ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2801/23
Провадження №3/477/1490/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року місто Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Глубоченко С.М., за участю секретаря судових засідань Резуник Т.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 від 09 листопада 2013 року, зареєстрованого за місцем проживання в АДРЕСА_1 ,

за частиною першою статті 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 01 жовтня 2023 року серії ААД №419143, ОСОБА_2 01 жовтня 2023 року о 08.50 годині керував транспортним засобом автомобілем марки «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 на 168 км. автодороги М-14, сполученням Одеса-Мелітополь-Новоазовськ в межах Миколаївського району, у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 А ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП .

В судове засідання ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки.

Відповідно до частини першої статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Судова повістка, направлена за місцем проживання ОСОБА_2 , зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення, повернута до суду з відміткою про невручення поштового відправлення у зв`язку з відсутністю адресата за місцем проживання.

Крім того, ОСОБА_2 повідомлявся про розгляд справи, шляхом розміщення на офіційному сайті Жовтневого районного суду Миколаївської області (https://gt.mk.court.gov.ua/), в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» про дату, час та місце слухання з моменту призначення даної справи до розгляду, шляхом опублікування оголошення про виклик до суду, а також і за допомогою СМС-інформування на вказаний ним номер телефону.

ОСОБА_2 обізнаний, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, який в подальшому передано на розгляд до суду, однак, про стан судового провадження не цікавиться та не забезпечив отримання поштової кореспонденції за своїм зареєстрованим місцем проживання, яке він повідомив при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та яке в подальшому перевірено судом.

Зважаючи на викладені обставини, оскільки ОСОБА_2 своєчасно сповіщався про час і місце розгляду справи, при цьому судом вичерпані всі доступні можливості для забезпечення участі останнього в судові засідання, суд відповідно до вимог частини першої статті 268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених статтями 1, 245 КУпАП, та розгляду справи в межах строків, які передбачені статтею 38 КУпАП.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності приходжу до наступного.

Згідно до статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються:

протоколом про адміністративне правопорушення;

поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин (пункт 2.9«а» Правил дорожнього руху України).

Процедура виявлення у водіїв ознак сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан сп`яніння визначена статтею 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Порядок).

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 Порядку, огляд на стан сп`яніння проводиться, зокрема, лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 12 розділу 2 зазначеної вище інструкції визначено, що вразі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Факт порушення ПДР має бути належним чином задокументованим та доведеним належними і допустимими доказами (правова позиція Верховного Суду, викладені у постанові від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17).

З усталеної судової практики вбачається, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за статтею 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Таким чином, для притягнення особи до відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП необхідно встановити факт керування транспортним засобом, перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, та /або наявність ознак такого сп`яніння та відмову від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, що отримано у передбачений Законом спосіб.

На підтвердження стану сп`яніння до матеріалів справи додається відповідний акт огляду з результатами проведеного огляду. Факт відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння, у відповідності до статті 266 КУпАП підтверджується матеріалами технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів поясненнями свідків, в присутності яких особа відмовилася від проходження медичного огляду.

Проте, попри положення статті 251 КУпАП органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, належних доказів правопорушення до суду не надано.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 01 жовтня 2023 року серії ААД №419143 вбачається, що ОСОБА_2 01 жовтня 2023 року о 08.50 годині керував транспортним засобом автомобілем марки «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 на 168 км. автодороги М-14, сполученням Одеса-Мелітополь-Новоазовськ в межах Миколаївського району, у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 А ПДР України (а.с.1).

В підтвердження провини ОСОБА_2 до матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучено висновок щодо результатів медичного огляду з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №819 від 01 жовтня 2023 року та відеозапис.

Досліджуючи долучений до матеріалів справи висновок, щодо результатів медичного огляду з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №819 від 01 жовтня 2023 року, судом встановлено, що 01 жовтня 2023 року о 09.20 годині ОСОБА_2 доставлений працівниками поліції до КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я Миколаївської міської ради» для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та під час проведення огляду останній відмовився від його проведення, шляхом відмови від здачі біологічного матеріалу (а.с.2).

Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП за наявності в його діях ознак інкримінованого адміністративного правопорушення, уповноважений працівник УПП в Херсонській області виходив з того, що його вина доведена долученими до протоколу матеріалами та своїми діями ОСОБА_2 порушив пункт 2.9 а ПДР.

Однак, з таким висновком суд погодитися не може, з огляду на невідповідність обставин встановлених судом, матеріалам, що надійшли на розгляд до суду.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведено достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Як зазначено вище, за змістом частини шостої статті 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан наркотичного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан наркотичного сп`яніння, оформлення результатів такого огляду, регулюються Інструкцією № 1452/735та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103з подальшими змінами (далі - Порядок № 1103). Приписи Інструкції № 1452/735та Порядку № 1103 застосовуються у системному зв`язку як між собою, так і з приписами інших нормативних актів.

Відповідно до пункту 12, 13 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

За диспозицією частини першої статті 130 КУпАП, та вимог Правил дорожнього руху (пункт 2.5, 2.9 а, до відповідальності притягується особа за керування транспортним засобом у стані алкогольного та/або наркотичного сп`яніння, що вказує про порушення пункту 2.9 а ПДР та за відмову від проходження огляду на визначення стану такого сп`яніння, що є порушенням пункту 2.5 ПДР.

Наявність порушення пункту 2.5 та/або 2.9 а ПДР України у такому випадку має різні засоби доказування, а складанню протоколу за порушення цих правил передує відмінна між собою процедура та порядок дій.

Статтею 19 Конституції України визначено, що посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як вбачається із вище досліджених матеріалів справи, ОСОБА_2 01 жовтня 2023 року відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, про що зазначено у висновку щодо результатів медичного огляду з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №819 від 01 жовтня 2023 року.

Відмовившись від здачі біологічного матеріалу, ОСОБА_2 цим же відмовився і від проходження медичного огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння, що вказує на порушення ним пункту 2.5 ПДР України та відповідно охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Натомість працівник УПП в Херсонській області, отримавши висновок закладу охорони здоров`я, у якому зазначено про відмову ОСОБА_2 від проходження огляду, склав відносно останнього протокол про адміністративне правопорушення за порушення пункту 2.9 а ПДР України, без належних на те правових підстав, оскільки доказів, які б указували про перебування ОСОБА_2 в стані наркотичного сп`яніння здобуто не було.

За таких обставин суд дійшов висновку, що працівником патрульної поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення невірно встановлено фактичні обставини, що призвело до висунення ОСОБА_2 обвинувачень у вчиненні дій, пов`язаних з його перебуванням у стані наркотичного сп`яніння, з порушенням як положень КУпАП, так і Інструкцій, що визначають порядок та процедуру складання такого протоколу.

Указані вище недоліки не дають суду можливості встановити обставини передбачені статтею 280 КУпАП, зокрема щодо того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

З урахуванням вищевикладеного, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 порушень пункту 2.9А Правил дорожнього руху України та відсутність події і складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП України (керування особою транспортним засобом у стані наркотичного спяніння).

Внаслідок зазначеного, на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 247, 283, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, через відсутність події і складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО