ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/6954/24Головуючий у 1-й інстанції Ломакін В.Є.
Провадження № 33/817/410/24 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Черніцького І.Р. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 квітня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 20 березня 2024 року близько 20 год. 00 хв. в с. Почапинці по вул. Центральній Тернопільського району, керував транспортним засобом «ВАЗ 21099», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку, із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 6820», результат огляду становить 1,74‰, тест №1818, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі адвокат Черніцький І.Р. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу вказаного адмінправопорушення.

Вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не дотримався вимог закону.

Вказує, що у діях ОСОБА_1 немає складу адмінправопорушення, а вищезазначений протокол є неналежним та недопустимим доказом по справі.

Апелянт посилається на те, що фабула протоколу не містить відомостей про те, що ОСОБА_1 погодився з результатами огляду на місці зупинки, що давало б підставу працівникам поліції стверджувати, що особа керувала т.з. в стані алкогольного сп`яніння та порушила п.2.9 а ПДР України.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено, що в разі незгоди з результатом огляду на стан сп`яніння проведеним працівником поліції, він вправі пройти огляд в закладі охорони здоров`я.

Наголошує на тому, що ОСОБА_1 , в даному випадку, може бути притягнутий до адміністративної відповідальності лише за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 та адвокат Черніцький І.Р. в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день і час розгляду справи. Відповідно до поданої адвокатом заяви, просять справу розглядати у відсутності ОСОБА_2 та таавоката.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №452738 від 20 березня 2024 року, відповідно до якого поліцейським зафіксовано факт керування ОСОБА_1 20 березня 2024 року близько 20 год. 00 хв. в с. Почапинці по вул. Центральній Тернопільського району, транспортним засобом «ВАЗ 21099», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку, із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 6820», результат огляду становить 1,74‰, тест №1818, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

З відеозапису камер поліцейських вбачається, що під час патрулювання 20 березня 2024 року близько 20 год. 00 хв. в с. Почапинці по вул. Центральній Тернопільського району, поліцейськими виявлено та зупинено автомобіль «ВАЗ 21099», номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 ..

Як стверджує відеозапис, одразу після зупинки транспортного засобу поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що він в порушення п. 31.4.3 (в) ПДР керував т/з з не працюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, в зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП з накладенням штрафу.

З даного відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 , в зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Останній, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, надав відповідь, що він такий огляд буде проходити на місці зупинки.

Пройшовши огляд на місці, з результатом ОСОБА_1 погодився та у медичний заклад на огляд їхати відмовився.

У матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відповідно до якого за результатом огляду у водія працівниками поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода, виражене тремтіння пальців рук та наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20 березня 2024 року.

Відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на невідповідність висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи, а також на порушення судом норм процесуального та матеріального права є необґрунтованими, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що у його діях немає складу адмінправопорушення, а вищезазначений протокол є неналежним та недопустимим доказом по справі, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження наведеного апелянтом припущення.

Необґрунтованими є твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено, що в разі незгоди з результатом огляду на стан сп`яніння проведеним працівником поліції, він вправі пройти огляд в закладі охорони здоров`я, оскільки відповідно до протоколу, працівником поліції було роз`яснено водію права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Крім того, відповідно до відеозапису працівником поліції в останнього виявили ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода, виражене тремтіння пальців рук, у зв`язку із чим ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці зупинки, нащо останній погодився, з результатом був згідний та проїхати у медичний закладі водій категорично відмовився, роз`яснено відповідальність останньому.

Безпідставними є посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 , в даному випадку, може бути притягнутий до адміністративної відповідальності лише за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки відповідно до відеозапису, у зв`язку ознаками алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 6820», результат огляду становить 1,74‰, з результатом був згідний, проїхати, у медичний заклад відмовився. У зв`язку з перебуванням, у стані алкогольного сп`яніння, останній порушив п.2.9 а ПДР України.

Права та обов`язки ОСОБА_1 поліцейський роз`яснив, що стверджує відеозапис з камер поліцейських.

Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

За таких обставин, суд повно та всебічно, відповідно до вимог ст.251 КУпАП дослідив докази у справі та відповідно до ст.252 КУпАП дав їм належну правову оцінку.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Черніцького І.Р. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя