справа № 179/894/24
провадження № 3/179/508/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2024 року смт.Магдалинівка

Суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області Чорна А.О., за участю секретаря судового засідання Хорольської І.П., адвоката Салтисюка Ю.В., особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 ,

розглянувши в смт Магдалинівка матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з відділення поліції № 1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої в КЗ ЗДО № 10 «Дюймовочка», проживаючої по АДРЕСА_1 , якій у відповідності до ст. 268 КУпАП роз`ясненні її права,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

29.03.2024 року о 11:00 годині ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом VolkswagenGolf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалась по автодорозі 0.040410 «Дніпро - Магдалинівка Котовка» зі сторони с. Дубравка в напрямку смт. Магдалинівка, виявила небезпеку або перешкоду для руху, не вжила заходів для зменшення швидкості або зупинки транспортного засобу, в результаті чого допустила зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був розташований у зустрічному напрямку, відносно напрямку водія ОСОБА_1 та поновлював рух і здійснював маневр повороту ліворуч на АЗС МІКА. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила вимоги п. 12.3 Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. № 1306, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину не визнала та пояснила, що вона вважає, що ДТП сталася з вини водія ОСОБА_2 , оскільки 29.03.2024 року вона керувала автомобілем та рухалася в напрямку смт. Магдалинівка. Вона бачила, що попереду був припаркований автомобіль, який стояв на узбіччі. Вона рухалася по своїй полосі дороги зі швидкістю приблизно 60 км/год. Коли вона доїжджала до АЗС «МІКА», то побачила, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 почав рух та перед її автомобілем почав здійснювати маневр повороту ліворуч. Вона почала застосовувати засоби гальмування для того, щоб уникнути ДТП, але уникнути ДТП не надалось можливим.

Адвокат Салтисюк Ю.В. у судовому засіданні просив закрити провадження по справі, оскільки причиною ДТП стали грубі порушення ПДР з боку водія ОСОБА_2 та саме його дії перебували у причинному зв`язку з подією ДТП, так як саме водій ОСОБА_2 спричинив аварійну ситуацію на дорозі, створивши перешкоду для руху зустрічного транспорту. На даний час кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 перебуває на розгляді в суді. Вважає, що висновокексперта в частині наявності в діях ОСОБА_1 порушень п. 12.3 ПДР та про наявність причинного зв`язку з настанням ДТП складений виключно з врахуванням технічних розрахунків, проведених при дослідженні і як наслідок не може собою підміняти необхідність оцінки інших доказів у справі, в тому числі в їх сукупності. В даному випадку необхідно враховувати п 1.4. ПДР, а тому вважає, що адміністративна відповідальність ОСОБА_1 виключається, оскільки остання порушила ПДР вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом. Тому вважає, що провадження по справі необхідно закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи адвоката, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В п. 1.3 Правил дорожнього руху України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Крім того, ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» вказує, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто настання негативних наслідків у вигляді майнової шкоди.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно п.12.3 ПДР України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставин справи, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що підтверджується наступними доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 298521 від 09.05.2024 року;

-протоколом огляду місця дорожньо транспортної пригоди від 29.03.2024 року;

-висновком експерта № СЕ-19/104-24/16381-ІТ від 18.04.2024 року, згідно якого у даній дорожній обстановці водій автомобіля VolkswagenGolf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 повинна була діяти згідно вимог п.п. 12.4, 12.9 «б» та 12.3 Правил дорожнього руху України. Невідповідність дій ОСОБА_1 вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору знаходилось в причинному зв`язку з настанням ДТП. Водій автомобіля VolkswagenGolf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 мала технічну можливість уникнути даної ДТП шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця зіткнення.

Щодо наявності в діях іншого учасника ДТП ОСОБА_2 порушень пунктів ПДР України, на що містяться посилання ОСОБА_1 та її захисника в судовому засіданні, то слід зазначити, що суд розглядає справу лише на підставі даних протоколу про адміністративне правопорушення, складеного уповноваженою на те посадовою особою.

Доводи про те, що винуватим у даній ДТП є ОСОБА_2 , який порушив вимоги ПДР, - суд визнає такими, що не спростовують факту порушення водієм ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 12.3 ПДР, які знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП, і у свою чергу не свідчать про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При оцінці доводів в цій частині, суд враховує і те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення (у даному випадку ОСОБА_1 ); що суд не вправі встановлювати вину чи невинуватість осіб, щодо яких протокол у конкретній справі не складався.

Даючи оцінку доводам ОСОБА_1 та її захисника про те, що в діях ОСОБА_2 є порушення правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо транспортної пригоди, суд зазначає, що порушення ПДР іншим учасником дорожньо транспортної пригоди не виключає адміністративну відповідальність водія транспортного засобу ОСОБА_1 , яка порушила п. 12.3 ПДР, мала технічну можливість уникнути ДТП та її дії знаходяться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо транспортної пригоди.

Разом з цим, відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 р. Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті у випадках, коли передбачені ст. 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила Правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.

Оскільки підставою відповідальності як за ст.124 КУпАП, так і ст.286 КК України є порушення правил дорожнього руху, вважаю доречними ці роз`яснення до обставин, справи, що розглядається.

Суд звертає увагу на те, що під аварійною обстановкою необхідно розуміти ситуацію, за якої інші учасники дорожнього руху були змушені різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Доводи сторони захисту, що провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки адміністративна відповідальність ОСОБА_1 виключається, так як остання порушила ПДР вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом, не заслуговують на увагу з наступних підстав.

Аналіз висновку судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/104-24/16381-ІТ від 18.04.2024 року вказує на те, що невідповідність дій ОСОБА_1 вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору знаходилось в причинному зв`язку з настанням ДТП. Водій автомобіля VolkswagenGolf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 мала технічну можливість уникнути даної ДТП шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця зіткнення.

При цьому. висновок експерта, щодо невідповідності дій ОСОБА_1 приписам ПДР носить однозначний характер.

Отже, з матеріалів справи встановлено, що в дорожньо-транспортній ситуації, яка сталась 29.03.2024 року, у водія автомобіля VolkswagenGolf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 була технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21063» під керуванням водія ОСОБА_2 та визначалась негайним вжиттям заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, тобто шляхом виконання технічних вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху.

При прийнятті рішення суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86).

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 дійсно порушила п. 12.3 ПДР України, невідповідність дій ОСОБА_1 вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України знаходилась в причинному зв`язку з настанням ДТП.

Відтак, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про наявність в даному випадку в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції статті 124 КпАП України, у виді штрафу в доход держави.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень порушником та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до ст. 401 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір.

Керуючись ст.ст. 1, 124, 254, 255, 283-285 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та притягнути до адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя А.О. Чорна