Справа № 445/2556/23
провадження № 3/445/38/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.05.2024року суддя Золочівського районного суду Львівської області Бакаїм М.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Золочівського РВП ГУНП у Львівській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 548116, від 23.10.2023 складеного відносно ОСОБА_1 , який 23.10.2023 о 19 год. 00 хв. в м. Золочів, вул. Львівська, водій гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Опель-Комбо», р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив, пояснив, що не керував транспортним засобом, а таким керував його племінник ОСОБА_2 , який їхав біля супермаркету АТБ та наїхав на «лежачий поліцейський» і в автомобілі біля переднього правого колеса відірвалася шарова, тому ОСОБА_2 подзвонив йому та повідомив це, а оскільки власник ОСОБА_1 від даного місця живе неподалік, відразу підійшов до супермаркету АТБ, на узбіччя поряд з яким вже відбуксирували автомобіль Опель Комбо. У зв`язку з цим він не зрозумів дій працівників поліції, оскільки він є лише власником автомобіля, та ним не керував, а тому просив закрити провадження у справі.

Будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази та відмову від дачі показів, свідок ОСОБА_2 , вказав, що він є племінником ОСОБА_1 , та 23.10.2023, близько 18 години саме він керував автомобілем Опель Комбо, який позичив в ОСОБА_1 щоб перевезти вантаж, однак на лежачому поліцейському поряд з супермаркетом АТБ на вул. Львівській в м. Золочеві, у правому передньому колесі відрвалася шарова та автомобіль зупинився, далі він попросив допомоги вантажника зі складу, який допоміг йому відбукисрувати вказане авто на узбіччя дороги, та повідомив ОСОБА_1 про таку неприємну ситуацію. В подальшому ОСОБА_1 через хвилин 15 підійшов до нього, оскільки живе неподалік та був вдома, і вже сам дивився до свого транспортного засобу, та через декілкьа хвилин приїхали працівники поліції, оскільки біля автомобіля зібралися перехожі люди, щоб допомогти, ймовірно тому поліція зацікавилась та далі мали якісь питання до ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Так, з відеозаписів доданих до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 дійсно відмовився на пропозицію працівників поліції від проходження огляду на стан алкогольного сп`янніня. Однак, із вказаних відеозаписів неможливо встановити, хто дійсно був водієм транспортного засобу Опель Комбо, відозапис є уривчастим, та поліція прибула на місце, коли транспортний засіб стояв на узбіччі, у несправному стані.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Диспозицією частини 1 статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Так, в судовому засіданні встановлено, що вечером, близько 18 год. 00 хв. 23.10.2023 транспортним засобом «Опель-Комбо», р.н. НОМЕР_1 , керував ОСОБА_2 .

Суд не має права, за умови відсутності при розгляді справи про адміністративне правопорушення сторони обвинувачення, самостійно відшукувати докази обвинувачення, ініціювати їх дослідження, уточнювати в судовому рішенні фабулу правопорушення, усуваючи певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення для можливості притягнення особи до відповідальності, оскільки такі дії суду призведуть до порушення ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу. В разі таких дій суду особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, а тому в числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.

Отже, згідно з вимогами ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно з якими «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Встановлені судом обставини суперечать обставинам викладеним у протоколі, а саме те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у вказані час та дату.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість сособи доведено поза розумним сумнівом.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги, що в силу вимог ст.251 КУпАП обов`язок доказування обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення покладено на особу, яка уповноважена складати такий протокол та враховуючи, що в матеріалах справи відсутні належні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом Опель Комбо у вказані в протоколі час та дату, приходжу до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 130, 266, 247, 251, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

клопотання - задовольнити.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області, через Золочівський районний суд Львівської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя М. В. Бакаїм