ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/4163/24

Провадження № 33/4820/223/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Плюти В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2024,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

За постановою суду, ОСОБА_1 , 04.02.2024 року о 23 год. 44 хв., в м. Хмельницькому, по вул. Тернопільська, 19, в порушення п.2.9а Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, провадження закрити.

Вважає постанову суду незаконною, оскільки під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння порушено його права, а саме, працівниками поліції не роз`яснено його право на відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, що він міг не погодитися з результатами проведеного огляду, та пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. За таких обставин, на думку апелянта, він, відмовившись від результату огляду на місці зупинки, міг такий пройти у медичному закладі або взагалі відмовитися від проходження огляду, так як вважає, що був у тверезому стані. Так дії працівників поліції були незаконними, було порушено вимоги ст.266КУпАП, а тому проведений огляд на стан його алкогольного сп`яніння є недійсним. Звертає увагу на те, що огляд проведений за допомогою газоаналізатора Драгер 6810, який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України. Крім того, даний газоаналізатор має закінчений строк придатності, тобто 10.02.2015 року, тому огляд проведений у порушення вимог Інструкції та положень ст.266 КУпАП, а результати проведеного огляду не могли бути використані судом, як доказ вини. Також робочий стан газоаналізатора, на думку апелянта, не відповідає дійсності, оскільки у роздруківці чеку зазначено температуру повітря під час огляду +12*С (огляд проводився близько опівночі), а відповідно до даних гідрометрології температура повітря складала максимум +7*С, в першу половину доби. Апелянт стверджує, що у матеріалах справи відсутні докази того, що працівники поліції усно чи письмово зазначали наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння, що відповідно до судової практики не відповідає встановленому законом порядку.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, неприбуття у судове засідання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи.

Судом апеляційної інстанції вжиті необхідні заходи для забезпечення участі у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , від якого неодноразово надходили клопотання про відкладення розгляду справи. Двічі було долучено копію довідки від сімейного лікаря про перебування ОСОБА_1 на обстеженні. Разом з тим, апеляційна інстанція визнає неповажною причину неявки ОСОБА_1 в призначене судове засідання 27.05.2024, без підтвердження відповідними доказами. В день розгляду справи, будь-яких клопотань чи заяв від ОСОБА_1 не надходило.

Стаття 268 КУпАП не містить заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, яка належними чином повідомлена про дату та час розгляду справи. Апеляційний суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності, належним чином повідомленої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що не суперечить вимогам КУпАП.

Згідно з положеннями ч.7 ст. 294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Статтею 245 КУпАП, передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння, тобто докази мають бути спрямованими саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), або відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння.

Положеннями п. 2, 3, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 07.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим та відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Такий висновок ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 558485 від 04.02.2024, з якого слідує, що 04.02.2024 року о 23 год. 44 хв., в м. Хмельницькому, по вул. Тернопільська, 19, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився, у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу, результат позитивний 1,03 % проміле. Тест № 2571 від 04.02.2024. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.

За даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів «Alcotest Drager», такий огляд ОСОБА_1 проведено у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Результат огляду на стан алкогольного сп`яніння позитивний 1,03 % проміле.

Із дослідженого місцевим та апеляційним судом результату тесту приладу «Alcotest Drager 6810» № 2571 від 04.02.2024 слідує, що у ОСОБА_1 виявлено 1,03% проміле алкоголю.

З таким результатом, на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 погодився, свою згоду засвідчив підписом у протоколі, акті огляду та роздруківці чеку технічного приладу Alcotest Drager.

Дані докази є належними та допустимими, вони повністю між собою узгоджуються та в сукупності, з урахуванням критерія «поза розумним сумнівом», підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В процесі апеляційного розгляду було досліджено запис з нагрудної камери відеоспостереження, яким в повному обсязі зафіксовані факт керування ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та належна процедура проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. З результатом проведеного огляду в 1,03 % проміле ОСОБА_1 погоджується, будь-яких заперечень щодо такого огляду не висловлює.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, апелянтом та його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Не заслуговують на увагу, як безпідставні, і доводи ОСОБА_1 про не роз`яснення його прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. З протоколу вбачається, що ОСОБА_1 було ознайомлено з його правами та обов`язками та повідомлено про час та місце розгляду справи, що підтверджується його підписом у відповідній графі протоколу.

