"05" грудня 2024 р. Справа № 363/5627/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Баличева М.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

26.10.2024 року о 16 год. 30 хв. в с. Нові Петрівці по вул. Свято-Покровській та вул. Шолуденка водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Volkswagen Jetta, державний номер НОМЕР_1 , не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, не вибрала безпечної швидкості руху, в наслідок чого сталось зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками . Вказаними діями ОСОБА_1 порушила п. п. 2.3 (б), 12.1 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердила обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та в її поясненнях, що до нього долучені, зазначивши, що на її думку в діях іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, також наявні порушення ПДР України.

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 в судовому засіданні, також вказав, що на його думку правила дорожнього руху було порушено і водієм ОСОБА_1 і ним самим.

Допитаний в судовому засіданні ст. лейтенант поліції ОСОБА_3 пояснив, що дійсно 26.10.2024 року відбулась ДТП за участі водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Приїхавши на місце події працівники поліції відібрали пояснення в учасників ДТП та водій ОСОБА_1 зазначила, що їхала на зелений сигнал світлофора та гальмівного шляху на місці події не було, при цьому водій ОСОБА_2 їхав по головній дорозі, а водій ОСОБА_1 виїжджала з другорядної дороги. В подальшому працівниками поліції було складено протоколи про адміністративне правопорушення, а саме щодо порушення обидвома водіями п. п. 2.3 (б), 12.1 ПДР України. Зазначив, що на його думку склад адміністративного правопорушення наявний у діях обох водіїв.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до п. 2.3 (б) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Зі змісту письмових пояснень водія ОСОБА_1 , доданих до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що дійсно вона керувала зазначеним в протоколі транспортним засобом та рухаючись по вул. Шолуденка в напрямку м. Київ, приблизно о 16 год. 32 хв., перетинаючи перехрестя на зелений мигаючий сигнал світлофору, виїжджаючи з вул. Шолуденка на вул. Свято-Покровська на середині перехрестя сталося зіткнення її автомобіля з автомобілем Mercedes-Benz.

Наявність в діях ОСОБА_1 порушення п. п. 2.3 (б), 12.1 ПДР України підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №319619 від 26.10.2024 року, копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №680597 від 26.10.2024 року, схемою місця ДТП від 26.10.2024 року, поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , листом інспектора САП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ст. лейтенанта поліції Римби Р., згідно якого ОСОБА_1 отримала посвідчення водія серії НОМЕР_3 .

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Оцінивши досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП, вину останньої вважаю доведеною.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, наслідки вчиненого ним правопорушення та ступінь його вини, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих обставин вчинення правопорушення, вважаю, що адміністративним стягненням, необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття та запобіганню вчиненню ним нових правопорушень повинна бути міра відповідальності у виді штрафу в межах санкції статті, за якою вона притягується до відповідальності.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП стягнути з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності судовий збір на користь держави у розмірі, передбаченому ЗУ «Про судовий збір».

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 33, 40-1, 124, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на користь держави.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя М.Б. Баличева