ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1295/24 Справа № 233/7678/23 Суддя у 1-й інстанції - Кожевник О. А. Суддя у 2-й інстанції - Куракова В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Куракова В.В., за участю ОСОБА_1 , його захисника Вихора П.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08.04.2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -

УСТАНОВИЛА:

Судом першої інстанції встановлено, що 22 листопада 2023 року о 16 год. 30 хв. в м. Костянтинівка по вул. Ціолковського, буд. 18 водій керував автомобілем ЗАЗ 110307, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння шкіри обличчя та очей, запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alcotester Drager 6810 та в установленому законом порядку у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Від керування усунений. Таким чином ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.5 ПДР за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08.04.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова незаконна та підлягає скасуванню. Зауважує, що йому поліцейські не пояснили причину зупинки транспортного засобу; процедуру вимоги проходження огляду провели формально, а не за участю свідків. Звертає увагу, що в поліції м. Костянтинівка один технічний прилад газоаналізатор, який не був у екіпажу, який оформив стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення; поліцейські на нього чинили психологічний тиск, скрили анкетні дані другого свідка; відеозапис був не безперервний. Просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його адвоката, які підтримали апеляційну скаргу, вважаю, що слід апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду - без змін за таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Статтею 130 КУпАП прямо встановлено адміністративну відповідальність водія за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджуються:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 574617 від 22.11.2023 року (а.с. 3);

- направленням на проходження медичного огляду (а.с. 4);

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, відносно ОСОБА_1 (а.с. 5);

- поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с. 6-7);

- відеозаписом подій за участю ОСОБА_1 (а.с. 8);

- рапортом поліцейського А. Резніченка про несправність в даті ведення відеозапису на бодікамері (а.с. 9).

Дані докази є належними та допустимими, вони повністю між собою узгоджуються та в сукупності, з урахуванням критерія «поза розумним сумнівом», підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка керує транспортним засобом, повинна мати відповідний дозвіл від органів державної влади. Даний дозвіл за своєю зовнішньою формою представляється як водійське посвідчення. Процедура його отримання регламентована таким чином, що особи, які бажають стати водіями, повинні знати ПДР та їх дотримуватися.

П. 2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Сама правова природа цієї норми має імперативний характер та зобов`язує кожного, хто має дозвіл на керування транспортними засобами, неухильно дотримуватись цього пункту.

Таким чином, ОСОБА_1 повинен знати ПДР та їх виконувати.

Крім того, ст. 68 Конституції України встановлено, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Таким чином, доводи апеляційної скарги в цій частині є необгрунтованими.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції регулюється нормами ст. 266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п. 1 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Пунктом 1 розділу Х «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС від 7 листопада 2015 року № 1395, передбачено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Суд апеляційної інстанції не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 та вимог ст. 266 КУпАП, оскільки, як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, працівниками поліції запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, від якого водій ОСОБА_1 відмовився.

Поряд з цим, належить взяти до уваги те, що відповідно до ст. 267 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

Разом з тим, як було встановлено апеляційним судом, дії службової особи, що складала протокол та фіксувала правопорушення, в порядку передбаченому чинним законодавством, стороною захисту не оскаржувалися. Отже, твердження сторони захисту щодо неправомірності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та є суб`єктивними, оскільки незаконність їх дій не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо відсутності безперервного відеозапису спілкування поліцейських з ОСОБА_1 , оскільки на відеозаписах, доданих до матеріалів справи, наявна достатня інформація, що підтверджує дотримання поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП.

На виконання вимог ст. 266 КУпАП поліцейськими залучено двох свідків та проведено відеофіксацію процедури заявлення вимоги про виконання п. 2.5 ПДР до ОСОБА_1 . Тож факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння зафіксований у передбачений ст. 266 КУпАП правовий спосіб, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Причиною зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була їзда з не пристебнутим ременем безпеки, за що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, яка на даний час є чинною.

Таким чином, вказані доводи ОСОБА_1 є безпідставними.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та кількість наявних у поліцейського підрозділу газоаналізаторів не мають причинно-наслідкового зв`язку в даній адміністративно-деліктній справі, а тому судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 не надав копії службового розслідування щодо працівників поліції або витяг з ЄРДР за правовою кваліфікацією за ст. 365 КК України, а тому доводи ОСОБА_1 в цій частині безпідставні.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 33 КУпАП прийняв до уваги характер вчиненого правопорушення, його наслідки, обставини даної справи, а також дані про особу правопорушника, і наклав на правопорушника справедливе адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постанова суду першої інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог ОСОБА_1 , та скасування постанови суду першої інстанції немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08.04.2024 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куракова