Справа № 751/7339/23 Головуючий у 1 інстанції Лібстер А. С.
Провадження № 33/4823/311/24
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника - Костюка О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Костюка О.П. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 лютого 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 ,

притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на неї накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 19 серпня 2023 року о 09 год. 13 хв., по вул. Івана Мазепи, 10, в м. Чернігові, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом MAZDA 6, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія в установленому законом порядку проводився за допомогою приладу DRAGER ARCE 0238, результат огляду - 1,22 проміле, з результатом не згодна. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився в медичному закладі ЧОПНЛ, стан алкогольного сп`яніння підтверджується висновком лікаря-нарколога № 654 від 19.08.2023, чим порушила вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Костюк О.П. подав в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях його підзахисної складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що ОСОБА_1 не була водієм, не керувала транспортним засобом, не порушувала ПДР України та не перебувала у стані алкогольного сп`яніння, не мала ознак такого і не зобов`язана була виконувати незаконні вимоги поліцейського щодо проходження відповідного огляду. Вказує, що протокол про адмінправопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки містить недостовірні дані щодо місця скоєння правопорушення, а також не містить відмітку про роз`яснення ОСОБА_1 її прав. Апелянт зазначає, що місцевий суд не врахував, що огляд водія було проведено з порушенням, а тому висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 вважається недійсним, та з урахуванням положень ст.251 КУпАП не може бути доказом по даній справі. В медичному закладі ОСОБА_1 вимагала після проведеного медичного огляду взяти у неї на дослідження зразки крові, а також заперечувала дані акту огляду та висновку, які складені лікарем. Апелянт, посилаючись на ст.62 Конституції України, наголошує, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №520158 від 19.08.2023, ОСОБА_1 ,19 серпня 2023 року в 09:13 год., по вул. Івана Мазепи, 10, у м. Чернігові, керувала транспортним засобом MAZDA 6, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія в установленому законом порядку проводився за допомогою приладу DRAGER, результат огляду - 1,22 проміле, з результатом не згодна. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився в медичному закладі ЧОПНЛ, стан алкогольного сп`яніння підтверджується висновком лікаря нарколога № 654 від 19.08.2023, чим порушила вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.3).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються висновком щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного лікарем-наркологом КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» ОСОБА_3 від 19.08.2023, згідно якого ОСОБА_1 на момент огляду перебувала в стані алкогольного сп`яніння (а.с.6).

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.ст. 254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Крім того, лікар-нарколог ОСОБА_3 у судовому засіданні місцевого суду пояснила, що нею був проведений огляд водія ОСОБА_1 та зроблений висновок про наявність в останньої алкогольного сп`яніння. Підставами для такого висновку слугували клінічні дослідження її рухової діяльності, наявний запах алкоголю від ОСОБА_1 та двічі проведеними тестуваннями за допомогою приладу «Драгер». Щодо проведення повного аналізу біоматералів пояснила, що обов`язку відбору таких аналізів в даній ситуації у неї не було, їй було достатньо зробити висновок на підставі проведеного нею огляду.

Посилання апелянта на відсутність доказів керування ОСОБА_1 автомобілем, не є переконливими, з огляду на таке.

З переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що після зупинки автомобіля, ОСОБА_1 перебувала на водійському сидінні, інших пасажирів в автомобілі не було; підставою зупинки було порушення Правил дорожнього руху, а саме не надала перевагу пішоходу на нерегульованому пішохідному переході. Під час спілкування з водієм у поліцейських виникла підозра про перебування водія в стані алкогольного сп`яніння. Факт вживання алкоголю ОСОБА_1 заперечувала; зазначила, що вживала спиртне напередодні. Працівник поліції на місці вказав на ознаки алкогольного сп`яніння при візуальному огляді та запропонував пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що вона погодилась. З результатом тесту приладу «Драгер» - 1,22 проміле, ОСОБА_1 не погодилась. Після проведення тесту неодноразово просила поліцейських не фіксувати результати тестування в протоколі. Після чого надала згоду проїхати до медичного закладу для медичного огляду у лікаря-нарколога, де був проведений огляд за допомогою газоаналізатора Alcotest 5510 ARJK-0006. За результатами клінічного огляду, першого тестування 0,79 проміле та повторного через 20 хвилин - 0,67 проміле, отриманий відповідний висновок про те, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, про що водій була ознайомлена. Крім того, в медичному закладі, лікар-нарколог провів візуальний огляд ОСОБА_1 . При цьому, лікар-нарколог пояснив, що сумнівів про перебування останньої в стані алкогольного сп`яніння немає, а тому відсутня необхідність у проведенні лабораторного дослідження. Після цього поліцейський роз`яснив водію права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, і склав протокол про адміністративне правопорушення.

Отже, вищевказаним відеозаписом беззаперечно підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що було обґрунтованою підставою для пропонування поліцейськими водію пройти огляд на стан сп`яніння.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Твердження апелянта про неналежно проведений огляд на стан сп`яніння є безпідставними, оскільки такий проведений у спосіб та у порядок, визначений ст.266 КУпАП та вищевказаною Інструкцією, в медичній установі, про що вказано в протоколі про адміністративне правопорушення.

Під час проходженням вказаного огляду, черговим лікарем-наркологом були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: змазаність мови, запах алкоголю з ротової порожнини, що було зафіксовано в акті медичного огляду, який став підставою для складання в подальшому висновку щодо результатів медичного огляду №634 у відповідності до п. 16 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння.

Зазначене спростовує твердження апелянта щодо відсутності візуальних ознак сп`яніння у водія.

Крім того, з копії акту медичного огляду № 654 від 19.08.2023 вбачається, що поведінка водія напружена, рухова сфера порушена, млява мова, тремтіння повік та пальців рук, хитка хода, мається різкий запах алкоголю з порожнини рота (а.с.42).

При цьому, лікарем в акті зазначено, що обстеження на алкотестері Драгер відбувалося вперше о 09:50 год., результат - 0,79 проміле, та повторно о 10:10 год., результат - 0,67 проміле, що в обох випадках перевищує допустиму норму - 0,20%.

Сукупність клінічних ознак, виявлених у ОСОБА_1 , результат продуття приладу Драгер, було достатньо для лікаря ОСОБА_3 для встановлення факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Тобто, на момент проведення медичного огляду ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

У апеляційного суду відсутні підстави вважати вказаний акт, як і виданий на його підставі висновок щодо результатів медичного огляду, неналежними доказами, оскільки вони складені уповноваженою особою лікарем-наркологом, в присутності працівника поліції та у відповідності до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного наркотичного сп`яніння.

Посилання апелянта щодо необхідності проведення лабораторного дослідження крові, є безпідставними, так як перевірка водія на стан алкогольного сп`яніння не передбачає обов`язкового лабораторного дослідження.

Доводи апелянта про не роз`яснення ОСОБА_1 її процесуальних прав, є непереконливими та спростовуються відеозаписом і протоколом про адміністративне правопорушення, в якому міститься відмітка про те, що останній було роз`яснено її права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б не були предметом дослідження в суді першої інстанції, або порушень судом вимог матеріального або процесуального закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію сторони захисту слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути установленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вона керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушила п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою її притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Костюка О.П. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний