Справа № 521/5341/24
Номер провадження 3/521/4329/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Бобуйок І.А., з секретарем Скрипченко Г.В. розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 851859 від 16.03.2024 року, який надійшов з УПП в Одеській області, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 16.03.2024 року о 09 годині 50 хвилин, у м. Одесі, керувала автомобілем «Nissan Almera» д.н. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

За даним фактом співробітниками поліції складено протокол серії ААД № 851859 від 16.03.2024 року про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно. Представник ОСОБА_1 подала до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу та події правопорушення та у судовому засіданні підтримала клопотання.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу протокол серії ААД №851859 від 16.03.2024 року, ОСОБА_1 притягується до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння.

Склад правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачає сукупність таких, доведених належними і допустимими доказами, обов?язкових умов, для наявності складу правопорушення: спеціальний суб?єкт водій, який керує транспортним засобом; водію повинно бути запропоновано уповноваженою особою проходження освідування, саме у передбаченому законом порядку; Реакція водія повинна бути саме відмовою, або хоча б відвертим ігноруванням зрозумілих йому пропозицій про проходження освідування.

Також, згідно наказу Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100 «Про затвердження Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів із них», поліцейські патрульної поліції під час здійснення своїх службових обов?язків використовують технічні прилади та засоби, що мають функції відеозапису, зокрема нагрудні відеокамери (відеореєстратори).

Крім того, відповідно до розділу III вищезазначеної інструкції, нагрудна відеокамера (відеореєстратор) закріплюється з правого боку на форменому одязі працівника патрульної поліції у позиції, яка забезпечує ефективну та якісну відеозйомку. Нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активуватися працівником патрульної поліції та знаходитися в режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні ДТП; при перевірці документів; при арешті або затриманні особи; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

Обов?язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Державні органи не мають права перекладати обов?язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості.

До того ж, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП виглядає наступним чином: «Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так сама відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Тому, якщо немає факту керування, то немає і підстав для проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння. Тобто, сама відсутність причини такого огляду, унеможливлює будь які подальші дії що пов?язані зі з?ясуванням цих обставин.

Пленум Верховного Суду України у п. 27 Постанови від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справа про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз?яснив, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за статтею 130 КПАП України не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп?яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим із того моменту, коли він почав рухатись.

Як вбачається матеріалів справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними допустимими доказами факту порушення водієм таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. Працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення суд не вбачає, що ОСОБА_1 допустила будь-які порушення правил дорожнього руху, за які її слід було зупинити, у зв?язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов?язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17.

Судом встановлено, що будь яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керувала автомобілем перед приїздом патрульних, не має.

Із відеозапису з нагрудних камер співробітників патрульної поліції суд вбачає наступне: файл відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського (ID реєстратору) ААД 851859, який починається 16.03.2024 року в 09:41 годині з того, що працівник патрульної поліції підходить до автомобілю «Nissan Almera» номерний знак НОМЕР_1 темного кольору, який стоїть припаркований на узбіччі біля приватного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому двигун автомобілю не працював, світло фар також не горіли.

Суд встановив, що на 00:27 секунда запису - працівник поліції відкриває двері автомобілю, де знаходилась ОСОБА_1 і повідомляє їй, що автомобіль «Nissan Almera» номерний знак НОМЕР_1 знаходиться у розшуку виконавчої служби. На 00:02 хвилині запису - працівник патрульної поліції спілкуючись з невідомою особою по телефону каже, що за кермом автомобілю була інша особа та замість неї пересіла мама, тобто ОСОБА_1 00:03:54 ще раз працівник патрульної поліції каже, що не вона ( ОСОБА_1 ) сиділа за кермом. На 00:08:03 працівник патрульної поліції вказує ОСОБА_1 що до них надійшов виклик на її автомобіль, ніби вона була за кермом (керувала автомобілем) в алкогольному стані, проте ОСОБА_1 чітко відповідає, що вона нікуди не їздила і була вдома. Співробітник УПП стверджував, що це зафіксовано камерами «Безпечне місто», але, на прохання показати відео ОСОБА_1 , відео з камер не було надано. На 00:13:57 та 01:17:23 хвилині відео-файлу працівник УПП ще раз повідомляє, що ніби-то поступив виклик на 102, з інформацією, що ОСОБА_1 керувала автомобілем в стані алкогольного сп?яніння і запропонували пройти освідовування. Також, він вказує, що є покази свідків і відео не обов?язково (00:14:18 хв. відео запису). ОСОБА_1 пояснила, що вона відмовляється проходити огляд на стан сп?яніння, на підставі того, що вона не керувала автомобілем, нічого не порушувала, а просто сиділа в своєму автомобілі біля свого дому і відпочивала. (00:14:30 хв.відео запису). На 00:16:53 хвилині працівник УПП повідомляє своєму напарнику, що відеозаписи з камер «Безпечне місто» відсутні. Тобто не було жодного доказу керування будь- яким транспортним засобом ОСОБА_1 в той день.

Отже, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутній відео запис, який підтвердив керування автомобілем водієм ОСОБА_1 , нема зафіксованого камерою факту порушення правил ПДР, не існує доказу що ОСОБА_1 знаходилася за кермом будь-якого автомобілю яке би пресувалося.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії слід звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП України, зокрема, у рішенні потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів».

Судом встановлено, що відео-доказів того, що цей автомобіль рухався не має.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам у даній справі, у розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним та беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у суду.

Докази мають вирішальне значення для правильного вирішення справи, оскільки саме на основі доказів ґрунтується повне, всебічне і об?єктивне з?ясування обставин кожної справи.

Так, Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об?єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Матеріали справи не містять беззаперечних доказів, що вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України регламентовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов?язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 р. у справі №463/1352/16-а, в силу принципу невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеності невинуватості цієї особи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 9-11, 23, 33, 130, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, СУДДЯ, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя: