Справа №639/5202/23
Провадження № 3/639/26/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Чижиченко Д.В. розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов з УПП у Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

20.08.2023 року о 17:39 за адресою: м. Харків, вул. Москалівська, 243А водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВольксВаген Гольф д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп*яніння. Огляд на стан сп*яніння зі згоди водія проводився із застосуванням газоаналізатора Драгер Алкотест 6820. Результат огляду 1,35 % проміле. Від проходження огляду на стан сп*яніння в медичному закладі КНП ХОР ОНД м. Харкова відмовився. Велась безперервна відеофіксація бодікам 471572. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вказаному вище правопорушенні не визнав, зазначив, що жодного відношення до транспортного засобу - автомобіля марки Фольксваген - Гольф номер НОМЕР_2 ніколи не мав, власницею транспортного засобу є ОСОБА_2 і на момент наближення екіпажу поліції до ТЗ, вона знаходилась поряд із своїм авто, назвалась водієм і як, водій та власник ТЗ надала для перевірки запитані поліцейським патрулем документи. ОСОБА_1 у цей момент знаходився поблизу у статусі пішоходу, який прямував у власних справах, опинився поряд з ТЗ громадянки ОСОБА_2 на її прохання, зрозуміло, що документи водія мати при собі зобов`язаний він не був, оскільки це було чуже авто, яке належало іншій людині і яке на момент перевірки патрульною поліцією стояло перед гаражем власниці без руху. Так як педаль зчеплення під час руху на авто не завжди спрацьовувала недосвідчений водій ОСОБА_2 звернулась до свого знайомого ОСОБА_1 з проханням перевірити причину можливої технічної несправності та допомогти діагностувати і усунути несправність авто у якості автослюсаря. У момент обстеження ОСОБА_1 ТЗ на грунтівку з асфальтованої дороги повернув автомобіль екіпажу 3104 патрульної поліції і повільно наблизився до ТЗ ОСОБА_2 , що чітко видно на відеозапису з боді - камер співробітників поліції. Патрульна поліція не зупиняла ТЗ дозволеним способом, як вказано в протоколі, так як він не рухався через технічну несправність. Також ОСОБА_1 зазначив, що відеозаписи, які додані співробітниками поліції до матеріалів справи, перериваютьсу, частина відеозапису, а саме: конвоювання ОСОБА_1 до його помешкання за паспортом озброєними поліцейськими - з невідомих причин відсутня. ОСОБА_1 на прохання патрульних поліцейських, назвав своє прізвище, ім`я та по батькові, його особу встановили за допомогою службового планшету, сусід підтвердив його персональні дані по телефону, але, перевищуючі владні повноваження, маючи твердий намір скласти на нього сфальшований протокол про адміністративне порушення за статтею 130 КУПАП - яке він не вчиняв, посадові особи, все одно склали адміністративний протокол про адміністративне порушення за статтею 130 КУПАП на сторонню людину ОСОБА_1 . За наявності поряд з авто водія - власниці авто ОСОБА_2 , двоє озброєних автоматами людей примусом заставили ОСОБА_1 сісти в патрульний автомобіль і повезли навіщось додому за паспортом, супроводжуючи із зброєю в руках до самого помешкання на очах у здивованих сусідів без офіційного оголошення про затримання, чим нанесли ОСОБА_3 моральну шкоду як протиправним конвоюванням із зброєю в руках до місця проживання за паспортом - подібним протиправним вчинком і службовим підробленням протоколу про адміністративне порушення за статтею 130 КУПАП на невинну людину за присутності водія - власниці ТЗ Ніни ЖУК, що знаходилась на місці складання адміністративного протоколу. Узв*язку з вищевикладеним ОСОБА_1 , просить суд скасувати Протокол про адміністративне порушення за статтею 130 КУПАП , складений патрульною поліцією 20.08.2023 року як такий, що не відповідає фактичним даним про вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення.

Допитана у судовому засіданні інспектор УПП у Харківській області Штонденко Ю.В., повністю підтримала все те, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 , та зазначила, що саме він керував ТЗ ВольксВаген Гольф д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується відеозаписом, який знаходиться в матеріалах справи. Крім того, остання зазначила, що будь-якого фізичного або психологічного тиску з боку співробітників поліції на ОСОБА_1 здійснено не було, про що останнім не зазначалося, як під час зупинки ТЗ, так і при складанні протоколу.

Також, для підтвердження або спростування пояснень правопорушника та надання показів стосовно матеріалів справи до суду неодноразово викликалася свідок ОСОБА_2 , проте остання до судового засідання жодного разу не з*явилася, про причину своєї неявки суд не повідомила, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не зверталася, будь-яких письмових пояснень з приводу даної справи до суду не надала.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_4 , дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1 його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами в їх сукупності, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №605583 від 20.08.2024 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- результатом тесту за допомогою приладу Драгер 1,35 ‰, на якому міститься особистий підпис ОСОБА_1 про згоду із вказаним результатом та дата останньої повірки алкотестера драгер 15.12.2022 року;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу Драгер Alcotest 6820, результат огляду склав 1,35 проміле;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого 20.08.2023 року о 18:10 год. ОСОБА_1 направлявся для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння до КНП ХОР «Обласний наркологічна клінічна лікарня», однак від проходження медичного огляду він відмовився;

- відеозаписом з місця події від 20.08.2023 року року, відповідно до якого встановлено, що по ґрунтовій дорозі, біля гаражів, рухається ТЗ ВольксВаген Гольф д.н.з. НОМЕР_1 , після зупинки якого, видно, що за кермом знаходився ОСОБА_1 , який і керував цим автомобілем, а поряд з ним на пасажирському місці перебувала ОСОБА_2 . Під час спілкування поліцейський повідомив ОСОБА_1 про те, що в нього є підозра, що він, як водій транспортного засобу, перебуває в стані алкогольного сп`яніння, при цьому останній не заперечував той факт, що саме він керував ТЗ. Надалі, співробітник патрульної поліції запропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, на що останній погодився. Результат огляду склав 1,35 проміле. При цьому поліцейський роз`яснив права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України;

- постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.11.2023, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.3 ст.126 КУпАП, у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 3 місяці. Постанова набрала законної сили 18.01.2024.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій ОСОБА_1 та визнання його винуватості, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколів про адміністративне правопорушення, вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 266, 268 КУпАП, Інструкції, Інструкції 2, поліцейськими дотримано.

Доводи ОСОБА_1 , про те, що він не керував ТЗ, суд не приймає до уваги, оскільки вказані пояснення спростовуються відеозаписами з місця події від 20.08.2023 року та показами в суді свідка ОСОБА_4 з яких вбачається, що співробітниками патрульної поліції було дотримано вимоги Інструкції та КупАП, як під час зупинки ТЗ, так і про проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Останні неодноразово наголошували ОСОБА_1 , про те, що саме він керував ТЗ та його показники алкоголю перевищували дозволений рівень, у зв`язку із чим на нього буде складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. Однак, ОСОБА_1 на місці зупинки не заперечував той факт, що саме він керував ТЗ, також про цей факт нічого не зазначали і власниця автомобіля, ОСОБА_2 . Крім того, згідно вказаних вище відеозаписів будь-якого фізичного або психологічного тиску з боку співробітників поліції на ОСОБА_1 здійснено не було.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 5 лютого 2008 року у справі "Раманаускас проти Литви" (п. 55) зазначив, що підбурювання з боку міліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним переслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений, для того, щоб можна було встановити факт злочину, тобто отримати докази і розпочати кримінальне переслідування.

Разом з тим, зі змісту матеріалів справи вбачається, що працівники поліції не проводили негласну операцію стосовно ОСОБА_1 , а діяли відкрито, відповідно до наявної ситуації, не мали надійної достовірної інформації про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, не підбурювали його до вчинення правопорушення шляхом наполегливих спонукань та обіцянок і не вчиняли дій, які переконували його в необхідності порушити закон, а діяли в межах своїх повноважень.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини суд розцінює як бажання уникнути адміністративної відповідальності за вчинення даного правопорушення. Будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували пояснення останнього, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Враховуючи обставини, встановлені під час судового розгляду, характер вчиненого правопорушення, особу винного, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, вважаю за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Окрім цього, з ОСОБА_1 на користь держави, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 34, 130 ч.1, 251, 268, 279, 283, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шісот п*ять) грн. 60 коп.

Строк пред`явлення до виконання 3 (три) місяці з дня винесення постанови. Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова в Харківський апеляційний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Д.В. Чижиченко