П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М УКРА Ї Н И

Справа №382/1408/23Головуючий у І інстанції: Нарольський М. М.
Провадження №33/824/1272/2024

22 лютого 2024 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Стрижеус А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Яготинського районного суду Київської області від 17 січня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Яготинського районного суду Київської області від 17 січня 2024 року ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, стягнуто з нього 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень та позбавлено права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Не погоджуючись з даним рішенням судді Кравченком Максимом Ігоровичем, подано апеляційну скаргу, в якій він просить оскаржувану постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що постанова підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам справи, що потягло за собою необґрунтоване судове рішення. Суд не сприяв повному, об`єктивному, та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Вказує, що із наявних у матеріалах справи доказів не підтверджено законність проведення огляду ОСОБА_1 на встановлення його перебування в стані алкогольного сп?яніння. Матеріали справи, зокрема відеозапис події, взагалі не містять відомостей з приводу того, що ОСОБА_1 на місці зупинки його транспортного засобу працівниками поліції пропонувалось пройти огляд за допомогою спеціальних технічних засобів в присутності двох свідків, участь яких у даній дії є обов?язковою, а також не зафіксовано відмови чи незгоди останнього з цього приводу. Крім цього, направлення на проходження огляду ОСОБА_1 взагалі не надавалося і оформлювалося майже одночасно з медичним висновком. При формулюванні суті адміністративного правопорушення, працівником поліції у протоколі серія ААД № 199387 від 29.08.2023 року взагалі не зазначається, що водій порушив пункт 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду. Вважає, що працівниками поліції було порушено процедуру проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка визначена у ст. 266 КУпАП, а саме те, що працівниками поліції не було зафіксовано відмову від продуття алкотестеру Драгер на місці зупинки транспортного засобу та в подальшому, без наявності законних на те підстав, ОСОБА_1 , проти його волі було доставлено до медичного закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп?яніння, із чим він не погоджувався. Також зазначає, що ОСОБА_1 було незаконно затримано та у даному випадку по відношенню до останнього було вжито превентивних заходів із застосуванням спецзасобів (кайданків) та вчинено адміністративне затримання без складання працівниками поліції відповідного протоколу, що призвело до грубого порушення прав ОСОБА_1 . Також, в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_1 були оскаржені дії працівників поліції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник - адвокат Лещенко С.О. повністю підтримав вимоги апеляційної скарги та просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, суд вважає доведеними матеріалами справи наявність елементів складу правопорушення за ст. 130 КУпАП, а доводи сторони захисту такими, що підлягають відхиленню, з наступних підстав.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Диспозиція ч.3 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пунктом 2.5 ПДР покладено на водіїв обов`язок на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відтак, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі формує собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції, на підставі досліджених доказів, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що з ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан сп`яніння відмовився.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 199387 від 29.08.2023 року;

- висновком результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 43 від 29.08.2023 року (відповідно до відомостей розділу 10 "висновок огляду": "1) гр. ОСОБА_1 від медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився". Вказаний висновок підписаний лікарем, який письмово підтвердив відмову від огляду, скріплений печаткою Яготинської ЦРЛ;

- розпискою від 29.08.2023 року ОСОБА_2 про отримання автомобіля від працівників поліції на зберігання;

- рапортом поліцейського СРПП старшого сержанта поліції Тарасенка А. В. від 29.08.2023 року, в якому зазначено, що "29.08.2023 р. о 23 годині під час патрулювання був зупинений водій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 житель АДРЕСА_1 , який не зупинився на вимогу поліцейського, а потім коли був зупинений намагався уникнути від складання адмін матеріалів, а саме намагався втекти. Тому було вирішено застосувати кайданки відносно ОСОБА_1 ";

- відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського, з якого вбачаються факт переслідування автомобіля та його зупинки, неодноразові вимоги працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та триваюче у часі ігнорування особою цих неодноразових вимог щодо проходження огляду, тобто фактичну відмову від такого огляду на місці.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, то такі суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п.2.5 «Правил дорожнього руху», водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказаних вимог Закону, працівниками поліції було дотримано у повному обсязі, оскільки було застосовані технічні засоби відеозапису та матеріали відеозапису були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відтак, апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року №1452/735, у зв`язку з чим твердження в апеляційній скарзі в цій частині є необґрунтованими.

Як встановлено з відеозаписів подій, з відеофайлу 0GRPP__0004A.МР4 працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 на відрізку часу 01:19 сек. відповів "ні не буду". В процесі спілкування поліцейські висунули вимогу ОСОБА_1 щодо його знаходження на місці біля автомобіля. Далі відрізку часу 04:04-04:10 сек. поліцейський знов запитує у ОСОБА_1 чи буде він проходити огляд, на що останній відповів "я взагалі нікуди не їхав", та відразу після цього різким рухом розпочав відходити з місця події за автомобілем в протилежну від працівників поліції сторону. Після цього працівниками поліції було застосовано спецзасоби (кайданки) та поміщено особу до службового автомобіля. В подальшому, перебуваючи в службовому автомобілі, ОСОБА_1 запитав у працівників поліції про причину затримання, на що вони відповіли, що він чинить опір та намагається втекти, на що ОСОБА_1 на відрізку часу 07:00-07:03 говорить "я нікуди не тікав, просто додому приїхав".

Як вбачається із відеозапису, на неодноразові повторені працівником поліції вимоги пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 ухиляється від відповіді "так" чи "ні" на питання чи буде він проходити огляд, фактично ігнорує вимогу щодо його проходження, не дає стверджувальної відповіді, тож відсутні будь-які підстави вважати, що він не відмовився пройти відповідний огляд, а погодився.

Як вбачається з відеофайлу 0GRPP__0005A.МР4, ОСОБА_1 було доставлено до медичного закладу (Яготинська ЦРЛ). На прохання ОСОБА_1 поліцейський надав своє посвідчення для огляду. В подальшому, на відрізку часу 10:56-11:07 сек. лікарем було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відповів "так а сенс, якщо я не п`яний". Після чого працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 , що буде складено протокол за ст. 130, а саме за відмову від проходження огляду, при цьому, останній жодних заперечень проти цього не виказав.

Також, з досліджених в судовому засіданні, відео файлів 0GRPP__0006A.МР4, 0GRPP__0007A.МР4, 0GRPP__0008A.МР4, вбачається складання лікарем та працівниками поліції матеріалів, які долучені до справи.

На підставі досліджених належних та допустимих доказів у матеріалах справи, судом встановлено факт відмови ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи щодо нього в Білоцерківському міськрайонному суді Київської олаті, про що останній ствердив своїм особистим підписом у відповідній графі протоколу (а.с. 1).

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо відсутності свідків при проведенні огляду на стан сп`яніння, то такі є безпідставними з огляду на вимоги ч. 2 ст. 266 КУпАП, відповідно до яких під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Вказаних вимог Закону працівниками поліції було дотримано у повному обсязі, оскільки було застосовано технічні засоби відеозапису та матеріали відеозапису були долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки судді суду першої інстанції.

Суддя відповідно до ст. ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Відтак, апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Яготинського районного суду Київської області від 17 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ч.1 ст. 130, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік - залишити без задоволення, а постанову Яготинського районного суду Київської області від 17 січня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Стрижеус