаційно - телекомунікаційного вузла» не прибув для заступання на чергування патрульним.

Поняття особливого періоду наведене у частині 1 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII, особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. У частині 4 статті 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» 21.10.1993 № 3543-XII, зазначено, що зміст мобілізації становить: переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, а також адміністративно-територіальних одиниць України на роботу в умовах особливого періоду; переведення Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу. На даний момент військова частина НОМЕР_1 не переведена на організацію та штати мирного часу, тому виконує завдання в умовах особливого періоду.

Відповідно до преамбули Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут) цей Статут визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, a також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг. Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Відповідно до ст.1 Дисциплінарного статуту, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Відповідно до ст.4 Дисциплінарного статуту додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби. Відповідно до статей 11,16,49,128 ЗУ «Про Статут Внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 548-XIV військовослужбовець повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України законів України, військової присяги, віддано служити Українському народу, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому;солдат зобов`язаний: бути хоробрим та ініціативним, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців; своєчасно доповідати командирові відділення про захворювання, надзвичайні події та факти порушення військової дисципліни, випадки втрати чи несправності озброєння, техніки та інших матеріальних засобів; під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.

Таким чином, дії ОСОБА_1 , які виразились у недбалому ставленні до військової службової особи до військової служби, в умовах особливого періоду кваліфіковано за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-15 КУпАП.

ОСОБА_1 , який був повідомлений про час та місце розгляду справи подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності в якій зазначив, що свою вину визнає частково, а саме у формі спізнення на військову службу на 3 години 40 хвилин. Крім того він визнає, що своєчасно не заступив на чергування 27.02.2024р. о 08 годині 00 хвилин. Також зазначає, що провина є, а тому її наслідки прийме у повному обсязі.

За даних обставин, з урахуванням положень ст. 268 КУпАП, справу розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до диспозиції ч.2 ст. 172-15 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» особливий період діє в Україні з 17.03.2014р.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 , а також викладені обставини підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення А 1283№ 1 від 12.03.2024р., актом службового розслідування від 11.03.2024р., наказом командира військової частини НОМЕР_1 №79 від 27.02.2024р. про призначення службового розслідування; рапортом начальника центру радіо - та супутникового зв`язку майор ОСОБА_4 від 27.02.2024р. про неприбуття солдата ОСОБА_1 до військової частини для заступання патрульним, рапортом чергового ІТВ капітана ОСОБА_5 від 27.02.2024, про неприбуття солдата ОСОБА_1 для отримання зброї та інструктажу чергової зміни, згідно графіку чергувань від 29.01.2024р., графіком чергувань від 29.01.2024р., згідно якого солдат ОСОБА_1 27.02.2024р. є черговим для охорони і оборони військової частини НОМЕР_1 , письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 27.02.2024р., письмовими поясненнями ОСОБА_6 наказом командира військової частини НОМЕР_1 №98 від 12.03.2024р. про результати службового розслідування, службовою характеристикою ОСОБА_1 , паспортом громадянина України та військовим квитком солдата ОСОБА_1 , наказом командира військової частини НОМЕР_1 №158 від 30.05.2023р.

Таким чином, суд доходить до висновку, що своїми неправомірними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками - недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Згідно ч. 2 ст. 7 та ст. 245, ст. 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, є всі підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності.

Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст. 34 КУпАП обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлені.

Відповідно до ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи обставини справи, дані про особу правопорушника, вважаю необхідним визначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч.2 ст.172-15 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами, а саме у виді штрафу.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, його може бути звільнено від сплати судового збору, згідно п.12 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 172-15 ч.2, 283,284 КУпАП, п.12 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: К.О.Лагода