Справа № 462/1064/24 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський О.Л.
Провадження № 33/811/696/24 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності адвоката Піцикевича В.В., потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 15 квітня 2024 року,

встановив:

постановою Залізничного районного суду м. Львова від 15 квітня 2024 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 /вісімсот п`ятдесят/ гривень. Стягнуто із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 605 /шістсот п`ять/ гривень 60 копійок судового збору.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_2 01.02.2024 р. о 11:55 год. у м. Львові на вул. І. Франка, 66 керуючи автомобілем марки «Volkswagen Tiguan», номерний знак НОМЕР_1 , під час перестроювання не дала дорогу автомобіль марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_2 , що рухався у попутному напрямку по смузі, на яку мала намір перестроїтись, у результаті чого не дотрималась безпечного бокового інтервалу та здійснила з ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали технічні пошкодження із матеріальними збитками, порушивши п. 10.3., 13.3 Правил дорожнього руху, внаслідок чого скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На таку постанову особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу. Просить скасувати постанову Залізничного районного суду м. Львова від 15 квітня 2024 року щодо неї, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, так як мало місце неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справі; порушення норм матеріального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Стверджує, що всупереч положень практики Європейського суду з прав людини, суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам, доводам та аргументам її представника адвоката Піцикевича В.В., зокрема те, що дії водія автомобіля марки «Volkswagen Golf» стали причиною дорожньо-транспортної пригоди, оскільки він не дотримався безпечного бокового інтервалу здійснюючи об`їзд автомобіля, що був припаркований з порушенням правил дорожнього руху.

Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги пояснення ОСОБА_2 ; доводи сторони захисту про те, що схема місяця ДТП не може вважатися доказом у справі оскільки дані, відображені у ній не відповідають обставинам ДТП а зображені на схемі два транспортні засоби не відповідають обставинам ДТП, місце ДТП відбулось в зовсім іншому місці ніж вказано на схемі. Крім того на схемі ДТП не відображено місце розташування неправильно припар кованого, на думку апелянта, авто, яке саме і намагався об`їхати водій автомобіля марки «Volkswagen Tiguan», змістившись вліво не дотримавшись безпечного інтервалу, порушивши п.13.3 ПДР, що і стало причиною ДТП.

Наголошує, що водій ОСОБА_1 у судовому засіданні 15 квітня 2024 року визнав, що розміщення двох транспортних засобів на схемі ДТП не відповідають обставинам ДТП.

Стверджує, що наявні у справі докази не підтверджують факту порушення ОСОБА_2 вимог п. 10.3., 13.3 Правил дорожнього руху та відповідно її вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлена про час і місце розгляду апеляційної скарги, у судове засідання не з`явилася, клопотань про відкладення не подавала, що не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги у її відсутність. Крім того представник ОСОБА_2 адвокат Піцикевич В.В.. не заперечив про розгляд апеляційної скарги у відсутність своєї довірительки.

Заслухавши пояснення представника апелянтки на підтримку доводів апеляційної скарги, потерпілого, який заперечив апеляційну скаргу, просив таку залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.2.3.б Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення ванжату, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з пунктом із 10.3 цих правил: разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

На підставі пункту 13.3 Правил дорожнього руху під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Так, висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №568303, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , відеозаписом камер відеоспостереження із місця дорожньо-транспортної пригоди та фотокартками, які підтверджують пояснення ОСОБА_1 , у яких він вказав, що із своєї смуги не виїжджав та не здійснював об`їзд автомобіля, що був припаркований,оскільки не було такої необхідності, так як на проїжджій частині дороги було достатньо місця для проїзду його автомобіля.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Так, суд першої інстанції вірно встановив, що причиною дорожньо-транспортної пригоди стало порушення водієм автомобіля марки «Volkswagen Tiguan», номерний знак НОМЕР_1 вимог Правил дорожнього руху, внаслідок чого відбулось зіткнення із автомобілем марки ««Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_2 . Тобто саме у діях водія ОСОБА_2 вбачається порушення ПДР у частині обов`язку водія дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися та недотримання безпечного бокового інтервалу під час обгону чи випередження. Із таким висновком повністю погоджується суд апеляційної інстанції.

Посилання апелянтки на те, що ДТП сталося внаслідок порушення водієм автомобіля марки «Volkswagen Golf» правил дорожнього руху, зокрема щодо дотримання безпечного бокового інтервалу здійснюючи об`їзд автомобіля, що був припаркований з порушенням правил дорожнього руху, не беруться до уваги, оскільки такі у цьому випадку не спростовують порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.10.3., 13.3. Правил дорожнього руху.

Твердження щодо неправильного відображення розташування транспортних засобів на схемі місця ДПТ апеляційний суд до уваги не бере і погоджується з висновком місцевого суду про те, що згадана схема ДТП підписана учасниками дорожньо-транспортної пригоди та зауваження на неї у матераілах справи відсутні.

На думку апеляційного суду, доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, які суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги та належним чином мотивував своє рішення.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладено судом першої інстанції згідно вимог ст.33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення та в межах санкції статті.

При розгляді справи судом першої інстанції не було допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію її дій та необґрунтованість накладеного стягнення, а отже підстав для скасування або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Залізничного районного суду м. Львова від 15 квітня 2024 року щодо ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Маліновська-Микич О.В.