КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№33/824/4/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2024 року місто Київ

справа № 755/15322/23

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В.,

за участю:

захисника-адвоката особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Швеця Олександра Віталійовича,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката Швеця Олександра Віталійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник-адвокат Швець О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2023 року та справу повернути до Управління патрульної поліції у м. Києві для доопрацювання.

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що в порушення приписів ст.268 КУпАП та загальних встановлених норм щодо розгляду справ вчинених неповнолітніми, суд першої інстанції припустився спрощеного порядку розгляду даної справи та порушив право на захист ОСОБА_1 .

Вказував, що відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справ за ч.2 ст.126 розглядають органи Національної поліції, а тому суд першої інстанції при розгляді даної справи вийшов за межі компетенції встановленої законом і розглянув справу, розгляд якої віднесено до компетенції іншого органу.

Зазначав, що дане порушення стало наслідком порушення приписів ч.1 ст.255 та ст.258 КУпАП інспектором УПП в м. Києві Служачою Ю.О., яка в порушення зазначених норм замість складання на місці вчинення правопорушення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі склала щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення.

Також захисник-адвокат Швець О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2023 року.

Посилався на те, що судове засіданні, попри подану заяву про неможливість взяти участь у судовому засіданні із поважних причин, було проведено без участі сторони захисту.

Вказував, що копію постанови він отримав 13 грудня 2023 року в канцелярії суду, а тому апеляційна скарга на зазначену постанову подана в межах десятиденного строку з моменту отримання постанови.

У судове засідання апеляційного суду захисник-адвокат Швець О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та клопотання про поновлення строку на апеляційне скарження, заслухавши пояснення захисника-адвоката Швець О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 25 жовтня 2023 року у відсутність ОСОБА_1

13 грудня 2023 року захисник-адвокат Швець О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 отримав копію постанови в канцелярії суду першої інстанції.

Апеляційна скарга була подана у десятиденний термін з моменту отримання постанови, а саме 13 грудня 2023 року.

Враховуючи вказані обставини, положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та вважає за доцільне його поновити.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З'ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 стаття 126 КпАП України, передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Пунктом 2.1 «а» ПДР визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№441652, 30 вересня 2023 року близько 10.40 год. ОСОБА_1 за адресою: місто Київ, вул.Березняківська, 21, керував транспортним засобом «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортними засобами, чим порушив п.2.1 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.126 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАПзнайшла своє підтвердження зібраними по справі доказами, відповідає фактичним обставинам справи є обґрунтованим.

Такий висновок підтверджується сукупністю доказів, оцінених судом першої інстанції, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД№441652 від 30 вересня 2023 року; поясненнями ОСОБА_1 від 30 вересня 2023 року, в яких останній визнає, що керував автомобілем без права на керування транспортним засобом; відео з камери.

А відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справ за ч.2 ст.126 розглядають органи Національної поліції, а тому суд першої інстанції при розгляді даної справи вийшов за межі компетенції встановленої законом і розглянув справу, розгляд якої віднесено до компетенції іншого органу, суд апеляційної інстанції відхиляє, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, у тому числі частини перша, друга і четверта статті 126 КУпАП.

Згідно з статтею 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.

При цьому, незважаючи на загальне правило ч.2 ст.258 КУпАП, відповідно до якого протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, враховуючи безальтернативну компетенцію судів щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення вчиненні неповнолітніми особами (ст.221 КУпАП), у випадку вчинення неповнолітніми адміністративного правопорушення необхідно завжди складати протокол.

Як вбачається з матеріалів справи, на час вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП ОСОБА_1 було 17 років.

Таким чином, працівниками поліції було правомірно складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ААД№441652 від 30 вересня 2023 року та направлено його до суду для розгляду.

Положеннями статті 13 КУпАП передбачено, що до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

З огляду на наявні у справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.1 «а» ПДР України та прийняв законне рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду.

Накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн., на думку апеляційного суду, відповідає меті адміністративного стягнення, визначеній у ст.23 КУпАП та положенням ст.ст.33-36 КУпАП щодо правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення та застосоване в межах санкції статті ч.2 ст.126 КУпАП.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Київський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику-адвокату Швець Олександру Віталійовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Швеця Олександра Віталійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Борисова О.В.