Дата документу 02.12.2024
Справа № 501/4790/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Яковця Є.О.,

за участю:

потерпілої ОСОБА_1 ,

свідка ОСОБА_2 ,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 ,

розглянувши матеріали, що надійшли з ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області про притягнення до відповідальності:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Олександрівки Одеського р-ну Одеської обл., громадянки України, якане працює, зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД № 613949 від 09 листопада 2024 року, 09 листопада 2024 року о 12.30 год ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 здійснила домашнє насильство відносно своєї доньки ОСОБА_1 , а саме: в ході конфлікту ображала її, погрожувала, вдарила декілька разів по обличчю, чим могла бути нанесена психологічна травма.

Дії ОСОБА_3 особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_3 , якій були роз`яснені її права, передбачені ст. ст. 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, свою вину не визнала, та пояснила суду що 09 листопада 2024 року о 12.30 год вона дійсно перебувала за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає її донька ОСОБА_1 зі своїми батьком та дідом. У неї з ОСОБА_1 виник конфлікт, оскільки донька зустрічається з іншим чоловіком і бажає залишити свого чоловіка та п`ятирічну дитину. Однак вона не ображала доньку, не погрожувала їй, не била її.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1 , якій були роз`яснені її права, передбачені ст. ст. 59, 63 Конституції України та ст. 269 КУпАП, пояснила суду що 09 листопада 2024 року о 12.30 год за адресою: АДРЕСА_2 її матір ОСОБА_3 вчинила сварку, під час якої ображала її, погрожувала та декілька разів вдарила рукою по обличчю, тілесні ушкодження у неї відсутні, вона не бажає звертатися до СМЕ. Внаслідок ударів у неї почервоніло обличчя, вона зателефонувала ОСОБА_2 , який приїхав і забрав її.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_2 , який був повідомлений про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 384, ч. 1 ст. 385 КК України, пояснив, що йому зателефонувала його дівчина ОСОБА_1 , він приїхав і забрав її, при цьому конфлікту між нею та її матір`ю не бачив, не бачив, чи матір наносила потерпілій удари. Однак ОСОБА_1 плакала і було видно, що її били по обличчю, бо воно було червоне.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, згідно з ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

На переконання суду, протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б не викликали сумнівів у суду.

До протоколу додані: заява ОСОБА_1 до поліції, в якій вона просить вжити заходів до її матері, яка ображала її, висловлювалася нецензурною лайкою на її адресу, вдарила її декілька разів по обличчю; письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких вона виклала обставини події, вказала, що її матірзачинила її у кімнаті, ображала її, висловлювалася нецензурною лайкою на її адресу, вдарила її декілька разів по обличчю; рапорт про надходження повідомлення зі служби 102 про подію, заявник ОСОБА_2 .

Оцінивши зазначені докази, пояснення свідка, суд дійшов висновку, що вони у своїй сукупності не підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суперечать поясненням потерпілої щодо того, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Надані суду докази це письмові пояснення потерпілої.

Допитаний у суді свідок повідомив, що він не був очевидцем подій, про які зазначено у протоколі.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надано.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що досліджені судом докази у їх сукупності не свідчать безсумнівно про винуватість ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю: за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 245, 247, 251, 252, 268, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя

Постанова набрала законної сили «__»___________2024 р.