Справа № 677/1763/24
Провадження № 3/677/942/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року м. Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області в складі головуючої судді Гладій Л.М., при секретарі Загаєвської С.М., за участю особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , особи, щодо якої складено протокол про адміністративну відповідальність, ОСОБА_1 , його захисника Сидорука Д.В., потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 (адреса реєстрації), за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 13 жовтня 2024 року близько 13 год. 00 хв. в м. Красилові на пл. Незалежності Хмельницької області, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме, обзивав останню образливими словами та нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 , за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що 13 жовтня 2024 року близько 13 години не перебував на площі Незалежності в м. Красилові, а був дома у батьків. В подальшому, в ході розгляду справи після допиту потерпілої подав письмові пояснення, в яких зазначив, що відбувся конфлікт з приводу спірних майнових питань, а не домашнє насильство, тому просив закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Сидорук Д.В. просив закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, посилаючи на те, що вина ОСОБА_1 не доведена жодними належними та допустимими доказами, зокрема письмові пояснення з врахуванням позиції Верховного Суду не є належними доказами, якщо свідки не були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань та не були допитані безпосередньо.

Потерпіла ОСОБА_2 дала пояснення 13 жовтня 2024 року близько 13 год. 00 хв. в м. Красилові на пл. Незалежності вона гуляла з дитиною і відбулась зустріч із ОСОБА_1 за його ініціативою для вирішення якихось майнових питань. В цей час підійшли подруги, які також гуляли із дітьми, віддали каву і відійшли, а вони розмовляли. Під час розмови її колишній чоловік, з яким вона вже давно не має жодних відносин, в тому числі і майнових спорів, почав ображати її та називати нецензурними словами, принижуючи її гідність як людини і як жінки, оскільки образи були викликані тим, що в неї в житті з`явився інший чоловік. При цьому були очевидці на площі, зокрема дві її подруги з дітьми. Зазначає, що метою таких образ став саме намір принизити її і завдати їй психологічного болю, зокрема слова про те, що вона нікому не потрібна, а також образливі слова нецензурної лексики, які вживаються для позначення осіб непристойної жіночої поведінки. Повідомила, що таке відношення мало протиправний і цинічний характер, оскільки він не має права безпричинно і так цинічно ображати її, після чого вона перебуває в стресовому стані та переживає за своє психічне здоров`я. На запитання ОСОБА_1 , вона зазначила, що має право захищатись, тому у відповідь на такі приниження вона відповідала тими ж словами. Також повідомила, що такі приниження і образи припинились тільки в зв`язку із її зверненням в поліцію.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 винуватості у даному адміністративному правопорушенні, суд приходить до висновку, що в його діях по епізоду з потерпілою ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 -2 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адмінправопорушення складається відповідно до вимог ст. ст. 254-256 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адмінправопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адмінвідповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адмінправопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого настає адмінвідповідальність.

Під домашнє насильство, зокрема і психологічного характеру, яке утворює склад адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Самі по собі нецензурні висловлювання, образи формують собою домашнє насильство та утворюють склад адмінправопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи і викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених у диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому. Разом з тим, вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами (наприклад аудіо/відео фіксацією), що є необхідним елементом складу даного правопорушення.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Заслухавши всіх учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення щодо потерпілої ОСОБА_2 підтверджується даними протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАД № 092580 від 17 жовтня 2024 року, заявою ОСОБА_2 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП від 15 жовтня 2024 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 17 жовтня 2024 року.

Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 щодо його відсутності 13 жовтня 2024 року на площі Незалежності, оскільки це спростовується поясненнями потерпілої, які є послідовними і узгоджуються між особою від моменту подання заяви про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, до пояснень в судовому засіданні. Натомість ОСОБА_1 спочатку відмовився повідомити про свою відсутність на місці вчинення адміністративного правопорушення, посилаючись на свій важкий емоційний стан, в подальшому з`явилась версія, що його не було на площі, хоча з письмових пояснень щодо обґрунтування наявності між ними конфлікту, фактично сам підтвердив факт спілкування за вказаних потерпілою умов. Крім того, згідно письмових пояснень ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , вони засвідчили факт перебування ОСОБА_1 13 жовтня 2024 року на площі та факт спілкування із останнім.

