Провадження № 3/337/750/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Сидорова Марина Володимирівна, за участі адвоката Рошияна І.В., розглянувши в м. Запоріжжі справу про адміністративні правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 НГУ, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

17.03.2024 о 00.01 год. в м. Запоріжжя, у Хортицькому районі, по вул. Хортицьке шосе, біля буд.34, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «ЗАЗ 1102», номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку за допомогою спеціального технічного приладу «Alkotest Drager» та в медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Подія зафіксована на бодікамеру. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом залишення транспортного засобу припаркованим без порушення ПДР. Про повторність попереджений.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, 17.03.2024 о 00.01 год. в м. Запоріжжя, у Хортицькому районі, по вул. Хортицьке шосе, біля буд.34, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ 1102», номерний знак НОМЕР_3 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольорів та увімкнення спеціального звукового сигналу, чим порушив п.2.4, 8.9б ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Постановою суду від 29.05.2024 справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП та ч.1 ст.122-2 КУпАП об`єднані в одне провадження.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, про час та місце судового розгляду повідомлявся за адресою, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення. Виходячи з розумності строків розгляду справи про адміністративні правопорушення, забезпечуючи своєчасність судового провадження, беручи до уваги, що відповідно до ст.268 КУпАП участь особи, що притягається до адміністративної відповідальності за порушення правил безпеки дорожнього руху, під час судового розгляду не є обов`язковою, а також те, що ОСОБА_1 достовірно обізнаний про знаходження справи в суді, призначення судового розгляду, в судовому засіданні приймає участь адвокат Рошиян І.В., суд вважає можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 .

Під час судового розгляду справи адвокат Рошиян І.В. надав письмові пояснення по справі та зазначив, що ОСОБА_1 вину за ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП визнає, щиро кається в скоєному та просить врахувати наступне: ОСОБА_1 є військовослужбовцем, проходить службу на посаді водія автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення 1-ї стрілецької роти (з охорони об`єкта №431) 1-го стрілецького батальйону (з охорони та оборони об`єктів державного значення) військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, призваний 14.12.2022 за мобілізацією, в особливий період. У 2006 році ОСОБА_1 закінчив Запорізький професійний ліцей автотранспорту, де отримав спеціальність «слюсар з ремонту автомобілів водій категорії «В», «С». Саме отримана освіта та професія стали підставою для визначення військово-облікової спеціальності при постановленні на облік та призову на військову службу. Позбавлення права керувати транспортними засобами унеможливить виконання ним свого військового обов`язку по захисту держави від збройної агресії РФ, доручення виконання військових завдань по захисту України за іншою військово-обліковою спеціальністю знизить їх якість та не матиме належного результату. Крім того, виконуючи завдання військової служби ОСОБА_1 отримує грошове забезпечення, а позбавлення його права керування транспортним засобом матиме наслідком позбавлення його права заробляти на життя чесною працею та утримувати двох неповнолітніх дітей. Позбавлення права керування транспортним засобом буде матиме для військовослужбовця ОСОБА_1 більш несприятливе каральне навантаження, ніж на особу, яка притягалась до адміністративної відповідальності за аналогічних підстав, але не була призвана за мобілізацією та не мала військово-облікової спеціальності, спорідненої із наявністю права керування транспортним засобом.

Також просить врахувати, що вчинені ОСОБА_1 дії не спричинили істотної шкоди громадським або державним інтересам. Обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , відсутні. У зв`язку з викладеним, просить не застосовувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Суд, вислухавши доводи адвоката, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Так, згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею ст.280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння.

Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння встановлений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція №1452/735), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 (далі Порядок №1103), Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 (далі Інструкція №1395).

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Пунктами 6, 7 Розділу І Інструкції №1452/735 передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Ознаки алкогольного сп`яніння визначені п.3 розділу I Інструкції №1452/735.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, крім її визнання останнім, про що зазначено у письмових поясненнях адвоката, підтверджується:

- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №904391 від 17.03.2024, який складено уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.256 КУпАП. В протоколі, крім іншого, зазначено про відеофіксацію поліцейським на боді-камеру №474244, 471248;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів від 17.03.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Alkotest Drager 6820, що також зафіксовано на відеозаписі, який міститься в матеріалах справи;

- направленням водія ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я - КНП «ОКЗ НПД» ЗОР на огляд з метою виявлення стану сп`яніння від 17.03.2024 о 00.27 год., в якому зазначені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів та відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від огляду в медичного закладі;

- відомостями, які містяться у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.03.2024, який складений лікарем КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, а саме про відмову ОСОБА_1 від повного медичного огляду;

- інформаційною довідкою щодо архіву порушень, відповідно до якої ОСОБА_1 , який має посвідчення водія НОМЕР_4 від 23.08.2023, повторності за ст.130 КУпАП немає.

