"16" травня 2024 р. Справа № 363/1566/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею було призначено суддю ОСОБА_2 .

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 277824 від 24.03.2024 року вбачається, що 24 березня 2024 року о 00 год. 10 хв. у с. Нові Петрівці, вул. Свято-Покровська, 1-В, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Chevrolet, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи при цьому обмеженим у праві керування транспортними засобами на підставі постанови державного виконавця.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Також до Вишгородського районного суду Київської надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею було призначено суддю ОСОБА_2 .

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 017867 від 24.03.2024 року вбачається, що 24 березня 2024 року о 00 год. 10 хв. у с. Нові Петрівці, вул. Свято-Покровська, 1-В, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Chevrolet, державний номерний знак НОМЕР_1 , був виявлений працівниками поліції з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

З метою встановлення факту перебування у стані алкогольного сп`яніння працівники поліції під відеозапис запропонували ОСОБА_1 пройти у встановленому законодавством порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння. Однак від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП - якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Зі змісту наведеного нормативного припису вбачається, що допускається розгляд одним і тим же органом (посадовою особою) справ про адміністративне правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.

Враховуючи, що ОСОБА_1 вчинив кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються Вишгородським районним судом Київської області, то Суд вважає за доцільне вищевказані справи про адміністративне правопорушення об`єднати в одне провадження для спільного розгляду і вирішення, оскільки правопорушення вчинені одним і тим же правопорушником, в тому ж самому місці. У той же час об`єднаному провадженню необхідно присвоїти № 363/1566/24.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся шляхом направлення SMS-повідомлення про дату, час і місце судового засідання на номер телефону, що був вказаний ОСОБА_1 у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, зокрема, у заявці про отримання судової повістки в електронній формі. До судового розгляду ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та просив обмежитись мінімальним покаранням. ОСОБА_1 зазначив та підтвердив, що дійсно 24.03.2024 року о 00 год. 10 хв. у с. Нові Петрівці Київської області по вул. Свято-Покровська, 1-В, здійснював керування автомобілем Chevrolet, державний номерний знак НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками поліції. У ході перевірки документів було встановлено, що ОСОБА_1 має тимчасове обмеження у керуванні транспортними засобами, що було встановлено в межах виконавчого провадження по стягненню аліментів. Про існування вказаного обмеження ОСОБА_1 не знав, зазначив, що напередодні, а саме 10.04.2024 року сплатив останню суму заборгованості зі сплати аліментів. Крім того, ОСОБА_1 підтвердив, що у ході перевірки документів працівниками поліції було виявлено наявність в нього ознак алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в спеціальному медичному закладі. Однак від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 дійсно відмовився, оскільки не заперечував факту перебування у стані алкогольного сп`яніння та факту вживання алкогольних напоїв перед тим, як сісти за кермо автомобіля.

У своїх поясненнях ОСОБА_1 також просив не застосовувати відносно нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, а також враховувати факт вчинення адміністративного правопорушення у стані посттравматичного стресового розладу.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини встановлено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У Постанові ВП ВС від 12.01.2023 року у справі № 9901/278/21 було встановлено, що реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_1 надсилалися SMS-повідомлення про дату, час і місце судового засідання, що були доставлені на його номер телефону, який був вказаний у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, враховуючи, що подавши до суду заяву про визнання винуватості ОСОБА_1 засвідчив свою обізнаність з приводу того, що його справа розглядається Вишгородським районним судом Київської області, то з урахуванням обов`язку сторін з розумним інтервалом часу самостійно цікавитися провадженням у їх справи, добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та обов`язками, зважаючи на те, що суд обмежений принципами розумних строків, належної правової процедури, строками розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, то суд доходить до висновку, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи.

Оскільки ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, клопотань про відкладення судового розгляду суду не надав, а справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до ч. 3 ст. 268 КУпАП не належать до переліку справ, що розглядаються за обов`язкової присутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, то суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 277824 від 24.03.2024 року; зауважень та заперечень щодо протоколу та відомостей, викладених у ньому, не виявлено;

- заявою ОСОБА_1 , в якій він визнав факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, та вину у його вчиненні;

- постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 23.02.2018 року, винесеної державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Процом В.С. у межах виконавчого провадження № 37689944, з якої факт тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами;

- наявним у матеріалах справи DVD-R диском, на якому міститься файл з відеозаписом «0000000__0015» тривалістю 04 хв. 45 сек., з якого підтверджується факт здійснення ОСОБА_1 24.03.2024 року о 00 год. 15 хв. у с. Нові Петрівці Київської області по вул. Свято-Покровська, 1-В, керування автомобілем Chevrolet, державний номерний знак НОМЕР_1 , та його зупинки працівниками поліції.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_1 , які виразилися у керуванні транспортним засобом особою, щодо якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 126 КУпАП; провину ОСОБА_1 вважаю доведеною.

Також суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, доходить до наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені обставини встановлюються шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення можливе лише у випадку, коли належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, безпосередньо дослідженими судом, встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення та вину особи у його вчиненні.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.5. ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

При цьому відповідно до п. 27 ППВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 - якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 6 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07.11.2015 року - у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, відмова або ухилення особи від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння має бути зафіксована у протоколі про адміністративне правопорушення з обов`язковим залученням щонайменше 2 свідків.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 017867 від 24.03.2024 року, складеним відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлено, що 24 березня 2024 року о 00 год. 10 хв. у с. Нові Петрівці, вул. Свято-Покровська, 1-В, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Chevrolet, державний номерний знак НОМЕР_1 , був виявлений працівниками поліції з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

У матеріалах справи наявний DVD-R диском, на якому міститься файл з відеозаписом «0000000__0015» тривалістю 04 хв. 45 сек. При дослідженні відеозапису судом встановлено, що він зроблений на нагрудну камеру працівника поліції, обставини та події, зафіксовані на відеозаписі, за датою, часом та місцем узгоджуються з тими, що розглядаються в межах даної справи, а сам відеозапис утворює логічну, послідовну, хронологічну та безперервну картину обставин і подій вчинення ОСОБА_1 діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З відеозапису підтверджується, що 24 березня 2024 року о 00 год. 10 хв. у с. Нові Петрівці Київської області на вул. Свято-Покровська, на блок-посту, працівниками поліції було зупинено автомобіль Chevrolet, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У процесі спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 добровільно не тільки підтвердив анкетні відомості, але і факт керування вказаним транспортним засобом. При цьому з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був єдиною особою на місці події, що був причетний до керування вказаним автомобілем, будь-яких інших осіб, які б могли виконувати технічні функції водія не було.

У подальшому, як вбачається з відеозапису, працівниками поліції було встановлено наявність в ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. У зв`язку з цим ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, так і в спеціальному медичному закладі. При цьому з відеозапису слідує, що працівники поліції неодноразово запропонували ОСОБА_1 пройти у встановленому законодавством порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння. У кінцевому підсумку, ОСОБА_1 , після вчинення дій щодо ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в спеціальному медичному закладі.

Після цього працівниками поліції було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортними засобами, роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, після чого складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Заслухавши особу, яка притягається до відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 017867 від 24.03.2024 року; зауважень та заперечень щодо протоколу та відомостей, викладених у ньому, не виявлено;

- заявою ОСОБА_1 , в якій він визнав факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та вину у його вчиненні;

- відеозаписом, що записаний у файл на DVD-R диск, що доданий до матеріалів справи про адміністративне правопорушення; на вказаному відеозаписі судом встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також факт його відмови від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння та Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння від 24.03.2024 року, в якому зафіксовано підстави для проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а також його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- Актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 24.03.2024 року, з якого вбачається факт відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортними засобами.

- водійським посвідченням ОСОБА_1 , з якого вбачається наявність у нього права керування транспортними засобами.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

За таких обставин, на підставі вищевикладених норм закону, суд вважає докази, що містяться в матеріалах справи, належними і допустимим та такими, що доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова ОСОБА_1 , як особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 та ч. 1 ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 та ч. 1 ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Суд звертає увагу, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає обов`язкове безальтернативне кумулятивне додаткове стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Обов`язковість та безальтернативність такого стягнення вказує на відсутність розсуду суду у вирішенні питання щодо його застосування, тобто, у разі підтвердження наявності в діях особи ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладення додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є обов`язковим для суду. Не призначення такого стягнення є можливим лише для осіб, які не мали права керування транспортними засобами з самого початку.

Враховуючи, що ОСОБА_1 має право керування транспортними засобами, то не накладення додаткового обов`язкового та безальтернативного адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є неможливим.

Доводи ОСОБА_1 щодо вчинення правопорушення у стані посттравматичного стресового розладу не знайшли свого документального та об`єктивного підтвердження. Тим більше суду не зрозуміло, яким чином зазначений факт пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 та знижує небезпечність вчиненого правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 23, 33 КУпАП при призначенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність і вважає, що оскільки адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, стягнення відповідно до ст. 36 КУпАП слід призначити відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, на користь держави стягується судовий збір, розмір якого відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» становить 0,2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 та військового квитка серії НОМЕР_3 судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, на даний момент часу проходить військову службу. У зв`язку з цим відповідно до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір не підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 34, 35, 126, 130, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення № 363/1567/24 відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП об`єднати із справою № 363/1566/24 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та присвоїти їм єдиний номер: 363/1566/24.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів.

Суддя О.В. Рукас