КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Печерського районного суду м. Києва від 06 березня 2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 06 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 425 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду державного секретаря Міністерства економіки України, в порушення вимог ч. 2 ст. 24 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», надав неповну інформацію у відповідь на адвокатський запит адвоката Дядюри Н.О., направлений 28.11.2023, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Печерського районного суду м. Києва від 06 березня 2024 року та закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням строку, встановленого ст. 254 КУпАП; адміністративними матеріалами не підтверджується наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Адвокат Дядюра Н.О., повідомлена належним чином про дату та час судового засідання, не з`явилась, заяв та клопотань не подавала.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії КС №00448 від 31.01.2024, уповноважений Радою адвокатів Київської області щодо складання та підписання протоколів про адміністративне правопорушення член ради адвокатів Київської області Лішневський І.Г., викладаючи фактичні обставини у протоколі, вказав, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду державного секретаря Міністерства економіки України, в порушення вимог ч. 2 ст. 24 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», у відповідь на адвокатський запит адвоката Дядюри Н.О. надав неповну інформацію щодо погодження та нарахування премії за підсумками роботи за 2021 рік; в частині надання інформації щодо погодження та нарахування премії за підсумками роботи 2022 рік - інформація не надана, тобто в діях ОСОБА_1 на явний склад адміністративного правопорушення, передбаченого, ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, а саме: неповне надання інформації у відповідь на адвокатський запит.

За приписами диспозиції ч. 5 ст. 212-5 КУпАП відповідальність передбачена за неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

В адвокатському запиті адвоката Дядюри Н.О. просила надати інформацію щодо погодження Міністерством економіки України нарахування премії за підсумками роботи за 2021 і 2022 роки та здійснення її подальшої виплати керівникам державних установ, що належить до сфери управління Міністерства економіки України (без конкретизації та зазначення розміру преміювання, найменування державних підприємств та імен їх керівників).

У відповіді на адвокатський запит зазначено: «у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», преміювання керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, що належать до сфери управління Мінекономіки, за підсумками роботи за 2021 рік не здійснювалось у 2022 році». Отже, у частині за 2021 рік відповідь надана так, як сформульований запит, а відтак твердження щодо неповноти наданої відповіді у цій частині, є неспроможними. При цьому, у наданні такої ж запитуваної інформації за 2022 рік фактично відмовлено з посиланням на її конфіденційність.

Отже, у даному випадку виклад фактичних обставин правопорушення, що ставиться у провину ОСОБА_1 , не узгоджуються із диспозицією ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, позаяк у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано у чому саме полягає неповнота наданої на запит інформації за 2021 рік, а також фактично констатовано ненадання запитуваної інформації за 2022 рік без зазначення, що така відмова є неправомірною та з яких підстав, - з подальшою кваліфікацією таких дій як «неповне надання інформації».

Отже, кваліфікація дій ОСОБА_1 як неповне надання інформації не узгоджується із диспозицією ч. 5 ст. 212-3 КУпАП та не відповідає фактичним обставинам.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до Рішення ЄСПЛ у справі "Малофєєва проти Росії" від 30.05.2013 року, Суд зазначив, що у випадку коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З урахуванням наведеного, вважаю, що доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, є обґрунтованими, а тому постанова суду першої інстанції як незаконна підлягає скасуванню, а провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 06 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.М. Сітайло

Справа № 33/824/1972/2024 Головуючий суддя у суді першої інстанції: Гречана С.І.