Справа №705/2161/24
3/705/1272/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2024 м.Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Піньковський Р.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Центрального межрегіонального управління Держпраці, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої фізичною особою підприємцем, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №Ц/ЧК/5207/173/П/ПТ від 05.03.2024 року, ОСОБА_1 допустила порушення нарахування заробітної плати за лютий 2024, а саме: недостовірність нарахування заробітної плати ОСОБА_2 , зокрема день звільнення 17.02.2024 не протабельовано та за 17.02.2024 не проведено нарахування заробітної плати, що є порушенням ст.30 Закону України «Про оплату праці», ч.1 ст.7 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Нарахування заробітної плати ОСОБА_2 за робочі дні лютого 2024 проведено не в повному обсязі, чим порушено п.5 ст.3-1 Закон України «Про оплату праці», де зазначено. Що при невиконанні працівником у по виконаної норми праці. Заробітна плата за лютий 2024 не виплачена на умовах, визначених трудовим договором, що є порушенням ч.1 ст.10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Аналізом нарахування компенсації за невикористану відпустку ОСОБА_2 за період роботи з 24.10.2023 по 17.02.2024 встановлено невідповідність порядку нарахування компенсації за невикористану відпустку, зокрема п.2 ст.9 Закону України «Про відпустки», де вказано, що в стаж роботи, що дає право на щорічну відпустку включається час, коли працівник фактично не працював, але за ним згідно із законодавством зберігалися місце роботи (посада) та заробітна плата повністю чи частково.

Порушено абз.3 п.2 розділу 2 Постанови КМУ №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», де зазначено, що працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи, які в межах трудових відносин використовують працю найманих працівників, менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку, матеріальна (грошова) допомога.

При звільненні ОСОБА_2 порядок нарахування компенсації за невикористану відпустку відповідно до ст.24 Закону України «Про відпустки» не відповідає абз6 п.1 ст.12 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі. Зважаючи на викладене, з метою дотримання завдань провадження та розумних строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд вважає за можливе проводити розгляд за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, на підставі наявних матеріалів.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч.1 ст.41 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за Порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Суд всебічно, повно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Факт вчинення правопорушення за ч.1 ст.41 КУпАП та винуватість ОСОБА_1 підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №Ц/ЧК/5207/173/П/ПТ від 05.03.2024 року; актом №Ц/ЧК5207/173 від 05.03.2024 року. Зазначені докази не викликають у суду будь-яких об`єктивних сумнівів в їх достовірності.

На підставі наведеного вище, з урахуванням встановлених обставин справи, які підтверджені належними та допустимими доказами, що в сукупності узгоджуються між собою, суддя приходить до переконання, що своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 КУпАП, та підлягає притягненню до адміністративної відповідальності шляхом накладення на неї штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 40-1, 41, 251, 252, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що штраф має бути сплачено не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Копію постанови направити ОСОБА_3 до відома.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Р.В. Піньковський