Справа № 183/4879/24
№ 3/183/3082/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2024 року Дніпропетровська обл.,

м. Новомосковськ

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Ігнатьєв Д.П., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 854 від 07.05.2024 р., складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

У вказаному протоколі зазначено, що ОСОБА_1 , припинивши повноваження головного державного інспектора відділу перевірок інших галузей економіки управління податкового аудиту ГУ ДПС у Дніпропетровській області, будучи згідно з п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування, а також, відповідно до примітки до статті 172-6 КУпАП будучи суб`єктом правопорушення за цією статтею, у порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно та без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме - 03.01.2024 0 18 год. 31 хв., тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнала себе винною в інкримінованому їй адміністративному правопорушенні. Пояснила, що безпосередньо після звільнення намагалася подати декларацію, але у зв`язку з технічною несправністю сайту НАЗК не змогла це зробити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 вважав, що вина ОСОБА_1 повністю доведена. Вважав за можливе накласти на неї адміністративне стягнення, яке передбачене санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно дотримуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Одним із основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних та пов`язаних з корупцією правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, отже таке правопорушення не може бути визнане як малозначне.

Відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 854 від 07.05.2024 р.. З цього протоколу вбачається, що ОСОБА_1 , припинивши повноваження головного державного інспектора відділу перевірок інших галузей економіки управління податкового аудиту ГУ ДПС у Дніпропетровській області, будучи згідно з п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування, а також, відповідно до примітки до статті 172-6 КУпАП будучи суб`єктом правопорушення за цією статтею, у порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно та без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме - 03.01.2024 0 18 год. 31 хв., тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

З наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 290-О від 04.04.2023 р. «Про призначення ОСОБА_1 » вбачається, що ОСОБА_1 призначена на посаду головного державного інспектора відділу перевірок інших галузей економіки управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

01.03.2023 р. ОСОБА_1 була попереджена про необхідність виконання, зокрема, вимог ЗУ «Про запобігання корупції» (про що свідчить Особова картка державного службовця № 04-36-11-15ДСК/2200).

З наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 1036-О від 20.10.2023 р. «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 » вбачається, що ОСОБА_1 20 жовтня 2023 р. припинила державну службу та звільнена з посади головного державного інспектора відділу перевірок інших галузей економіки управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

20.10.2023 р. ОСОБА_1 було роз`яснено про необхідність дотримання вимог ЗУ «Про запобігання корупції» щодо подання декларацій (про що свідчить довідка від 20.10.2023 р.).

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України «Про державну службу» державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну податкову службу України Державна податкова служба України (ДПС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Отже, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 займала посаду головного державного інспектора відділу перевірок інших галузей економіки управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, то вона була державним службовцем.

Частиною 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до підпункту «в» пункту 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці.

Таким чином ОСОБА_1 , припинивши 20.10.2023 р. державну службу, зобов`язана була протягом 30 днів, тобто до 20 листопада 2023 р. подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Така декларація подана ОСОБА_1 03.01.2024 р., тобто з порушенням визначеного частиною 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» строку.

Суддя не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 щодо вжиття нею заходів щодо подання декларації безпосередньо після звільнення оскільки ці доводи спростовуються довідкою «Послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчиняла ОСОБА_3 в період з 20.10.2023 р. по 29.01.2024 р. Так, з цієї довідки вбачається, що ОСОБА_1 розпочала вживати дії в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування лише 03.01.2024 р.

Отже, судом встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами, що ОСОБА_1 несвоєчасно подала декларацію після звільнення особи, яка припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, в діях ОСОБА_1 встановлений.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Із врахуванням вищезазначених обставин справи, враховуючи особу порушника, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_4 слід застосувати стягнення в межах ч. 1 ст. 184 КУпАП у виді накладення штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 40-1, 184 ч. 1, 251, 252, 283, 284, 287, 289 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять грн. шістдесят коп.).

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк звернення постанови до виконання - три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя Д.П. Ігнатьєв