Справа № 755/4794/24
Провадження №: 3/755/2197/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" травня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Сазонова М.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Суддею визнано встановленим, що ОСОБА_1 , 06.03.2024 року о 00 год. 09 хв. в м. Києві по вул. Русанівська Набережна,8, на транспортному засобі «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , надавав послуги Таксі з перевезення пасажирів, без відповідної ліцензії, чим порушив п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

16.05.2024 року до суду надійшло письмове заперечення від захисника ОСОБА_1 - адвоката Тихоші Д.С., згідно якого останній просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Клопотання мотивоване тим, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться в провину те, що він надавав послуги таксі без відповідної ліцензії, відповідно до п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності». Відповідно до норм ч. 1 ст. 164 КУпАП, об`єктивною стороною складу адміністративного правопорушення є здійснення винною особою господарської діяльності. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 19 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання підлягають державній реєстрації. Зазначив, що в матеріалах справи не містяться відомості про те, що ОСОБА_1 зареєстрований як суб`єкт господарювання, який на постійні основі, систематично, три і більше разів, надавав платні послуги з перевезення громадян. Крім того, в матеріалах справи міститься тільки протокол про адміністративне правопорушення та пояснення пасажирів автомобіля, з яких випливає, що вони є знайомими із ОСОБА_1 . Також, жодних доказів того, що під час складання протоколу хоч один із пасажирів сплачував грошові кошти ОСОБА_1 до справи не додано, відтак, не можливо дослідити, чи дійсно останній отримував який-небудь дохід та чи взагалі перевозив будь-кого у розумінні господарської діяльності. Факт надання послуги за грошові кошти не задокументовано належним чином у встановленому законом порядку. Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення не наведено норм закону, що регулюють заняття господарською діяльністю з перевезення пасажирів, не зазначено у чому саме виразилося порушення, не зазначено, чи був автомобіль обладнаний, як таксі, та не зазначено осіб, яким він надавав послуги таксі, та чи існувала регулярність з надання послуг таксі.

У судове засідання ОСОБА_1 та його захисник Тихоша Д.С. не прибули, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою автоматизованої системи документообігу суду, яка зберігається в матеріалах справи.

За таких обставин вважаю за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та захисника.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За визначенням, наведеним у ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 55 ГК України до суб`єктів господарювання належать громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» такий вид господарської діяльності, як перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів внутрішнім водним, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, підлягає ліцензуванню.

Частиною першою статті 164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Протокол про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 складений на бланку відповідного зразка з серійним номером ГП №303358 від 06.03.2024 року, уповноваженою на те особою, в ньому викладена суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин, він містить підпис працівника поліції, інформацію про роз`яснення прав, ознайомлення з місцем розгляду справи та відмову особи, яка притягається до відповідальності про ознайомлення з протоколом та отримання його копії (а.с.1).

Відповідно до норм діючого законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Між тим, жодних клопотань щодо незгоди з діями працівників поліції з приводу незаконного складання протоколу під час складання протоколу, ОСОБА_1 не викладено та заявлено не було.

Окрім того, вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні підтверджується іншими доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: письмові пояснення свідка ОСОБА_2 від 06.03.2024 року, згідно яких, 05.03.2024 року він викликав таксі зі свого мобільного телефону, після чого, на виклик прибув автомобіль «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_2 , та маршрут пролягав з м. Конотоп до м. Києва. Дані послуги таксі йому вартували близько 4000 грн.; письмові пояснення свідка ОСОБА_3 від 06.03.2024 року, згідно яких, друг ОСОБА_3 -таксист, попросив його з`їздити з ним в м. Київ, оскільки він повинен виконати замовлення. Приїхавши в м. Київ, вони не встигли до комендантської години, та були зупинені працівниками поліції; письмові поясненням ОСОБА_1 від 06.03.2024 року, згідно з якими, 06.03.2024 року він працював на своїй зміні у службі таксі, в той час до нього поступило замовлення на поїздку в м. Київ до готелю «Україна». У зв`язку із тим, що маршрут складав 260 км, він не розрахував час, та пересувався в м. Києві у комендантську годину. Також зазначив, що в нього не було ліцензії з надання послуг перевезення, працював по мобільному додатку, зобов`язався більше не порушувати чинне законодавство;відеозаписом з нагрудного відеореєстратора працівника поліції, на якому зафіксовано зупинку поліцейськими під час дії комендантської години автомобіля «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 ,із пасажирами - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . В ході спілкування із поліцейськими, ОСОБА_1 повідомив, що працює у таксі GPS-сервіс та виконує замовлення, яке отримав до початку комендантської години. При цьому, на питання працівника поліції повідомив, що ліцензії на відповідні перевезення він не має. Також пасажир зазначеного таксі, повідомив працівників поліції, що це він зробив замовлення та викликав таксі, оскільки йому необхідно було їхати в м. Київ, до готелю «Україна».

Твердження захисника ОСОБА_1 - адвоката Тихоші Д.С. щодо невизнання вини ОСОБА_1 , які викладені у запереченні, про те, що останній не є суб`єктом господарювання та господарську діяльність з перевезення пасажирів не здійснював, суд оцінює критично та вважає, що дані твердження є безпідставним та такими, що спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема письмовими поясненнями ОСОБА_1 , та поясненнями, які містяться у відеозаписі, а позицію ОСОБА_1 та його захисника щодо невизнання вини, суд вважає способом його захисту з метою уникнення відповідальності.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Враховуючи наведене вище, на ОСОБА_1 належить накласти адміністративне стягнення у виді штрафу, згідно з санкцією ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23, 24, 30, 164, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя М. Сазонова