Справа № 212/9430/24
ПОСТАНОВА
04 грудня 2024 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Науменко Я.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, складені Полком патрульної поліції в місті Кривий Ріг управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 13.09.2024 серії ААД №266504 та матеріалів долучених до нього, ОСОБА_1 13.09.2024 о 10-00 год у м. Кривий Ріг Тернівський район, вул. Романа Самокина,16 керував автомобілем ScaniaN343 н.з. НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Компанія Транс Інвест», який своєчасно не пройшов обов`язковий технічний контроль. Порушення вчинено повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.31.3.б ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 121 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до ст. 245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з п. 2 ст. 278 КУпАП суддя перевіряє правильність складання протоколу та інших матеріалів по адміністративній справі.
Ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 266504 (а.с. 1), постанову серії EHA №2285711 (а.с. 2), довідку про отримання посвідчення водія на право керування транспортними засобами (а.с. 3), рапорт (а.с. 4), приходжу до такого висновку.
Відповідно до ч. 4 ст. 121 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням визнається повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.
В даному випадку слід взяти до уваги положення ч. 3 ст. 121 КУпАП, яка зазначає, що адміністративним правопорушенням вважається керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.
Вказана норма за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює цю норму більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.
Відповідно до приписів п. 31.3 «б» забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).
Статтею 35 Закону України «Про дорожній рух» визначено підстави та порядок проходження технічного контролю. Слід зазначити, що періодичність, порядок та підстави для проходження технічного контролю визначені виходячи із типу транспортного засобу.
Тип транспортного засобу та вид діяльності, в якій застосовується такий транспортний засіб мають суттєве значення для правильного вирішення справи, оскільки є декілька підзаконних актів, що регулюють порядок проведення технічного контролю транспортних засобів, зокрема встановлюють періодичність та календарний період проходження технічного контролю.
Зокрема пункт 3 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 р. № 137 визначає періодичність проходження обов`язкового технічного контролю, яка становить: для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, із строком експлуатації більше двох років кожні два роки; для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років кожні два роки; для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації щороку; для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації двічі на рік.
Отже, протокол про адміністративне правопорушення повинен містити в даному випадку відомості про тип транспортного засобу та посилання на конкретну норму закону, підзаконного акту, що передбачає обов`язковість та періодичність проведення технічного контролю саме для такого транспортного засобу, оскільки ч. ч. 3,4 ст. 121 КУпАП містить лише поняття повторності керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов. Розкриття складу правопорушення в такому випадку слід визначати виходячи із інших норм права, що встановлюють обов`язковість технічного контролю та своєчасність його проходження для конкретного типу транспортного засобу.
Відповідно до ч. 2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, протоколом про вилучення речей і документів, акти закупки, тощо, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Проте, всупереч вимогам КУпАП, суду не надано доказів, які підтверджували б факт керування ОСОБА_1 автомобілем (відсутній відеозапис, який би підтверджував факт скоєння правопорушення, що стало підставою для законної зупинки транспортного засобу). Також не надано доказів, що засвідчували б обов`язковість проходження технічного контролю для автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , що є необхідними елементами складу правопорушення. Крім того, у матеріалах справи відсутня інформація про вид та технічні характеристики автомобіля, зокрема його вантажопідйомність і строк експлуатації. Це має важливе значення, оскільки для різних категорій автомобілів встановлено різні строки проходження технічного контролю, як передбачено ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух». У справі міститься лише протокол, рапорт та постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП. Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, не доведена у встановленому законом порядку та поза розумним сумнівом.
Варто підкреслити, що суд не має права самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка фактично є формулюванням обвинувачення у вчиненні конкретного правопорушення. Доведення винуватості особи у скоєнні цього правопорушення є обов`язком сторони обвинувачення. Суд також не вправі ініціювати пошук або збирання доказів, що підтверджують винуватість особи. Подібні дії з боку суду призводять до перебирання функцій обвинувачення, що суперечить принципу незалежності суду як органу правосуддя та порушує вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність належних і допустимих доказів вчинення правопорушення і вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст.247 ч.1 п.1, 284 ч.1 п.3, 251, 252 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , за ч. 4 ст. 121 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, прокурором та потерпілим, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя