ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/747/24

Провадження № 3/293/512/2024

24 травня 2024 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

розглянув адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючої

за ч. 2 ст.184 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

14.05.2024 до Черняхівського районного суду Житомирської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №112346 від 09.05.2024 з доданими матеріалами відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №112346 від 09.05.2024, ОСОБА_1 09.05.2024 близько 15:50 год за адресою АДРЕСА_1 , ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачених законодавством відносно своєї доньки ОСОБА_2 2015 р.н., а саме матір перебувала з явними ознаками сильного алкогольного сп`яніння, такими як різкий запах алкоголю з ротової порожнини, агресивна поведінка, нечітка мова, порушення координації рухів, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 ЦПК України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину свою визнала у вчиненому розкаялась.

Дослідивши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 згідно вищезазначеного протоколу, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №112346 від 09.05.2024, ОСОБА_1 09.05.2024 близько 15:50 год за адресою АДРЕСА_1 , ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків передбачених законодавством відносно своєї доньки ОСОБА_2 2015 р.н., а саме матір перебувала з явними ознаками сильного алкогольного сп`яніння, такими як різкий запах алкоголю з ротової порожнини, агресивна поведінка, нечітка мова, порушення координації рухів, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 ЦПК України.

Диспозиція ч. 2 ст. 184 КУпАП передбачає ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП адміністративним правопорушенням є ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні доведена протоколом серії ВАД №112346 від 09.05.2024 (а.с. 2), рапортом інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 10.05.2024 (а.с.3), письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 09.05.2024 (а.с. 4), актом обстеження умов проживання від 09.05.2024 (а.с.5), копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , де зазначена мати ОСОБА_3 (а.с. 7).

Судом встановлено, згідно автоматизованої системи документообігу суду Д-3, що постановою (справа №293/195/24) Черняхівського районного суду Житомирської області від 21.02.2024 ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді попередження, дана постанова набрала законної сили 05.03.2024. Отже ОСОБА_1 є такою особою, яку протягом року було піддано стягненню за ч.1 ст. 184 КУпАП.

За таких обставин, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 184 КУпАП, як ухилення матері від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 184 КУпАП, що стало результатом неналежного виконання ОСОБА_1 передбачених законодавством обов`язків щодо виховання свого неповнолітньої дочки, повторно, протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини, суду не надано, тому вищевикладені докази суд уважає належними та допустимими, та в своїй сукупності достатніми.

Частиною 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991року, №789 встановлено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Разом з тим, суд бере до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції України та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Згідно ст. 280 КУпАП обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, визначені статтями 34-35 КУпАП судом не встановлено.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 184 КУпАП у виді штрафу.

Саме визначене судом стягнення суд уважає справедливим, необхідним і достатнім для виховання особи в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33-35, 40-1, ч.2 ст.184, ст.ст.280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 грн (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок).

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір в дохід держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно ст. 308 КУпАП України, у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя Людмила ЛОСЬ