Справа № 169/298/24
Провадження № 3/169/405/24
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2024 року селище Турійськ

Суддя Турійського районного суду Волинської області Ковальчук О. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності № 1 (сел. Турійськ) Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

18 березня 2024 року о 12 годині 45 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Fiat Ducato», державний номерний знак НОМЕР_1 , не пред`явивши посвідчення водія відповідної категорії, а саме категорії «В», повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1А Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та вчасно, причини своєї неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст. 268 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається судом за відсутності належним чином повідомленої особи, якщо від неї не надійшло клопотань про відкладення розгляду справи. Враховуючи, те що ніяких клопотань на адресу суду про відкладення розгляду справи не надходило, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. Крім того, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Вина порушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 456097 від 18 березня 2024 року, поясненням ОСОБА_1 від 18 березня 2024 року, постановою серії БАД № 243917 № 57118063 від 06 серпня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, довідкою № 622/51/4/01-2024 від 18 березня 2024 року.

Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення є достатньо достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Своїми діями, які виразились у повторному протягом року керуванні транспортним засобом особою, яка не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, особою, яка не отримувала посвідчення водія у встановленому законом порядку, вчинив адміністративне правопорушення, ознаки якого передбачені частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно статті 17 Кодексу України про адміністративні правопорушення у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Відповідно до статті 24 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до статті 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Відповідно до статті 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, суд дійшов висновку про необхідність притягнення порушника до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення в межах санкції статті.

Так, порушення частини п`ятої статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Враховуючи, що відповідно до довідки № 622/51/4/01-2024 від 18 березня 2024 року відомості про видачу посвідчення водія ОСОБА_1 в базі даних ГСЦ МВС інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» відсутні, а тому накладення додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом є неможливим, оскільки згідно трактування законодавства ОСОБА_1 не є водієм.

Крім того, застосування оплатного вилучення майна є також неможливим, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про належність транспортного засобу ОСОБА_1 .

Згідно статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору у справах про адміністративні правопорушення встановлено в сумі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись статтями 1, 17, 24, 33, 34, 35, 36, 40-1, 126, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме, в сумі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

На підставі частини першої статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягнути подвійний розмір штрафу, який становить 81600 (вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. В. Ковальчук