Справа № 304/2600/24 Провадження № 3/304/1558/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , непрацюючої, громадянки України,

за ч. 1 ст. 173-2, ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків по вихованню своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 19 вересня 2024 року о 21.40 год по АДРЕСА_1 , вчинила дрібне хуліганство відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ображаючи останню нецензурною лайкою та нанесла декілька ударів ногою у ділянку черева, чим порушила громадський порядок та спокій громадян.

Крім цього, 10 жовтня 2024 року близько 20.30 год ОСОБА_1 , знаходячись за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство в сім`ї відносно свого брата ОСОБА_4 , висловлюючись на його адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психологічному здоров`ю потерпілого.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про місце, дату та час судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку за адресою проживання, зазначеною нею при складанні протоколу; про причини неявки суд не повідомляла, клопотання про відкладення розгляду справи не подавала.

Відтак, з огляду на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП, та вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя прийшов до такого висновку.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Європейським Судом з прав людини неодноразово було наголошено, що суди при оцінці доказів мають керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Яременко проти України» від 12.06.2008, «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Кобець проти України» від 14.02.2008).

Встановлено, що вина ОСОБА_1 стверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАД № 247025 від 19 жовтня 2024 року та ВАД №246640 від 10 жовтня 2024 року, рапортами помічника чергового відділення поліції № 1 Кохана І. від 19 вересня 2024 року та ОСОБА_5 від 10 жовтня 2024 року, письмовими поясненнями потерпілих ОСОБА_4 від 10 жовтня 2024 року та ОСОБА_3 від 19 вересня 2024 року і її матері ОСОБА_6 , а також письмовими поясненнями самої ОСОБА_1 від 10 та 19 жовтня 2024 року.

Наведені та досліджені в судовому засіданні докази дають підстави визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 та ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Стаття 23 КУпАП визначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності за скоєне правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.

Так, виходячи зі змісту санкцій ч. 1 ст. 173-2 та ч. 3 ст. 184 КУпАП найбільш серйозним з правопорушень, вчинених ОСОБА_1 слід вважати адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, як таке, за вчинення якого передбачено покарання у виді адміністративного арешту на строк до десяти діб.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Оскільки санкція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає найсуворіше адміністративне стягнення серед санкцій частин статей, за якими ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності, тому суддя вважає, що стягнення обиратиметься в межах санкції вказаної частини статті, що буде достатнім для досягнення мети, передбаченої ст. 1, 23 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, а також характер, кількість та вид вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, суддя вважає за необхідне застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції частини 1 статті 173-2 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчинених правопорушень, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01 січня 2024 року згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» складає 605,60 грн.

Керуючись ст. 33, 36, 40-1, 283, 284, 298, 301 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 та ч. 3 ст. 184 КУпАП і на підставі ч. 2 ст. 36 цього Кодексу накласти адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у встановлений строк стягнути суму штрафу в порядку примусового виконання постанови у подвійному розмірі.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя:Ганько І. І.