Справа № 595/894/24
Провадження № 3/595/516/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2024

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Тхорик І.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , студента 1-го курсу Бучацького коледжу,

за ч.2 ст.126 та ч.1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

10 травня 2024 року о 19 год. 01 хв. в м. Бучач по вул. П.Тичини,7, водій ОСОБА_1 , будучи неповнолітнім, керував транспортним засобом, посвідчення водія певної категорії «В» не отримував, чим порушив п.2.1 «а» Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, 10 травня 2024 року о 19 год. 01 хв. в м. Бучач по вул. П. Тичини, 7, водій ОСОБА_1 , керував т/з із технічною несправністю, а саме, при зміні напрямку руху не подав покажчик поворотів, оскільки дані покажчики не працюють, чим порушив вимоги п.31.4.3 «а» та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованих йому правопорушеннях визнав повністю. Пояснив, що дозвіл на керування транспортним засобом надала йому мама.

Суд, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку про доведеність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121 та ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративні правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП підтверджується зібраними по справі доказами, а саме даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №161359 від 10 травня 2024 року, який складено у присутності матері неповнолітнього ОСОБА_2 , де йому роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, викладено суть правопорушення, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його підпис.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП підтверджується зібраними по справі доказами, а саме даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №161360 від 10 травня 2024 року, який складено у присутності матері неповнолітнього ОСОБА_2 , де йому роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, викладено суть правопорушення, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його підпис.

З оглянутих під час розгляду справи відеозаписів, які містяться на СD-R дисках, долучених до матеріалів справи, встановлено, що під час спілкування працівників поліції із невстановленою особою, такі запитали в останнього чому він, керуючи т/з, не включає відповідні покажчики повороту, на що такий повідомив, що в його т/з покажчики повороту не працюють. Після встановлення особи, яка керувала автомобілем, яким був ОСОБА_1 , на пропозицію працівників поліції надати документи на т/з та посвідчення водія, ОСОБА_1 відповів, що в нього таких немає, посвідчення не отримував, оскільки він є неповнолітнім. З відеозапису також слідує, що керувати т/з неповнолітньому дозволила його матір.

Як вбачається з рапорту ст. інспектора-чергового відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області Сайчука Б.М. від 10.05.2024, 10.05.2024 о 19.43 год. телефоном надійшло повідомлення від поліцейського ВП №2 (м. Бучач) Чортківського РВП Дохвата Т.І. про те, що в м. Бучач по вул. П.Тичини,7, 10.05.2024 о 19.00 год. було виявлено та зупинено автомобіль марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , студента, жителя АДРЕСА_2 , який керував т/з із технічною несправністю, а саме в такому не працювали світлові прилади. Під час зупинки було виявлено, що у водія відсутнє посвідчення водія.

Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 2 ст. 126 КУпАП).

Відповідно до п. 2.1 «а» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Приписами п.п.31.4 п. 31 ПДР України передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності визначених цим пунктом технічних несправностей і невідповідності визначених цим пунктом вимогам.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.1 ст.121 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом та керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

ОСОБА_1 є неповнолітнім, досяг 16-річного віку.

Відповідно до приписів ст.221 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.

Відповідно до ст.13 Кодексу України про адміністративні правопорушення до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Аналізуючи матеріали справи, зважаючи на вищенаведені обставини, той факт, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, що є небезпечними як для самої особи, яка керує транспортним засобом без відповідного на те права, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху та носило суспільну небезпеку, тому, за таких обставин, суд вважає за доцільне, з метою попередження вчинення ним у майбутньому правопорушень в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Визначення більш м`якого стягнення не досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

З огляду на встановлені обставини справи ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126, ч.1 ст.121 КУпАП і враховуючи вимоги ч.2 ст.36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст.126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

У відповідності до ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір.

На підставі ч.2 ст.126 та ч.1 ст.121 КУпАП та керуючись ст.ст.9, 33-36, 280, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126 та ч.1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. І. Тхорик