Доводи апелянта про те, що його огляд було проведено за допомогою Alkotester Drager 6810, який не дозволений для застосування на території України, та як наслідок, його виміри неможливо вважати належними та законними, є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до переліку технічних засобів, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння належать газоаналізатори «AlcoQuant 6020», «Alcotest 6510», «Alcotest 6810», «Alcotest 6820», «Alcotest7410 Plus com», «Алконт 01».

Всі види газоаналізаторів Drager Alcotest зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529, що свідчить про правомірність використання приладу Драгер «Алкотест 6810» працівниками поліції під час виконання своїх службових обов`язків.

Інструкцією з експлуатації газоаналізатору "Alcotest 6810" визначено, що умовою правильної роботи приладу є суворе дотримання вимог, що наведені у розділі "Інтервали технічного обслуговування". Розділом "Інтервали технічного обслуговування" передбачені інтервали технічного обслуговування приладу - перевірка калібровки, яка має проводитися кожні шість місяців.

До протоколу додана роздруківка приладу Drager «Alcotest 6810» серійний номер ARBH - 0632 (а.с. 3), за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння 04.02.2024, та який востаннє проходив калібровку 02.11.2023, тобто у встановлений в інструкції шестимісячний строк. Відтак, твердження апелянта про закінчення строку придатності приладу за допомогою якого було проведено огляд суд апеляційної інстанції відхиляє.

У свою чергу, доводи ОСОБА_1 щодо неправильної фіксації температури повітря приладом «Драгер» у той день, не доводять неправильність показів приладу стосовно наявності стану алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до Інструкції з експлуатації газоаналізатора «Drager Аlсоtеst 6810», яка є у відкритому доступі, відбір проби повітря, що видихає особа, та результат тестування здійснюється таким приладом автоматично, у разі будь-яких порушень під час відбору пристрій зазначає про помилку.

Різниця в температурних показниках (навколишнього середовища та тих, які зафіксовані в роздруківці спеціального технічного засобу) може бути спричинена тим, що до початку вимірювання прилад міг знаходитись у температурних умовах, що відрізняються від поточних погодних умов. Відповідно, поточна робоча температура для приладу буде відрізнятись від зовнішніх погодних умов, однак, жодним чином не впливатиме на результати тестування (результат огляду на стан сп`яніння), і це не свідчить про його непридатність.

Під час відбору у ОСОБА_1 проби видихаємого повітря будь-яких несправностей приладу не зафіксовано.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на порушення працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, так як працівники поліції не запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, однак з такими доводами погодитись неможливо, у зв`язку з тим, що відповідно до вказаної Інструкції, огляд в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння проводиться в разі того, якщо особа, яка пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» не погоджується з його результатами, однак, як вбачається з матеріалів справи, після проведення освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» ОСОБА_1 будь - яких зауважень чи незгоди з проведеним оглядом не виказував.

Всі інші доводи, наведені в апеляційній скарзі були предметом ретельного дослідження та змістовного аналізу судом першої інстанції, цілком спростовані висновками, наведеними судом у постанові, інших відомостей, які б могли вплинути на постановлення іншого рішення матеріали справи не містять.

Аналогічні посилання в апеляційній скарзі носять загальний характер та є суб`єктивними, у зв`язку з чим апеляційний суд приходить до висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.

При цьому апеляційний суд керується висновком ЄСПЛ, зроблений ним у справі «Серекін та інші проти України» від 10.02.2010 року, де в п. 51 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті Конвенції (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

На переконання суду доводи апеляційної скарги спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинені ним адміністративні правопорушення.

Адміністративне стягнення накладене судом у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступені його вини та в межах санкції статті, яка є безальтернативною.

Постанова судді місцевого суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення відповідає вимогам ст.ст.283,284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог та скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2024 стосовно ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Кулеша Л.М.