П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2024 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Порощук П.П., розглянувши матеріали, що надійшли з Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , працюючого машиністом локомотивного ДЕПО станції Жмеринка, за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До суду надішли адміністративні матеріали, відповідно до протоколу серії ААД № 768803, яким водій ОСОБА_1 притягується до відповідальності за те, що 30.09.2024 року о 20 годині 35 хвилин в м.Жмеринка по вул.Свободи, Жмеринського району, Вінницької області керував транспортним засобом мотоциклом марки «Вайпер» без державного номерного знаку, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Драгер» результат тесту 1.80%, чим порушив вимоги п.2.9а правил дорожнього руху, та його дії кваліфіковано за ч.1 ст. 130 КУпАП.

По даному факту інспектором СРПП Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області майором поліції Конокотіним В.Б. був складений вказаний протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, повідомив що дійсно 30.09.2024 року біля 20:30 в м.Жмеринка по вул..Свободи, він керував мопедом марки «Вайпер», та віз із собою пасажира. По дорозі його зупинили працівники поліції, оскільки пасажирка була без мотошолома, та в ході з`ясування того чи є у водія посвідчення, працівники поліції запропонували пройти огляд на предмет вживання ним спиртних напоїв. На вказану пропозицію він погодився, та продмухав алкотестер «Драгер» результат якого склав, 1.80 проміле, та працівник поліції в подальшому виніс постанову про притягнення його до відповідальності за порушення ч.1 ст.126 та ч.5 ст.121 КУпАП, та наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Однак, із складеним протоколом ОСОБА_1 не згоден, оскільки вбачає у діях працівників поліції ряд порушень норм національного законодавства, як на момент початку вчинення ним, на думку працівників поліції адміністративного правопорушення, так і на час складання самого протоколу.

ОСОБА_1 вказав на настуне, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що він начебто керував транспортним засобом мотоциклом «Вайпер» в стані алкогольного сп`яніння, однак не зазначено, які були виявлені ознаки сп`яніння, котрі слугували подальшим проведенням освідування за домогою зазначеного приладу, а саме як приклад ними могли бути: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різке забарвлення шкіряного покриву, але як типу вбачається із відеодоказу.

Також, на відеозапису, як доказу, чітко чути та видно як поліцейські пропонують пройти огляд за допомогою пристрою «Драгер» та показують ОСОБА_1 у автомобілі, яким чином це має відбуватися, або взамін пропонують пройти освідування на предмет вживання алкогольних напоїв, у лікарні, як зазначено у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.09.2024 складеного о 20 год. 40 хвилин. Також із відеозапису чітко видно, як працівник поліції сидячу у службовому автомобілі за його кермом, надає ОСОБА_1 із підлокітника розпакований (мабуть спеціально підготовний із негативним показником) мундштук, котрий приєднує до приладу «Драгер» та не фіксуючи контрольний замір, одразу, не пояснюючи яким чином проводити фіксування дихання надає ОСОБА_1 продмухати у нього, що фактично та юридично являється грубим порушення норм чинного Українського законодавства.

Як видно з відеозапису, працівником поліції озвучено єдину ознаку, яка стала підставою для його освідування, це наявність запаху алкоголю з порожнини рота, інших ознак алкогольного сп`яніння не виявлено.

Крім того, на поставлені запитання судом, додатково повідомив, що після складання протоколу не їхав до лікарні, оскільки копію направлення для проходження освідування на предмет вживання алкогольних напоїв працівники поліції йому не надавали, та вважав що оскільки працівники поліції порушили порядок проведення огляду, тому наявні всі законні підстави для скасування адміністративного протоколу і закриття адміністративного провадження.

Пояснення складеного від його імені працівником поліції підписав не ступаючи у спір та конфлікт, оскільки не вважає його доказом, тому що головним доказом у фіксуванні його правопорушення фактично являється відеозапис із бодікамери працівників поліції.

Просив суд адміністративну справу за частиною першою статті 130 КУпАП відносно нього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення та обґрунтування ОСОБА_1 , дослідивши клопотання пояснення, матеріали справи, суд доходить наступних висновків.

Згідно підпункту «а» п. 2.9. Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. За порушення вказаного пункту відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В ст. 277 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

В ст. 38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства", п.161).

Відповідно до положень ч.1,2 ст.6 Конвенції 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Наведене кореспондується із правилами ст.7 КУпАП, в силу якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.6 розділу І вказаної Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення від 30.09.2024 року серії ААД №768803 (а.с.1) за викладення суті адміністративного правопорушення та опису встановлених обставин кваліфікуючою ознакою даного адміністративного правопорушення вказано керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Тобто, одним з основних елементів складу даного адміністративного правопорушення є керування особою транспортним засобом.

Як було встановлено під час судового розгляду з письмових пояснень та дослідженого відеодоказу, останній був зупинений працівниками поліції в момент керування ним транспортним засобом.

У протоколі про адміністративне правопорушення також не зазначені особи, свідки, очевидці чи поняті, які повинні бути присутні про складанні вказаного адміністративного матеріалу, хоча із відеозапису була свідок водії анкетні дані котрої працівники поліції не встановлювали та у протоколі не зазначено.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, (далі за змістом - Інструкція).

За п. 4 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Судом встановлено із відеозапису, як працівником поліції озвучено єдину ознаку, яка стала підставою для мого освідування, це наявність запаху алкоголю з порожнини рота, інших ознак алкогольного сп`яніння не виявлено.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки(п. 5 розділу II Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 розділу II Інструкції).

Метою огляду у закладах охорони здоров`я є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи (пункт 4 розділу III Інструкції).

Відповідно до п. 17 розділу III Інструкції зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Однак, як видно з відєозапису на порушення вказаних вимоги Інструкції перед проведенням огляду на стан сп`яніння у автомобілі працівники поліції не проінформували про порядок застосування спеціального технічного засобу, а дали розпечатаний, тобто не виключено, що вже раніше використаний іншою особою мундштук для продування приладу «Драгер». Результати цієї перевірки не було продемонстровано поліцейським.

Відповідно до п. 22 розділу III Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Для тестування алкоголю у видихуваному повітрі лікарем для відбору проб дихання використовувався, зокрема, мундштук. З відеозапису не вбачається, що перед проведенням огляду поліцейським було проведено контрольний замір повітря, який би показав відсутність алкоголю в приладі, а також, що поліцейський перед застосуванням засобу продемонстрував цілісність упаковки мундштука.

Навпаки, як встановив суд із відеозапису боді камери, поліцейським для проведення огляду використовувався мундштук, який не був запакований, що ставить під сумнів його стерильність.

В Україні діє Європейський стандарт ЕN 15964:2011, який наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1494 від 30.12.2014 прийнято як національний стандарт за позначенням ДСТУ ЕИ 15964:2014 «Пристрої неодноразового використання для контролю і видихуваного повітря. Вимоги та методи випробувань».

На заміну ДСТУ ЕN15964:2014 наказом ДП «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та І' якості» від 08.11.2018 №404 «Про прийняття та скасування національних нормативних документів» прийнято з наданням чинності з І 01.01.2020 ДСТУ ЕN 15964:2018 (ЕN 15964:2011. ЮТ) «Прилади неодноразового використання для виявляння алкоголю у видихуваному : повітрі. Вимоги та методи випробування».

Згідно вказаного документу пристрої для тестування алкоголю у видихуваному повітрі використовують разом з мундштуками для відбору / проб дихання. Пунктом 3.11 цього Стандарту визначено, що мундштук - це гігієнічно запакована частина, призначена для одноразового використання, яку приєднують до приладу для виявляння алкоголю у видихуваному повітрі і через яку особа, що її перевіряють, подає пробу 1 видихуваного повітря. Мундштук використовують, щоб запобігти змішуванню проби видихуваного повітря з навколишнім повітрям і розбавленню концентрації алкоголю.

Згідно з приписами пункту 5.2 Стандарту, пристрій повинен виключати можливість вдихання забрудненого повітря від попередніх і користувачів. ОСОБА_2 призначений тільки для одноразового використання. Повинна бути забезпечена можливість брати ці мундштуки, не і торкаючись частини, що буде і була в контакті з губами особи, яку перевіряють. Мундштуки повинні бути в індивідуальній герметичній і упаковці, яку можна легко відкрити.

Отже, існують обґрунтовані підстави вважати, що під час мого огляду на стан алкогольного сп`яніння використовувався мундштук, який не відповідає вимогам нормативних документів, зокрема вимогам згаданого вище ДСТУ, не встановлене їхнє походження, що викликає і сумнів у результаті огляду та дає обґрунтовані підстави вважати, що отримані за допомогою них результати є недостовірними.

За змістом ст. 62 Конституції України обвинувачення особі не може грунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

У рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 2 ст. 284 КУпАП передбачено, що постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу.

Оскільки, з огляду на наведені правові норми та дані відеозапису, роздруківки результатів тестування приладу «Дрегар» на предмет алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , з метою виявлення стану того ж сп`яніння є неналежним та недопустимим доказом, а відтак складені на підставі цього висновку протокол про адміністративне правопорушення та інші додані відомості працівником поліції також є неналежним та недопустимими доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні названого адміністративного правопорушення, інших доказів його винуватості матеріали справи не містять, то слід дійти висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення поза всяким розумним сумнівом не доведена, а тому суд дійшов висновку про відсутність у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справ на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 33, 130, 221, 252, 266, 276, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3-х місяців з моменту набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Порощук П.П.