Номер провадження: 33/813/2583/24
Номер справи місцевого суду: 492/1241/24
Головуючий у першій інстанції Черевата В. І.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю секретаря Чеботар А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Реу Руслан Васильович, на постанову Арцизького районного суду Одеської області від 30 вересня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Також з нього стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до адміністративних матеріалів, 05 вересня 2024 року, об 11 год. 15 хв., ОСОБА_1 по вул. Соборна, м. Арциз Болградського району Одеської області керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2108», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, останній проводився з використанням спеціальних технічних засобів, а саме приладу «Драгер», тест від 05 вересня 2024 року, відповідно до якого в організмі ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю в кількості 1,68 ‰ , чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені обставини стали підставою для винесення оскаржуваної постанови Арцизького районного суду Одеської області від 30 вересня 2024 року про визнання винним і притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.14-15).

Не погоджуючись із наведеною постановою суду, 10.10.2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Реу Р.В., подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.23-29).

В судове засідання, призначене на 06.11.2024 року о 11:30 год., ні ОСОБА_1 , ні його захисник адвокат Реу Р.В. не з`явились, будучи належним чином сповіщеними про дату, час та місце розгляду справи, у строк, передбачений ст. 277-2 КУпАП.

У зв`язку з цим, розгляд справи було відкладено на 27.11.2024 року, на 11:00 год. (а.с.46-48).

Разом з тим, 26.11.2024 адвокат Реу Р.В. знову надав суду апеляційної інстанції заяву про відкладення розгляду справи через його неможливість явки до суду, яка надійшла до суду апеляційної інстанції 27.11.2-024 року (а.с.11-12).

Однак, апеляційний суд відмовив в задоволенні даної заяви, так як жодних доказів неможливості явки в судове засідання, призначене на 06.11.2024 року о 11:30 год., та на 27.11.2024 року, на 11:00 год. ні ОСОБА_1 , ні його захисник адвокат Реу Р.В. не надали.

При цьому судом враховано, що дана справа уже відкладалась, однак ні правопорушник ОСОБА_1 , ні його захисник адвокат Реу Р.В. до суду апеляційної інстанції не з`являлись, будучи належним чином сповіщеними про дату, час та місце розгляду справи (а.с.46-48).

Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

У зв`язку з викладеними обставинами, Одеський апеляційний суд вирішив слухати справу у відсутність правопорушника ОСОБА_1 та його захисника адвоката Реу Р.В.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних обставин.

Частиною 7 ст.294 КУпАП, передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Так, відповідно до п.п. «а» п.2.9 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , суд першої інстанції додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, застосувавши до нього адміністративне стягнення, у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 123255 від 05.09.2024 року (а.с. 1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого в організмі ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю в кількості 1,68 ‰ (промілей) (а.с. 3);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (а.с.4);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , за змістом яких останній підтвердив факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (а.с.5);

- відеозаписами працівника поліції (а.с.7).

Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 , встановленою постановою судді Арцизького районного суду Одеської області від 30 вересня 2024 року в порушенні ним вимог п. 2.9а ПДР, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

У доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що в матеріалах справи відсутній будь-яких письмовий доказ, який міг би підтвердити, що покази приладу «Alcotest Drager 6810», за допомогою якою проходив огляд ОСОБА_1 , є правильними.

Проте, зазначені доводи апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки позитивний результат проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння, що склав 1,68 ‰ (промілей), зафіксований в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, з яким погодився ОСОБА_1 , що підтверджується його особистим підписом в акті (а.с.3).

Крім того, як вбачається з відеозапису, зазначений результат одразу після проходження огляду був озвучений та продемострований ОСОБА_1 .

Відсутність роздруківки з газоаналізатору «Alcotest Drager 6810» не спростовує позитивного результату проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння, з яким ОСОБА_1 погодився.

Разом з тим, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 , як під відеозапис, так і в своїх письмових поясненнях, підтвердив вживання ним алкогольних напоїв (а.с.5).

Доводи апеляційної скарги про порушення працівниками поліції встановленого порядку огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, з огляду на те, що обставини адміністративного правопорушення не в повному обсязі були зафіксовані на відеозаписи, при цьому свідків залучено не було, є неспроможними, оскільки зафіксовані на них обставини адміністративного правопорушення в повному та достатньому обсязі дають можливість встановити наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що мало місце 05.09.2024 року та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

При цьому, з урахуванням того, що обставини викладені в протоколі ЕПР1 № 123255 від 05.09.2024 року фіксувалися спеціальними технічними засобами, працівники поліції, з огляду на положення ст. 266 КУпАП України не зобов`язані були залучати свідків для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відтак, будь-яких істотних порушень ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 під час проведення огляду апеляційним судом не встановлено.

Твердження апелянта, в частині відсутності фіксації моменту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом (а.с.7, урив. 11). Разом з тим, ОСОБА_1 в своїх письмових поясненнях також підтвердив, що керував транспортним засобом, а саме зазначив: «… поїхав в напрямку центра міста Арциз…» (а.с.5).

Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 123255 від 05.09.2024 року є незаконним, складений з порушенням вимог закону, не містить жодного підпису правопорушника, який взагалі складався без присутності ОСОБА_1 , є безпідставними та такими, що спростовуються самим протоколом.

Так, досліджений апеляційним судом протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 123255 від 05.09.2024 року, складений уповноваженою особою, повністю відповідає положенням ст. 256 КУпАП та містить усі обов`язкові реквізити. При цьому, зазначений протокол містить підпис ОСОБА_1 , що є окремим спростуванням того, що протокол складався у відсутність правопорушника.

Права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, ОСОБА_1 також роз`яснювались, що також підтверджується протоколом ЕПР1 № 123255.

Посилання апелянта на те, що клопотання, яке знаходиться в матеріалах справи, про визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчинені інкримінуємого йому правопорушення не подавав та в ньому підпис іншої особи, а не ОСОБА_1 , апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки будь-яких доказів на підтвердження зазначеної обставини апелянтом не надано.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що матеріали справи відносно ОСОБА_1 були розглянуті судом у відсутності правопорушника, не надавши йому можливість захищатися, який був вперше у судове засідання, але не зміг бути присутнім з поважної причини, так як знаходився на лікарняному, є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи судом першої інстанції за допомогою СМС-повідомлення, яке було направлено на номер телефону 88), який був особисто зазначений апелянтом в його заяві, в строки передбачені ст. 277-2 КУпАП (а.с.12), а тому не був позбавлений можливості звернутися до суду з заявою про відкладення розгляду справи та надати відповідні докази. Однак зазначеним правом не скористався.

Відтак, зважаючи на положення ч. 2 ст. 268 КУпАП, які не передбачають обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, будь-яких порушень норм процесуального права з боку суду першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови у межах доводів і вимог апеляційної скарги, суд вважає, що висновок суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за наведених у постанові обставин, ґрунтується на належних, достовірних і допустимих доказах, які будучи проаналізованими, не викликають сумнівів у наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції також враховує положення практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.).

Пункт 1 ст. 6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Позиція апелянта, яка викладена ним в апеляційній скарзі, розцінюється апеляційним судом, як спосіб ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.ст.268, 283, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Реу Руслан Васильович, залишити без задоволення.

Постанову Арцизького районного суду Одеської області від 30 вересня 2024 року в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда