ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 278/6239/23

08 березня 2024 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Грипіч Л.А.

розглянувши матеріали, що надійшли від Відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, посвідчення водія НОМЕР_1 від 29.07.2023, проходить службу у Державній прикордонній службі України, в/ч НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

08 грудня 2023 року о 23:50 год., по вул.Островського 197 в с.Іванівка Житомирського району, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інспектором СРПП Відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області складено протокол серії ААД №269963 про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що 08.12.2023 о 21:40, на під`їзній дорозі до автодороги Київ-Чоп, с.Іванівка, вул.Островського 197, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Хонда, державний номерний знак НОМЕР_3 , в напрямку м.Житомир, в темну пору доби, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, здійснив зіткнення з напівпричепом Schmitz, державний номерний знак НОМЕР_4 , який транспортувався автомобілем ДАФ, державний номерний знак НОМЕР_5 (стояв, застряг на розвороті), в подальшому з`їхав у кювет, здійснив зіткнення з парканом будинку №197, чим порушив вимоги п.12.1, 12.2 Правил дорожнього руху.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату і час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Поліщук Дмитро Володимирович, подав до суду клопотання про закриття провадження у справі. У клопотанні захисник вказує, що дорога, на якій сталася ДТП, має по дві смуги руху в кожному напрямку. Смуги руху у протилежних напрямках відокремлені між собою розділювальною смугою, на якій нагорнуто сніг після розчищення проїзної частини дороги. Вказує, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Honda Accord з номерним знаком НОМЕР_3 , рухався в лівій смузі в напрямку м.Житомир. На розділювальній смузі поперек основного напрямку руху автодороги зупинився, не маючи змоги продовжувати рух, вантажний автомобіль DAF номерний знак НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_2 , який вимушено зупинився після наїзду на перешкоду у вигляді неочищеного снігу з льодом у місці, в якому заборонено здійснювати маневр розвороту. Разом із тягачем DAF номерний знак НОМЕР_5 , поперек двох смуг руху в напрямку м.Житомир зупинився та стояв напівпричіп Schmitz, номерний знак НОМЕР_4 і водій тягача порушив вимоги ПДР щодо заборони розвороту у недозволеному місці, зупинки у недозволеному місці, не увімкнув аварійну сигналізацію після вимушеної зупинки, не виставив знак аварійної зупинки відповідно до вимог ПДР, що призвело до того, що ОСОБА_1 був вимушений різко змінити швидкість та напрямок руху, що призвело до ДТП. Вважає, що в діях водія ОСОБА_2 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказує, що подія відбулася в темну пору доби в умовах недостатньої видимості, водій вантажного автомобіля був зобов`язаний забезпечити умови, для уникнення створення аварійної ситуації, оскільки вантажний автомобіль DAF номерний знак НОМЕР_5 з напівпричепом Schmitz з номерним знаком НОМЕР_4 стояли поперек дороги, заблокувавши рух по двох смугах руху в напрямку м.Житомир, то водій тягача мав би увімкнути аварійну світлову сигналізацію, але не зробив цього, сигнал габариту і лівого повороту напівпричепа було видно лише частково, адже автомобіль стояв під прямим кутом до напрямку смуг руху. Вважає, що своїми поясненнями водій тягача ввів в оману поліцейських, які оформляли матеріали щодо ДТП та про адміністративне правопорушення. На підтвердження своїх доводів долучив фотознімки з місця ДТП та відеозапис з автомобільного відеореєстратора.

Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Просить закрити провадження у справі.

В судовому засідання захисник адвокат Поліщук Дмитро Володимирович, підтримав своє клопотання, надав пояснення, аналогічні змісту клопотання. Вважає, що ДТП сталась не звини ОСОБА_1 , а з вини водія тягача.

Суд, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Поліщука Дмитра Володимировича, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши протокол та матеріали, додані до протоколу, дійшов наступних висновків.

Так на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, надано: протокол про адміністративне правопорушення від 08.12.2023 серії ААД №269963; схему місця ДТП від 08.12.2023, яка підписана всіма учасниками ДТП; письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 08.12.2023.

При цьому суд враховує, що п.12.1 Правил дорожнього руху України передбачає, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пункт 12.2. Правил дорожнього руху України передбачає, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

Із схеми місця ДТП від 08.12.2023 судом також встановлено, що зовнішнього освітлення проїжджої частини немає, покриття проїжджої частини сухе, наявна горизонтальна розмітка проїжджої частини, відсутні недоліки в утриманні вулично-шляхової мережі, які могли б стати супутньою причиною ДТП.

Разом з тим суд враховує, що із долученого захисником відеозапису з реєстратора автомобіля патрульної поліції вбачається, що подія відбулась в темну пору доби на неосвітленій ділянці дороги. З відеозапису також вбачається, що водій автомобіля Honda Accord з номерним знаком НОМЕР_3 , після обгону автомобіля поліції, відеореєстратор якого зафіксував подію, продовжує рух, зайнявши крайню праву смугу руху, а після виявлення перешкоди у вигляді автомобіля DAF з номерним знаком НОМЕР_5 та напівпричепа Schmitz з номерним знаком НОМЕР_4 , гальмує, різко змінює напрямок руху, аби уникнути зіткнення, а після зіткнення з напівпричіпом у його задню частину лівою частиною свого автомобіля з`їжджає в кювет.

Із оглянутого судом відеозапису з відеореєстратора також вбачається, що автомобіль DAF з номерним знаком НОМЕР_5 та напівпричіп Schmitz з номерним знаком НОМЕР_4 заздалегідь не було видно через відсутність освітлення дороги, темну пору доби та кольору с самого напівпричепа, а знак аварійної зупинки водієм вантажного автомобіля не було виставлено, що вочевидь завадило водію ОСОБА_1 завчасно у описаних умовах помітити перешкоду та відповідним чином зреагувати.

При цьому суд не приймає до уваги, як доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, письмові пояснення останнього та водія вантажного автомобіля ОСОБА_2 від 08.12.2023, оскільки останні написані не ними особисто.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відтак, особа підлягає адміністративній відповідальності у тому випадку, якщо дії такої особи є, зокрема, винними, тобто вчинені умисно або з необережності.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 , 08.12.2023 о 21:40, на під`їзній дорозі до автодороги Київ-Чоп, в с.Іванівка по вул.Островського 197, керуючи автомобілем Хонда, державний номерний знак НОМЕР_3 , та рухаючись в напрямку м.Житомир, в порушення вимог п.12.1, 12.2 ПДР України, умисно або з необережності, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та не впорався з керуванням, що призвело до зіткнення з напівпричіпом Schmitz з номерним знаком НОМЕР_4 .

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1, 2 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративне правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Відповідно до ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд також враховує, що 17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Так відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Відтак, враховуючи той факт, що доказів, які у своїй сукупності та взаємозв`язку, поза розумним сумнівом доводили б, що ОСОБА_1 , 08.12.2023 о 21:40, на під`їзній дорозі до автодороги Київ-Чоп, в с.Іванівка по вул.Островського 197, керуючи автомобілем Хонда, державний номерний знак НОМЕР_3 , порушив вимог п.12.1, 12.2 ПДР України, матеріали справи не містять, то суд дійшов переконливого висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, за відсутності доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому суд не вбачає підстав для встановлення в діях іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення чи порушення вимог ПДР України, оскільки предметом доказування у даній справі є факт наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення саме в діях ОСОБА_1 .

З огляду на вищенаведене, керуючись ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі №278/6239/23 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненської апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяЛ. А. Грипіч