Справа № 199/7911/22
ПОСТАНОВА

іменем України

28.11.2024 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання про звільнення від відбування адміністративного стягнення у зв`язку з закінченням строків давності виконання судового рішення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

27.11.2024 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська надійшло подання начальника відділу поліції №1 Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області про звільнення від відбування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком на 15 (п`ятнадцять) діб у зв`язку з закінченням строків давності виконання постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 26.10.2022 року, оскільки ОСОБА_1 з 2023 року перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , що унеможливлює виконання вказаного судового рішення.

В судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, що не перешкоджає його проведенню.

Вивчивши подання, вважаю його таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання всіма юридичними та фізичними особами на всій території України.

Зі змісту рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012 у справі № 1-26/2012, слідує, що відповідно до Конституції України … судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території; обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (частина четверта статті 13, частина перша статті 17, частина перша статті 55, частина п`ята статті 124, пункт 9 частини третьої статті 129).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

«Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує правовладдя як складову частину спільної спадщини Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів правовладдя є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного розв`язання спору судами їхнє рішення не можна ставити під сумнів (Brumarescu v. Romania, заява № 28342/95, § 61; Khristov v. Ukraine, № 24465/04, § 33, від 19 лютого 2009 року).

В Україні визнається і діє принцип верховенства права, одним з елементів якого є принцип правової визначеності.

Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а, отже, системність і послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.

Отже, правові норми та судова практика підлягають застосуванню таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні.

Суд, в межах даного провадження, керується й принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 09.11.2004 у справі «Науменко проти України», від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду.

Суспільна небезпечність умисного невиконання судового рішення полягає і в тому, що протиправні дії особи перш за все несуть загрозу авторитету правосуддя та принижують інститут судового рішення, що в свою чергу заподіює шкоду правам громадян та державним інтересам.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002р. по справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" (заява №48553/99) визначено, що одним із елементів верховенства права є принцип правової впевненості, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Так, відповідно до постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 26.10.2022, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком на 15 (п`ятнадцять) діб з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років без конфіскації транспортного засобу, набрала законної сили 08.11.2022 року.

Згідно з письмовою згодою командира військової частини НОМЕР_1 начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 19.07.2023 року погоджено питання щодо призначення ОСОБА_1 на посаду стрільця стрілецького взводу стрілецької роти.

Відповідно до постанови судді від 26.08.2024, відмовлено в задоволенні подання начальника відділення поліції №3 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про звільнення від відбування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком на 15 (п`ятнадцять) діб у зв`язку з закінченням строків давності виконання постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 26.10.2022 року відносно ОСОБА_1 .

Як слідує з приписів ст. 302 КУпАП, за наявності обставин, зазначених у пунктах 5 (видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення), 6 (скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність) і 9 (смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі) статті 247 цього Кодексу, орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання.

За вимогами статті 303 КУпАП, яка регулює питання давності виконання постанов про накладення адміністративних стягнень, - не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення… У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Тобто, виходячи з наведеного, можна зробити висновок про те, що Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська постанова у справі відносно ОСОБА_1 звернута до виконання вчасно, що унеможливлює звільнення останнього від відбування стягнення у зв`язку із закінченням строку давності.

Між тим, норми статті 382 КК України встановлюють кримінальну відповідальність за умисне невиконання постанови суду, яка набрала законної сили. Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 08.02.2023 року по справі № 464/4690/20.

Разом з наведеним, суд звертає увагу начальника відділу поліції №1 Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області, що ОСОБА_1 , у той період з якого він начебто перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення різних статей КУпАП: https://reyestr.court.gov.ua/Review/115337024; ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ІНФОРМАЦІЯ_8 ; ІНФОРМАЦІЯ_9 ; ІНФОРМАЦІЯ_10 ;

Крім вказаного, ІНФОРМАЦІЯ_11 відповідно до постанови Кодимського районного суду Одеської області ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, а саме за те, що 12.01.2024 року о 15 год. 20 хв. ОСОБА_1 незаконно намагався перетнути державний кордон на вихід з України в Республіку Молдова в районі пп/зн 0295 на північно-західній околиці села Тимкове на напрямку с.Тимкове Подільського району Одеської області (Україна) с.Броштени (Республіка Молдова) на відстані 6000 метрів від лінії державного кордону України, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України в пішому порядку з документами, що посвідчують його особу, своїми діями порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Особливу увагу привертає той факт, що в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0001397 від 11.12.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України - оголошено в розшук.

Наведене свідчить про те, що начальник відділу поліції №1 Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області, безпідставно звернувся до суду з поданням відносно ОСОБА_1 з неперевіреною та недостовірною інформацією щодо останнього.

Керуючись ст.304 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні подання начальника відділу поліції №1 Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області про звільнення від відбування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком на 15 (п`ятнадцять) діб у зв`язку з закінченням строків давності виконання постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 26.10.2022 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Щербина-Почтовик