Справа № 713/3880/24
Провадження №3/713/2219/24
ПОСТАНОВА

іменем України

04.12.2024 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючий суддя Кибич І.А., за участю секретаря судових засідань Троценко Л.Г., з участю ОСОБА_1 , захисника Ковалюка М.Г., з участю потерпілого ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 , розглянувши матеріали, які надійшли з Вижницького районного відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , особа з інвалідністю 2-ї групи, за ст.173-2 ч.1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серія ВАД №189740 від 25.09.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 , 25.09.2024 року о 13-40 год., перебуваючи по місцю проживання в АДРЕСА_1 , порушив обмеження встановлене йому терміновим заборонним приписом стосовно кривдника АА №450510 від 23.09.2024 року, а саме заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 . Своїми діями вчинив правопорушення передбачене ст.173-2 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Разом з матір`ю ОСОБА_4 та батьком ОСОБА_2 проживають у житловому будинку з рідними входами, мають спільне подвір`я та підсобні приміщення. ОСОБА_2 має намір вигнати їх з мамою з житлового будинку та постійно вчиняє конфлікти та провокації. 25.09.2024 року ОСОБА_2 зранку хотів в приміщення, яким спільно користуються завезти дрова. Він взяв тачку та відвіз до іншого приміщення, з потерпілим не контактував взагалі. Зазначив, що припис не порушував, просив закрити провадження, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 показав, що проживають разом з сином ОСОБА_1 та колишньою дружиною ОСОБА_4 в одному житловому будинку з рідними входами, мають спільне подвір`я та підсобні приміщення Останні постійно вчиняють з ним конфлікти. 25.09.2024 року в обідній час знаходився вдома, хотів прибрати в підсобному приміщенні та скласти дрова. ОСОБА_1 вчинив словесну суперечку, забрав тачку з дровами, ображав. Зазначив, що не бажає притягувати сина до відповідальності.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показала, що проживає разом колишнім чоловіком ОСОБА_2 та сином ОСОБА_1 в одному будинку, мають спільні підсобні приміщення. 25.09.2024 року її син не вчиняв конфлікти з ОСОБА_2 та не контактував з ним. Її колишній чоловік ОСОБА_2 постійно вчиняє з ними конфлікти та провокації.

Суд, заслухавши ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , допитаного свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 , відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП з наступних підстав.

У відповідності до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Стаття 9 ч.1 КУпАП зазначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП вбачається, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Стаття 173-2 ч.1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п.3 ч.1 Розділу І ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.17 ч.1 Розділу І ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Слід зазначити, що диспозиція ст.173-2 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює нормуст.173-2 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

Згідно ч.1 ст.256 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Отже, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.

Викладене свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується із практикою та позицією ЄСПЛ.

За приписами КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення Серія ВАД №189740 від 25.09.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 порушив обмеження встановлене йому терміновим заборонним приписом стосовно кривдника АА №450510 від 23.09.2024 року, а саме заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 .

Єдиним доказом порушення ОСОБА_1 термінового заборонного припису є пояснення потерпілого ОСОБА_2 .

Згідно пояснень наданих в судовому засіданні ОСОБА_1 , які узгоджуються з показами свідка ОСОБА_4 вбачається, що між сторонами існує конфлікт з приводу нерухомого майна, 25.09.2024 року ОСОБА_1 не контактував з ОСОБА_2 .

З форми оцінки ризиків від 25.09.2024 року вбачається, що постраждала особа ОСОБА_1 , кривдник ОСОБА_2 , розділ кривдник залакував, переслідував постраждалу особу «Так».

З копії термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_2 АА №450511 від 25.09.2024 року, вбачається, що останньому заборонено в будь-якій спосіб контактувати з постраждалою особою.

На думку суду, за таких обставин показань одного тільки потерпілого недостатньо для доведення вини ОСОБА_1 у порушенні термінового заборонного припису. Суду не було надано будь-яких інших, більш достовірних доказів вини ОСОБА_1 .

Таким чином суд вважає, що відсутні достатні докази порушення ОСОБА_1 термінового заборонного припису за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані факти та обставини викликають сумнів в правомірності складеного протоколу.

Статтею 62 ч.3 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.2 ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом ( посадовою особою ) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи докази по справі, суд прийшов до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі п.1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.ст.173-2 ч.1, 221, 283, 284, 285, 287-289, 294 КУпАП, Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Іван КИБИЧ