Номер провадження: 33/813/1276/24
Номер справи місцевого суду: 947/200/24
Головуючий у першій інстанції Прохоров П. А.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., секретаря судового засідання Стоянової Л.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника Танасогла О.М., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Київського райсуду м. Одеси від 17.04.2024 відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою Київського райсуду м. Одеси від 17.04.2024 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

Відповідно до вказаної постанови суду, 10.10.2023 о 14 год. 42 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi», н/з НОМЕР_1 в м. Одесі, по вул. Космонавта Комарова, 11 в) у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога, що підтверджується висновком медичного закладу № 002373 від 20.10.2023, чим порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Захисник Танасогло О.М. в інтересах ОСОБА_1 21.04.2024 через підсистему «Електронний суд» звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вказує на те, що оскаржувана постанова є незаконною з огляду на такі обставини:

- суд 1-ої інстанції належним чином не проаналізував наявні в справі докази, лише формально пославшись на їх наявність, та дійшов до помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- в матеріалах справи відсутні достатні та належні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, з наявних відеофайлів вбачається спілкування власниці транспортного засобу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з працівниками поліції, в той час як транспортний засіб припаркований біля будинку, в якому зареєстровано місце проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

- суд 1-ої інстанції помилково дійшов висновку, що досліджений відеозапис не викликає жодних сумнівів щодо особи ОСОБА_1 , не дотримався обов`язку щодо встановлення сукупності, передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, та безпідставно відмовив в задоволенні клопотання сторони захисту про проведення фототехнічної експертизи щодо встановлення чи одна й та сама особа в наданих відеофайлах 10.10.2023 керувала транспортним засобом Ауді А6, д/н НОМЕР_1 , та особа, у якої були відібрано 10.10.2023 біологічні зразки;

- суд не надав оцінки доводам сторони захисту про порушення визначених ч. 2 ст. 254 КУпАП строків складення протоколу, який складено не протягом двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, формально пославшись на те, що в матеріалах справи міститься повідомлення про запрошення ОСОБА_1 до підрозділу патрульної поліції 10.10.2023, яке не є належним доказом, оскільки не містить в собі інформації щодо способу повідомлення ОСОБА_1 ; вказані обставини, на думку сторони захисту, призвели до утилізації відібраних зразків, які зберігаються 3 місяці та неможливості проведення необхідної експертизи біологічних зразків за допомогою вимірювальної техніки з наявним свідоцтвом про повірку робочого засобу, як того вимагає Інструкція;

- дослідження біологічного середовища (сечі) ОСОБА_1 відбулось з грубим порушенням вимог п.п. 7-8 розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння», тобто без використання медичного виробу з наявним свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, замість цього використано швидкий тест серії № ATDOA23010133 та серії ATDOA230101404, що свідчить про помилковість висновків суду 1-ої інстанції про те, що доводи захисту в цій частині є безпідставними.

Посилаючись на наведені обставини, захисник просить скасувати постанову суду та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Танасогло О.М. не з`явилися, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, про причини неприбуття не повідомили та жодних клопотань на адресу суду не подали.

Враховуючи неявку ОСОБА_1 та його захисника Танасогло О.М. в судове засідання, апеляційний суд, керуючись вимогами ч. 1 ст. 268 та ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з`ясувавши думку захисника, вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за відсутності зазначених осіб.

Перевіривши доводи захисника та ретельно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд критично відноситься до тверджень захисника Танасогло О.М. щодо наявності підстав для закриття провадження стосовно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю події правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вони є безпідставними та, навпаки, спростовуються доказами по справі.

Вимогами п. 2.9 а) ПДР встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що факт події зазначеного адміністративного правопорушення та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом особою в стані наркотичного сп`яніння повністю доведена та підтверджується повторно дослідженими судом апеляційної інстанції наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №552805 від 03.11.2023 (а.с. 1), відповідно до якого 10.10.2023 о 14 год. 42 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi», н/з НОМЕР_1 у м. Одесі, по вул. Космонавта Комарова, 11В у стані наркотичного сп`яніння; медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком медичного закладу № 002373 від 20.10.2023, чим порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР;

- висновком КНП «ООМЦПЗ» ООР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №002373 від 20.10.2023, згідно якого ОСОБА_1 на момент проведення огляду в медичному закладі, тобто станом на 20.02.2023, перебував у стані наркотичного сп`яніння (в результаті вживання катинонів) (а.с. 5);

- відеозаписом з нагрудної камери відео-реєстратору співробітників поліції (а.с. 7), на якому зафіксовано зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а також огляд останнього на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Із аналізу наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що 10.10.2023 під час складення поліцейськими відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, у нього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, що стало підставою для висловлення поліцейським пропозиції останньому пройти огляд для встановлення відповідного стану сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 погодився, також поліцейським йому було роз`яснено наслідки відмови від проходження такого огляду, після чого вони направились до закладу охорони здоров`я (час: 15:41:00 15:46:00).

В подальшому, на відео-записі зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, зокрема, огляд медичним працівником лікарем КНП «ООМЦПЗ» ООР проведено 10.10.2023 о 16 год. 20 хв., шляхом відібрання у ОСОБА_1 біологічного зразку сечі, згодом лікарем було проведено візуальний огляд ОСОБА_1 (час: 16:18:42-16:45:25).

По закінченню огляду було складено повідомлення про запрошення ОСОБА_1 до підрозділу патрульної поліції для розгляду адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на 03.11.2023, 16 год. (а.с. 6). При цьому, ОСОБА_1 було роз`яснено, що у разі його неприбуття та відсутності клопотання про відкладення розгляду справи, справа про адміністративне правопорушення розглядатиметься відповідно до вимог ст. 268 КУпАП. Відповідне повідомлення із роз`яснення наслідків неприбуття підписано особисто ОСОБА_1 (час: 16:45:25). Проте ОСОБА_1 в зазначену дату та час на місце зустрічі не з`явився, на здійснені поліцейським телефонні дзвінки не відповідав, внаслідок чого протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП було складено 03.11.2023 за відсутності ОСОБА_1 .

В цьому контексті суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що не відповідають дійсності доводи захисника з приводу порушення визначених ч. 2 ст. 254 КУпАП строків складення протоколу, зокрема, не протягом двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, а наявне в матеріалах справи повідомлення про запрошення ОСОБА_1 до підрозділу патрульної поліції містить в собі достатньо інформації, яка свідчить про належне повідомлення ОСОБА_1 .

Також апеляційним судом не приймаються до уваги посилання сторони захисту на те, що наведені обставини призвели до утилізації відібраних зразків, які зберігаються 3 місяці та неможливості проведення необхідної експертизи біологічних зразків за допомогою вимірювальної техніки з наявним свідоцтвом про повірку робочого засобу, як того вимагає Інструкція, оскільки наведене не підтверджено матеріалами справи, а відповідних клопотань стороною захисту заявлено не було.

Водночас, з відеозапису події вбачається, що під час проходження ОСОБА_1 огляду у медичному закладі, відібраний у нього аналіз сечі було поміщено у дві ємності, що відповідає вимогам п. 10 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), відповідно до якого зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Апеляційний суд також відхиляє доводи сторони захисту про те, що дослідження біологічного середовища (сечі) ОСОБА_1 відбулось з грубим порушенням вимог п.п. 7-8 розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння», тобто без використання медичного виробу з наявним свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, замість цього використано швидкий тест серії № ATDOA23010133 та серії ATDOA230101404 з наступних підстав.

Положеннями ч.ч. 2 та 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

В свою чергу, п. 12 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція) передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Вимогами п.п. 7 та 12 Розділу III Інструкції визначено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове та предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Водночас, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Станом на день проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння п. 10 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, (в редакції Постанови КМ № 57 від 20.01.2023) передбачав, що огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність).

Наведена редакція Порядку не передбачала обов`язкового підтвердження наявності наркотичних засобів лабораторними дослідженнями у разі позитивного результату первинного тесту, а відповідні зміни до п. 10 були внесені постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2024 № 690, яка набрала чинності 18.06.2024, а тому підстави стверджувати, що огляд було проведено з порушення визначеного законом поряду, відсутні.

Апеляційний суд також вважає безпідставними твердження захисника про те, що в матеріалах справи відсутні достатні та належні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, оскільки такі спростовуються відеозаписом події, відповідно до якого ОСОБА_1 пояснював, що намагався заїхати у двір свого будинку, проте заїзд до будинку було перегороджено іншим транспортним засобом.

Окрім того, на відеозаписі також відображено процедуру складення відносно ОСОБА_1 протоколу за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, під час керування ним транспортним засобом 10.10.2023, і наявність в діях ОСОБА_1 складу відповідного правопорушення встановлено постановою Київського районного суду м. Одеси від 08.11.2023, якою його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з накладенням відповідного стягнення. Постанова набрала законної сили, відомості про її оскарження в апеляційному порядку матеріали справи не містять.

Отже, доводи сторони захисту щодо не підтвердження факту керування ОСОБА_1 при зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставинах, є голослівними, а позиція сторони захисту, яка висловлена в апеляційній скарзі, та процесуальна поведінка, пов`язана з наведенням доводів, які не підтверджені належними і достатніми доказами, та які не узгоджуються з дійсними обставинами справи, розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту на власний розсуд з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що дії працівників поліції узгоджуються з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, а кваліфікація дій ОСОБА_1 відповідає кваліфікуючим ознакам ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, апеляційний суд констатує, що зібрані у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 докази є належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інших істотних та переконливих доводів, які б свідчили про недопустимість доказів, які містяться в матеріалах справи або спростовували висновки судді першої інстанції в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника Танасогло О.М. підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду 1-ої інстанції щодо ОСОБА_1 , як законна, обґрунтована та вмотивована залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Танасогла О.М., в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 17.04.2024, про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца