Єдиний унікальний номер 205/4087/24
Номер провадження3/205/1676/24
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська
Провадження № 3/205/1676/24 Справа № 205/4087/24

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Калініченко Г. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

за участю:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Васенка Р. О.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №689179 від 23.03.2024 ОСОБА_1 23 березня 2024 року о 10 годині 50 хвилин керував автомобілем Мітсубіші Лансер, реєстраційний номер НОМЕР_2 по вул. Набережна Заводська, в районі будинку 97а в м. Дніпро з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає реальності. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував проти викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин та зазначив, що дійсно у вказані дату та час був зупинений працівниками поліції, та під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення, з незрозумілих для нього підстав, йому стали пропонувати пройти огляд на стан сп`яніння. Розуміючи, що ця вимога є очевидно безпідставною, оскільки у нього не було жадних ознак наркотичного сп`яніння та які поліцейськими не перевірялись, він відмовився від проходження такого огляду.

Захисник Мітченка О. В. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування свого клопотання захисник послався на те, що у ОСОБА_1 були відсутні будь-які ознаки наркотичного сп`яніння, на які працівник поліції посилається в протоколі про адміністративне правопорушення, що було б підставою для проведення відповідного огляду. Вважає, що пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння є провокацією та виказана виключно через те, що працівнику поліції не сподобалось, як останній з ним розмовляє, а тому, з метою навчити його ввічливості, такий огляд йому було запропоновано.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи клопотання захисника, вислухавши думку учасників розгляду справи, доходить наступних висновків.

За змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. п. 4, 6, 7 розділу Х «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

На виконання вказаних вимог закону, до протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 працівниками поліції було долучено відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, відповідно до якого судом встановлено наступні обставини.

Так, під час складання постанові у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за порушення правил дорожнього руху, працівникам поліції не сподобалась поведінка ОСОБА_1 , а саме його нервовість та те, що він голосно розмовляє. Підійшовши до свого напарника, працівник поліції повідомляє останньому, що буде направляти ОСОБА_1 для проходження огляду на стан сп`яніння (відеозапис: export-oy74z, час: 00:38:07-00:38:20). При цьому про наявність будь-яких ознак наркотичного сп`яніння працівник поліції не повідомляє, а єдиною підставою для проходження огляду вважав неправильну розмову з працівником поліції.

В подальшому (час запису: 00:52:15-00:52:35), спілкуючись між собою, один з працівників поліції виказує своє невдоволення манерою розмови ОСОБА_1 , а інший вказує на те, що «довго терпіти таких приколів не треба».

Крім цього, на вищевказаному відеозаписі (час запису: 01:17:48-01:18:10), після складання протоколу про адміністративне правопорушення та залишення місця пригоди, спілкуючись між собою, з застосуванням нецензурної лайки, вказують, що за штраф в 340 гривень, керуючи автомобілем Мітсубіші Лансер 9, ОСОБА_1 мав себе вести стриманіше та вічливо спілкуватись з поліцейськими.

В подальшому ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в результаті чого на нього було складено протокол.

Аналізуючи вищевикладений доказ та обставини встановленні на підстав нього, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 4 Розділу І Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Всупереч вказаним положенням Закону та відомчої Інструкції, працівниками поліції не було встановлено жодних ознак наркотичного сп`яніння, на які останні посилаються в протоколі про адміністративне правопорушення, що було б достатньою підставою направити водія для проходження огляду на стан сп`яніння.

Судом встановлено, що єдиною підставою для направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я з метою проходження огляду на стан сп`яніння було виховання останнього щодо дотримання належної поведінки та ввічливого спілкування з працівниками поліції, що не узгоджується з вищевикладеними вимогами Закону.

Надаючи оцінку таким діям працівників поліції, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом... зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Дослідивши відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, їх поведінку та обстановку, яка склалась на місця події, суд доходить висновку, що в їх діях була провокація відносно ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення.

З цього питання суд зазначає, що для відмежування провокації від допустимої поведінки Європейський суд з прав людини виробив ряд критеріїв, такі як: a) змістовний критерій, b) процесуальний критерій.

При цьому під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним - наявність у суду можливості перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням принципів змагальності та рівності сторін.

У рішенні «Лучанінова проти України», № 16347/02, від 09 червня 2011 року, пункти 39, 40 ЄСПЛ, зазначив: «Суд зауважує, що заявницю було визнано винною у вчиненні дрібної крадіжки. Відповідно до частини 1 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення за таке правопорушення передбачалось стягнення у вигляді штрафу або виправних робіт. З огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням, Суд вважає, що провадження, про яке йдеться, є кримінальним для цілей застосування Конвенції (див. рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), від 21 лютого 1984 року, пп. 52-54, Series A № 73; «Лауко проти Словаччини» (Lauko v. Slovakia), 2 вересня 1998 року, пп. 56-59, Reports of Judgments and Decisions 1998-VI; та ухвалу щодо прийнятності у справі «Рибка проти України» (Rybka v. Ukraine), заява № 10544/03, від 17 листопада 2009 року). Той факт, що стягнення, застосоване до заявниці Тростянецьким районним судом,- штраф - було згодом замінено на зауваження, не може позбавити правопорушення, про яке йдеться, притаманного йому кримінального характеру.

Відповідно Суд доходить висновку, що стаття 6 Конвенції є застосовною у цій справі та відхиляє заперечення Уряду у цьому відношенні».

У своєму рішенні «Банніков проти Росії» на обґрунтування факту порушення вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод ЄСПЛ посилається на своє рішення «Худобін проти Російської Федерації», «Тейшейро де Кастро проти Португалії», правовий висновок в яких зводиться до вислову «правопорушення не було б скоєно, як би не було спровоковано».

Так, для визначення провокації злочину ЄСПЛ встановив, зокрема, такі критерії: чи були дії правоохоронних органів активними, чи мало місце з їх боку спонукання особи до вчинення злочину, наприклад, прояв ініціативи у контактах з особою, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування, підвищення ціни вище середньої; чи був би скоєний злочин без втручання правоохоронних органів; вагомість причин проведення оперативної закупівлі, чи були у правоохоронних органів об`єктивні дані про те, що особа була втягнута у злочинну діяльність і ймовірність вчинення нею злочину була суттєвою.

Підбурювання з боку поліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений (постанова Касаційного кримінального суду Верховного суду, зокрема, що у постанові від 08 квітня 2020 року, справа № 164/104/18).

Отже, дослідженими матеріалами цієї справи встановлено, що працівники поліції без достатніх правових підстав виказали вимогу ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, а в подальшому інкримінували йому відмову, як об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Матеріалами справи підтверджується той факт, що дане правопорушення не було б вчинено ОСОБА_1 , якби працівниками поліції були дотримані вимоги Закону та відомчих інструкції. У зв`язку з чим, такі дії працівників поліції призвели до несправедливості провадження в цілому, оскільки правопорушення не було б вчинене без їх активної участі у ньому.

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності (ч. 1 ст. 254 КУпАП).

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП буде мати місце при наявності об`єктивної сторони, що передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення відмова від проходження медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння та спеціального суб`єкта водія.

Склад адміністративного правопорушення передбачає наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак в наявності яких має переконатись посадова особа, яка складає відповідний протокол про адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин дії інспектора поліції, в порушення вимог вищезазначених положень закону, містили формальний характер, інспектор, у даному випадку, керувався не вимогами Закону, а керувався особистим ставленням до поведінки ОСОБА_1 Та неприязню по відношенню до його поведінки.

Інші докази по справі є похідними і визнаються недопустимими за принципом «плодів отруєного дерева».

Отже, доводи ОСОБА_1 та його захисника, викладені в судовому засіданні щодо тієї обставини, що працівниками поліції було спровоковано його на вчинення кримінального правопорушення є обґрунтованими і об`єктивно підтверджуються відеозаписами наявними в матеріалах справи.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України) (п. 4.1 рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010).

Отже, враховуючи викладене вище, суд доходить висновку про відсутність інкримінованого працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відтак, суд вважає, що провадження у справі має бути закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 245, 251, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Г. П. Калініченко