При цьому суд критично оцінює заперечення захисника ОСОБА_5 , який послався на практику КАС ВС з приводу недопустимості доказів, оскільки в даному випадку така практика є не зовсім релевантною, так як в справі, яку розглядав КАС, письмові пояснення надавались представником поліції, який є особою представником державного органу, наділеною спеціальними повноваженнями щодо збирання та фіксації доказів і щодо якого діє принцип здійснювати свої повноваження лише в межах визначених законом. В даному випадку потерпіла ОСОБА_2 не є представником державного органу, захищає свої інтереси самостійно, повідомила причину небажання явки свідків в судове засідання, а саме небажання свідків зустрічатись з ОСОБА_1 через психологічний дискомфорт, тому надала власноручно написані ними пояснення, які не засвідчують склад адміністративного парові порушення, а факт перебування ОСОБА_1 на площі 13 жовтня і спілкування із ОСОБА_2 .

За таких обставин, враховуючи всі докази в сукупності, суд вважає, що версія ОСОБА_1 про його відсутність за 13 жовтня 2024 року на площі та перебування за адресою у батьків, спростована і є не тільки намаганням уникнути відповідальність, а і типовим проявом газлайтингу, тобто умисним запереченням реального факту з метою підірвати сприйняття реальності.

Суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 про те, що між ним та ОСОБА_2 відбувся конфлікт, що відрізняється і не є по суті домашнім насильством з огляну на таке.

Згідно із загально прийнятим визначенням конфлікт це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій усіх осіб, що залучені до конфлікту. Зміст сімейного конфлікту складають: міжособистісні відносини і правові і моральні обов`язки, які пов`язані із реалізацією функцій сім`ї, а саме: репродуктивної, виховної, господарсько-економічної, рекреативної (взаємодопомога, підтримка здоров`я, організація відпочинку), комунікативної і регулятивної. Конфлікти відбуваються при паритеті сил і мають 5 варіантів реагування: ухилення, згладжування, примус, компроміс, вирішення проблеми.

Домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Ознаки насильства:

-дії кривдника носять умисний характер;

-дії кривдника спричиняють фізичну та психологічну шкоду потерпілій особі;

-дії кривдника є порушенням прав та свобод людини і громадянина;

-асиметрія сил, тобто значна перевага сил кривдника (фізичних, психологічних, владних, економічних, тощо) по відношенню до постраждалої особи.

Таким чином, встановлені обставини свідчать про наявність психологічного насильства, а не простого сімейного конфлікту.

При накладенні стягнення враховується характер вчиненого діяння, особа порушника, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю необхідним накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Окрім цього, ОСОБА_1 ставиться в вину те, що він 13 жовтня 2024 року близько 13 год. 00 хв. в м. Красилові на пл. Незалежності Хмельницької області, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме, обзивав останню образливими словами та нецензурною лайкою, в присутності її малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого своїми діями міг завдати шкоду психічному здоров`ю дитини.

Разом з тим, суд вважає, що в даному випадку не було надано належних, достатніх та допустимих доказів вчинення вказаного адміністративного правопорушення.

Зокрема сама ОСОБА_2 , даючи пояснення, зазначила, що під час образ її ОСОБА_1 , їх спільна чотирьохрічна дитина бігала і гралась неподалік, однак ні суті ні тону розмови вона не чула. І хоч потерпіла ОСОБА_2 повідомила, що, оскільки випадки образ зі сторони ОСОБА_1 відбуваються не вперше, на що дитина реагує запитанням «Чому тато так погано говорить?», однак в даному випадку ОСОБА_1 ставиться в вину конкретна дія завдання психологічного насильства в присутності дитини 13 жовтня 2024 року, що завдало чи могло завдати їй шкоди саме цими діями, то в даному епізоді провадження по справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки вина ОСОБА_1 не доведена.

Як вбачається з наданої копії пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності безтерміново, а тому на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», останній підлягає звільненню від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 283,284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ( в частині епізоду щодо ОСОБА_2 ), наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі в 170 (сто сімдесят) гривень.

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП в частині епізоду щодо ОСОБА_6 закрити на підставі п.1.ч.1.ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Красилівський районний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя Красилівського районного суду Гладій Л.М.