Житомирський апеляційний суд
Справа №291/28/24 Головуючий у 1-й інст. Митюк О. В.
Номер провадження №33/4805/904/24
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ружинського районного суду Житомирської області від 23 лютого 2024 року, якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ружинського районного суду Житомирської області від 23 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_1 22 травня 2024 року подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та провадження в справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт посилається на те, що вона як особа, яка не є обізнаною у праві, не зрозуміла рішення суду та право на його оскарження. Тільки після відкриття виконавчого провадження їй надали роз`яснення, що її притягнуто до відповідальності, а вона має право на його оскарження.

Перевіривши доводи ОСОБА_1 щодо поважності причин для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у поновленні строку слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, що її подала з наступних підстав.

За змістом ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, якщо його було пропущено з поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова Ружинського районного суду Житомирської області щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП винесена 23 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу, згідно штампу вхідної кореспонденції суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала лише 22.05.2024, тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження.

Разом з тим, відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974 256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03).

В своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Ставлячи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ружинського районного суду Житомирської області від 23 лютого 2024 року ОСОБА_1 , перш за все, зазначає, що вона не обізнана в галузі права, зокрема, щодо строків оскарження постанови суду.

Проте, такі посилання ОСОБА_1 є сумнівними, та відповідно, не можуть свідчити про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, ОСОБА_1 дійсно не була присутня при винесенні судом першої інстанції оскаржуваної постанови.

При цьому, отримала оскаржувану постанову суду ОСОБА_1 особисто 07 березня 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.23).

Вказані обставини свідчать про те, судом першої інстанції вжито всіх заходів щодо своєчасного отримання ОСОБА_1 постанови суду, а відтак, вказані посилання апелянта щодо необізнаності в галузі права щодо строків оскарження постанови суду спростовуються матеріалами справи та не можуть свідчити про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

При цьому, ОСОБА_1 з моменту отримання постанови суду мала можливість скористатися правовою допомогою, в тому числі і адвоката. Доказів наявності перешкод у цьому нею не надано.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Будь-яких інших посилань на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження клопотання не містить, у зв`язку з чим апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження.

Таким чином, викладені в апеляційній скарзі доводи щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови не можна вважати поважними причинами, оскільки вони не є об`єктивними і непереборними і не перешкоджали їй в межах строку на апеляційне оскарження звернутися із апеляційною скаргою.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ружинського районного суду Житомирської області від 23 лютого 2024 року та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й.Григорусь