ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/411/24 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю ОСОБА_1 , адвоката Дубчака С.П.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Дубчака С.П. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 грудня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень та стягнуто судовий збір.

Згідно з даною постановою, 25 листопада 2023 року близько 15 год. 24 хв. на 331 км автодороги М 19 в смт. В.Березовиця Тернопільського району Тернопільської області водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Фольксваген» Гольф, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі адвокат Дубчак С.П. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.12.2023 року та ухвалити нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ухвалена без всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Зазначає, що наявність ознак алкогольного сп`яніння, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсності.

Наголошує на тому, що у зв`язку із складанням протоколу про адміністративне правопорушення, у ОСОБА_1 раптово погіршився стан здоров`я і вона викликала швидку медичну допомогу. Звертає увагу на те, що встановлені лікарем швидкої симптоми спростовують вказані поліцейським в протоколі ознаки алкогольного сп`яніння.

Посилається на те, що поведінка ОСОБА_1 обумовлена гострою ситуаційною реакцією на стрес, що підтверджується діагнозом лікаря швидкої допомоги, внаслідок дій працівників поліції, які безпідставно звинуватили її у вживанні алкогольних напоїв.

Стверджує, що ОСОБА_1 не відмовлялась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, про що неодноразово повідомляла працівникам поліції, а навпаки бажала пройти такий огляд в медичному закладі, оскільки вважала, що поліцейські упереджено ставилися до неї, безпідставно звинувативши у вживанні алкоголю.

Апелянт зазначає, що ОСОБА_1 25.11.2023 року самостійно пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі та відповідно до виписки медзакладу ознак алкогольного сп`яніння в неї не виявлено.

Окрім цього, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки участі у розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 не брала, а копію постанови отримала 30.04.2024 року.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Дубчака С.П., які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення

серії ААБ №258619 від 25.11.2023 року, відповідно до якого поліцейським зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 25 листопада 2023 року близько 15 год. 24 хв. на 331 км автодороги М 19 в смт. В.Березовиця Тернопільського району Тернопільської області транспортним засобом марки «Фольксваген» Гольф, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовилася, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою, відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

З рапорту ст. інспектора ВМАЗ в Тернопільській області ДПП капрала поліції Кульбаби І. вбачається, що на А/Д М-19, 331 км було виявлено т/з марки «Фольксваген» Гольф, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , яка перевищила швидкість, а саме рухалась 87 км/год при дозволених 50 км/год.

Вказано, що підійшовши до останньої, в присутності екіпажу поліції було виявлено, що водій ОСОБА_1 , поводиться агресивно та не пред`являє документи, а також із салону авто було чути запах алкоголю.

Зазначено, що поспілкувавшись із водієм, від неї було чутно запах алкоголю з порожнини рота та тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, що являється ознаками алкогольного сп`яніння.

Вказано, що від проходження огляду на місці зупинки та в медичному закладі водій відмовилась.

З відеозапису камер поліцейських вбачається, що під час патрулювання 25 листопада 2023 року близько 15 год. 24 хв. на 331 км автодороги М 19 в смт. В.Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, поліцейськими виявлено транспортний засіб «Фольксваген» Гольф, державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебувала ОСОБА_1 ..

Як стверджує відеозапис, одразу після зупинки транспортного засобу поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що вона в порушення п.2.1 (а) ПДР України, керуючи т/з не пред`явила посвідчення водія та перевищила швидкість, а саме рухалась 87 км/год при дозволених 50 км/год, в зв`язку з чим була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП з накладенням штрафу.

Відповідно до відеозапису, ОСОБА_1 , в зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Остання, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд вказувала, що буде проходити, однак жодних дій щодо огляду не вчиняла, тому поліцейські правильно розцінили такі дії як відмову від огляду про що її повідомили.

У матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 листопада 2023 року, відповідно до якого за результатом огляду у ОСОБА_1 працівниками поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота; тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконала.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, а також порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції зроблена згідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що наявність ознак алкогольного сп`яніння, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсності, оскільки це спростовується матеріалами справи.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що встановлені лікарем швидкої допомоги, яку ОСОБА_1 викликала на місце зупинки, симптоми спростовують вказані поліцейським в протоколі ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки такі доводи не впливають на відповідальність останньої.

Безпідставним є посилання апелянта на те, що поведінка ОСОБА_1 обумовлена гострою ситуаційною реакцією на стрес, що підтверджується діагнозом лікаря швидкої допомоги, оскільки відповідно до відеозапису водій ОСОБА_1 була зупинена працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху, оскільки рухалась транспортним засобом зі швидкістю 87 км/год при дозволених 50 км/год та не пред`явила посвідчення водія, в зв`язку з чим була притягнута до адміністративної відповідальності, при цьому ОСОБА_1 була обурена діями працівників поліції та поводилася агресивно.

Окрім цього, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що від неї чутно запах алкоголю та бачили пляшку алкогольного напою, у зв`язку з чим запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Безпідставним є твердження апелянта, що ОСОБА_1 не відмовлялась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, про що неодноразово повідомляла працівникам поліції та бажала пройти такий огляд в медичному закладі, оскільки відповідно до відеозапису водій ОСОБА_1 вказувала поліцейським, що пройде огляд на місці зупинки після того як такий огляд пройдуть працівники поліції перші.

Також, на неодноразову пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі не реагувала та затягувала процес, у зв`язку з чим такі дії водія ОСОБА_1 працівники поліції розцінили як відмову від проходження огляду, про що її повідомили.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 25.11.2023 року самостійно пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі та відповідно до виписки медзакладу ознак алкогольного сп`яніння в неї не виявлено, оскільки такий огляд відбувся у невстановленому ст. 266 КУпАП порядку.

Права та обов`язки ОСОБА_1 поліцейський роз`яснив, що стверджує відеозапис з камер поліцейських. Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавала, дії працівників поліції не оскаржувала.

Твердження про неналежність доказів, долучених до матеріалів справи, на що у своїй скарзі посилається апелянт, то такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням її особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки остання відповідно до довідки УПП в Тернопільській області посвідчення водія не отримувала. За таких обставин, підстав для скасування постанови суду та закриття справи немає.

Беручи до уваги, що справу розглянуто судом першої інстанції 11 грудня 2023 року у відсутності ОСОБА_1 , оскаржувану постанову отримала 30.04.2024 року, їй слід поновити строк на оскарження, визнавши причини пропуску поважними.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката Дубчака С.П. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 грудня 2023 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя