ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 676/2907/24

Провадження № 33/4820/712/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Вітюк І.В., за участю секретаря Цугеля А.В., розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Кучерука Т.М. на постанову Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 24 жовтня 2024 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця ЗСУ,

визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та призначено йому стягнення у виді штрафу 17000 (сімнадцять тисяч) грн., що відповідає 1000 (одній тисячі) неоподатковуваним мінімумам доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

За постановою суду, ОСОБА_1 21 квітня 2024 року о 00 годин 59 хвилин в м. Кам`янець-Подільський по вул. Веліканова, 1, Хмельницької області, керував транспортним засобом JAGUAR державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням дозволених технічних засобів фіксування такого стану та в медичному закладі у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, прийняти нову постанову, відповідно до якої провадження по справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Свої вимоги аргументує тим, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Вважає, що в судовому засіданні вина його підзахисного не доведена, матеріали справи належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення не містять, як і не містять належних та допустимих доказів на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

Вказує, що рішення суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 ґрунтується на наявних у справі доказах, які суд вважав належними та допустимими, зокрема, на фрагментах відеозапису, якими не зафіксовано руху транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , процесуальних документах, складених із порушенням норм чинного законодавства.

Стверджує, що працівниками поліції допущено низку порушень встановлених правил та норм чинного законодавства.

Звертає увагу апелянт і на те, що із відтвореного судом відеозапису слідує, що в порушення п. 1 ч. 1 та ч.3 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський, підійшовши до водія ОСОБА_1 , зобов`язаний був проінформувати останнього про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, натомість відразу зажадав посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб. При цьому вказаним відеозаписом не підтверджено факт руху транспортного засобу JAGUAR, д.н.з. НОМЕР_1 , натомість зафіксовано перебування ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу, який не здійснював рух, що само по собі не являється протиправним діянням. Даний факт спричинив виникнення у ОСОБА_1 недовіри та обґрунтованих сумнівів у законності подальших дій працівників поліції.

Вказує, що судом невірно надано оцінку дослідженим у судовому засіданні доказам, зокрема, вказаний відеозапис не відповідає критерію належності, оскільки є «порізаним», тобто складається з кількох фрагментів та не є безперервним, що свідчить про те, що відеозапис змінювався, особою, яка копіювала відеозапис на DVD-диск або поліцейськими не вівся безперервний запис, що ставить під сумнів його автентичність оригіналу та свідчить про неналежність і недопустимість як доказу.

Крім цього, вказані у протоколі серії ААД №304940 від 21.04.24 дата та час складення, а також дата та час вчинення правопорушення не відповідають фактичний даті події та викликають сумніви.

У наявному в матеріалах справи відеозаписі не зафіксовано процедуру проведення огляду на стан сп`яніння та факт відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду.

Зазначає, що водій ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду і повідомив, що бажає їхати в медичний заклад, проте працівники поліції не забезпечили йому можливість пройти огляд на стан сп`яніння. Наявний у матеріалах справи акт огляду не містить інформації про дату, час та місце проведення огляду, інформації про свідків та підпису особи, щодо якої проводився огляд. Направлення на огляд у Кам`янець-Подільську міську лікарню не містить результатів огляду, інформації про назву та номер спеціального технічного засобу, дозволеного до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, не містить підпису особи, щодо якої проводився огляд, а дата, що вказана в направленні, не відповідає фактичним обставинам події.

На думку захисника, оскільки, матеріали справи не містять доказів на підтвердження відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння та відмови від підпису вказаних документів, це дає підстави вважати, що вказані акт огляду, направлення і розписка написані поліцейським самовільно, за невідомих обставин та долучені до справи в порушення норм чинного законодавства.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень та запобігання таким правопорушенням.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у виді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Як вбачається з матеріалів справи, суд, відповідно до положень ст.ст.280, 283 КУпАП, в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідив всі долучені докази, які проаналізував і дав їм належну оцінку у їх сукупності, та навів у постанові переконливі і достатні мотиви прийнятого рішення.

Висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 в порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху і відповідно у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні та правильно оціненими доказами.

Зокрема, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №304940, 21 квітня 2024 року о 00 годин 59 хвилин в м. Кам`янці-Подільському по вул. Веліканова, 1, водій ОСОБА_1 керував автомобілем JAGUAR державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер та в медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

Вказані обставини повністю підтверджуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якої вбачається, що ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я, але останній відмовився від проходження такого огляду (а.с.8,9).

Фактичні обставини огляду, підстави та процедура його проведення, повністю узгоджуються з вимогами закону.

Підставою проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , згідно протоколу про адміністративне правопорушення, стало виявлення працівниками поліції у останнього ознак алкогольного сп`яніння, а саме: різкого запаху алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та тремтіння пальців рук. Даними, зафіксованими у тому ж протоколі, підтверджується факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі.

Дані відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції достатньо повно відображають обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, узгоджуються із ними і не викликають жодних сумнівів у їх відповідності фактичним обставинам справи. Так, відеозапис містить необхідну інформацію щодо обставин, які підлягають встановленню, зокрема, фактичні дані, які вказують на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, мав ознаки алкогольного сп`яніння та на неодноразові вимоги працівника поліції про проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» та в закладі охорони здоров`я відмовився.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що на відеозаписі не зафіксовано, як ОСОБА_1 керує транспортним засобом. Так, з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції чітко вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи за кермом автомобіля, підтвердив факт керування ним транспортним засобом, а двигун автомобіля в цей час перебуває в заведеному стані.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки вказані обставини спростовують відеозаписом, з якого вбачається, як останній на неодноразові вимоги працівника поліції про проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» та в закладі охорони здоров`я відмовився.

Необґрунтованими є і твердження апелянта, що відеозапис не відповідає критерію належності, оскільки складається з кількох фрагментів та не є безперервним. З цього приводу апеляційний суд зазначає, що наявний в матеріалах справи відеозапис дійсно складається з декількох відеофайлів, однак кожен з них містить дату та разом вони відображають цілісну картину вчиненого правопорушення.

Тобто, вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог Закону України «Про Національну поліцію». Відеозапис події відповідає вимогам статті 251 КУпАП, відповідно до яких доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Крім того, відповідно до вимог статті 251 КУпАП, технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення, який є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Що стосується ОСОБА_2 - пасажира транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , і якого працівники поліції, на думку захисника, неправомірно не залучили в якості свідка, то апеляційний суд зауважує, що будь-яких клопотань про допит вказаної особи під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій ні захисником, ні правопорушником не заявлялось.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення, не здобуто таких і під час апеляційного розгляду.

Будь-яких порушень працівниками поліції при виконанні вимог ст.266 КУпАП та Інструкції №1452/735 при проведенні огляду ОСОБА_1 на встановлення факту перебування його в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, апеляційним судом не встановлено.

Протокол про адміністративне правопорушення складений в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Порушень вимог ст.256 КУпАП в редакції, що була чинною на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не встановлено. А відомостей, які піддавали б сумніву достовірність зазначених у протоколі даних про обставини вчинення правопорушення, у справі немає.

Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено у відповідності до вимог ст.ст.33, 34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру скоєного, в межах санкції ч.1ст.130 КУпАП України.

За таких обставин, враховуючи підвищену суспільну небезпечність правопорушень, пов`язаних з керуванням транспортними засобами у стані сп`яніння та відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає, що накладене адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи істотних порушень норм процесуального права не виявлено, підстав для скасування чи зміни постанови місцевого суду не встановлено.

З огляду на викладене, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Постанову Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду І.В. Вітюк