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, на якому зафіксовані події, які відбувались за участю ОСОБА_1 , зокрема зафіксовано, що він на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки погодився, проте належним чином не виконував інструкцій поліцейського щодо продування спеціального технічного приладу, чим фактично ухилився від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. В подальшому ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, на що він погодився. Водночас у лікарня-нарколога в медичному закладі проходити повний медичний огляд він також фактично відмовився. При цьому поліцейським повідомлено ОСОБА_1 про наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Поведінка ОСОБА_1 на відеозаписі вказує, що він повністю усвідомлював вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, розумів ситуацію, у якій опинився, проте від проходження огляду як на місці зупинки, так і у медичній установі у лікаря-нарколога відмовився.

Суд вважає, що вказані докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даного адміністративного правопорушення та винуватість в ньому ОСОБА_1 .

Підстав сумніватися в правдивості, достовірності вказаних доказів у суду немає. Відомості, що містяться в безпосередньо досліджених судом доказах, узгоджуються між собою.

Також суд враховує рапорт інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 3 УПП в Запорізькій області ДПП Никитенко М.В. про те, що під час несення служби на 17.03.2024 приблизно о 00.00 год. на вул. Хортицьке шосе в м. Запоріжжя, у комендантську годину, був помічений автомобіль «ЗАЗ 1102», номерний знак НОМЕР_3 , який рухався з непрацюючим правим габаритом, водій не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу, був зупинений шляхом блокування іншим службовим автомобілем. За кермом т/з перебував ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на місця зупинки з використанням спеціального технічного приладу Alkotest Drager 6820, на що останній почав ухилятись від конкретної відповіді, а потім умисно не виконував вимоги та інструкцій поліцейського під час продування Drager. В подальшому було запропоновано пройти огляд в медичному закладі. ОСОБА_1 погодився, але в медичному закладі лікарем-наркологом була зафіксована відмова останнього від проходження огляду, у зв`язку з чим складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаний рапорт працівника поліції за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує керівництво про законність своїх дій.

Вказаний документ враховується судом, як додаткове обґрунтування виконання працівниками поліції належної правової процедури та виконання поставлених суспільством обов`язків.

Піддаючи аналізу вищевказаний рапорт працівника поліції, суд дійшов до висновку, що він повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи в частині послідовності дій працівників поліції, щодо оформлення ними протоколу про адміністративне правопорушення.

Також, вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд також виходить з того, що проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водіїв транспортних засобів, а відмова від такого огляду є окремим закінченим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Таким чином, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом та правосвідомістю, суд вважає встановленим та доведеним поза розумним сумнівом факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та його вину, оскільки він не виконав вимогу поліцейського та відмовився від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Частина 1 ст. 122-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Згідно з п.2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Згідно з п.8.9 «б» ПДР України вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, крім її визнання останнім, про що зазначено у письмових поясненнях адвоката, підтверджується:

- відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №885663, який складено уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.256 КУпАП;

- відеозаписом, який долучено до матеріалів справи та на яких зафіксовані події за участі ОСОБА_1 , зокрема, бачається, що працівники поліції, після виявлення транспортного засобу «ЗАЗ 1102», номерний знак НОМЕР_3 , подавали водію сигнал синім та червоним маячком, а під час переслідування також звуковим сигналом. Водій ОСОБА_1 після сигналів працівників поліції, нехтуючи ПДР України, не виконав їх та не зупинився.

Крім того суд зауважує, що зміст зазначеного відеозапису є достатнім для встановлення обставин правопорушення та узгоджується з іншими доказами, що містяться в матеріалах справи.

Підстав сумніватися в правдивості, достовірності вищевказаних доказів у суду немає.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростували наявність події і складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122-2 КУпАП та причетність до них ОСОБА_1 суду не надано і судом не встановлено.

Також суд враховує рапорт інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 3 УПП в Запорізькій області ДПП Никитенко М.В. від 17.03.2024 як додаткове обґрунтування виконання працівниками поліції належної правової процедури та виконання поставлених суспільством обов`язків.

Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним поза розумним сумнівом факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, та його вину, оскільки він не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Також слід зазначити, що судом не встановлено, що на час вищевказаних подій ОСОБА_1 перебував у стані крайньої необхідності.

Отже, у зв`язку з наявністю в діях ОСОБА_1 складу зазначених адміністративних правопорушень він підлягає адміністративний відповідальності.

При призначенні адміністративного стягнення суд, враховує вимоги ст. 33 КУпАП, відповідно до яких стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків, зокрема, накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Також суд враховує, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП не є альтернативною, а передбачає адміністративне стягнення у виді штрафу, який обов`язково поєднаний із позбавлення права керування транспортними засобами.

При цьому, у даному випадку, загальні засади призначення адміністративного стягнення, визначені ч. 1 ст. 33 КУпАП, не наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки передбачено накладення стягнення у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Тобто у цій справі, з огляду на встановлену законодавством безальтернативну санкцію за ч.1 ст.130 КУпАП ця функція за своєю правовою природою не є дискреційною, оскільки не потребує врахування та оцінки характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Законодавство про адміністративні правопорушення, на відміну від закону України про кримінальну відповідальність не передбачає накладення адміністративного стягнення більш м`якого, ніж передбачено законом.

Доводи захисника про необхідність застосування аналогії права під час призначення стягнення слід відхилити.

Так, дійсно при існуванні прогалин законодавства у сфері справ про адміністративні правопорушення застосовується аналогія права у межах положень кримінального процесуального законодавства, проте в даному випадку адвокатом ставиться питання щодо застосування норм матеріального права, а положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП чітко визначений вид стягнення.

Також суд враховує, що категорія правопорушень за ст.130 КУпАП вчиняється водіями тільки навмисно, вчинене відноситься до грубого порушення, а водій не може не розуміти загрози для оточуючих внаслідок власної поведінки.

У даному випадку, з огляду на положення ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права, також вважаю за потрібне звернути увагу на наступне рішення.

Так, по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, доводи адвоката Рошиян І.В. про визнання ОСОБА_1 своєї провини у вчиненні адміністративних правопорушень за ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП, а також те, що він є військовослужбовцем, перебуває на військовій службі за мобілізацією, є учасником бойових дій, займає посаду водія автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення 1-ї стрілецької роти (з охорони об`єкта №431) 1-го стрілецького батальйону (з охорони та оборони об`єктів державного значення в/ч НОМЕР_1 , в даному випадку, з урахуванням встановленої законодавцем санкції, характеру вчиненого діяння та суспільної небезпеки правопорушення, не можуть слугувати підставою для призначення ОСОБА_1 покарання за ч.1 ст.130 КУпАП без позбавлення права керування транспортним засобом.

Отже, суд вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановлених за вказані адміністративні правопорушення, а саме:

- за ч.1 ст.122-2 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 153,00 грн.,

- за ч.1 ст.130 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, з числа вчинених.

Таким чином, ОСОБА_1 остаточно слід призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п.12, п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків; учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

В даному випадку справа, не пов`язана з виконанням Рясним ОС. військового обов`язку, його права в справі про адміністративне правопорушення не були порушені, а тому суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.33, 36, 40-1,ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130, 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення: за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; за ч.1 ст.122-2 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 153,00 грн.

На підставі 36 КУпАП, остаточно призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок на користь держави (Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Отримувач: ГУК у Зап.обл./Запорізька обл/21081300; Код ЄДРПОУ отримувача: 37941997; Номер рахунку отримувача: UA0008001, код класифікації доходів бюджету: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

У разі несплати штрафу у встановлений законом п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії постанови, на підставі ст.308 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 , у примусовому порядку подвійний розмір штрафу, тобто 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави (Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код ЄДРПОУ отримувача: 37993783; Номер рахунку отримувача: UA0026001. Код класифікації доході бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її постановлення.

Суддя М.В. Сидорова