Номер провадження 3/754/5884/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 грудня 2024 року м.Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Соловйов Олег Леонідович, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1

за ст.ст.122-4, 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

21.10.2024 о 20 годині 40 хвилин в м.Києві по проспекту Вигурівському, 3, керуючи авто «Деу Ланос», державний номерний знак НОМЕР_2 , шляхом штовхання заднім ходом, привівши авто в рух та залишивши при цьому відкриті двері, скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Хонда Цивік», державний номерний знак НОМЕР_3 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 1.5; 15.13;10.9 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. В подальшому, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_1 залишив місце події, чим порушив вимоги п.2.10А ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання надав заяву, відповідно до якої провину визнає, просить не позбавляти водійського посвідчення.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП не є обов`язковою, і тому, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, як порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та залишення місця дорожньо-транспортної пригоди.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП підтверджується зібраними матеріалами у справі:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №829559 від 25.10.2024;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 829560 від 25.10.2024;

- схемою місця ДТП;

- поясненнями ОСОБА_2 від 21.10.2024;

- поясненнями ОСОБА_1 від 25.10.2024.

Відповідно до п.1.5 ПДР Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Згідно п.15.13 ПДР забороняється відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими та виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці та створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху.

Згідно з п.10.9 ПДР під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В судовому засіданні встановлено, що внаслідок порушення ОСОБА_1 п. 1.5, 15.13, 10.9 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобілі отримали механічні пошкодження.

Так, відповідно до п.2.10 ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників поліції; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди.

Обов`язки, відповідно до п.2.10 ПДР України покладаються на водія не залежно від наявності чи відсутності його вини у виникненні дорожнього-транспортної пригоди до якої він причетний, і є спрямовані на збереження слідів та інших доказів щодо дорожньо-транспортної пригоди з метою її подальшого повного, чіткого та об`єктивного оформлення, фіксування важливих обставин дорожньої транспортної пригоди, можливості притягнення винних осіб до відповідальності, захисту прав потерпілих.

Однак, не зважаючи на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав механічні пошкодження, водій ОСОБА_1 , будучи достовірно обізнаним про свою причетність до ДТП самовільно залишив місце пригоди, чим міг знищити, приховати сліди пригоди, якими може бути доведена чи спростована вина учасників пригоди, що може позбавити в подальшому можливості притягнення саме винної особи до відповідальності за скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди. Тому дії останнього із залишення місця пригоди та неповідомлення поліції про ДТП, суд розцінює, як намагання уникнути від відповідальності за вчинене.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Санкція статті 124 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Санкція статті 122-4 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, судом враховуються обставини вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь вини правопорушника, його особа, який провину визнав, з потерпілої примирився, тому вважаю необхідним та достатнім стягненням для правопорушника буде накладення штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору становить 0,2 % розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Керуючись ст. 23, 24 ч.1 п.2, 33, 36, 122-4, 124 КУпАП,суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, та з урахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 копійок.

Роз`яснити, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя О. Соловйов