ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника Слободянюка А.І в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 лютого 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.

Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 14 листопада 2023 року о 22.33 год. в м. Черкаси, по бул. Шевченка, керував автомобілем Mazda CX-5 д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога в КЗ ЧОНД (висновок № 763), чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вищевказану постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження посилався на те, що про наявність повного тексту оскаржуваної постанови він дізнався лише 08 квітня 2024 року, під час ознайомлення з матеріалами справи, того ж дня ним було отримано її копію. Крім того зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази надсилання оскаржуваної постанови його підзахисному.

З огляду на положення ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон) приводить доводи щодо безпідставності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Внаслідок чого, переконаний, що оскільки зупинка ОСОБА_1 була здійсненна без законних на те підстав, з порушенням норм п.4 ч. 1, ч.2 ст. 31 та ч. 3 ст. 35 Закону, всі подальші докази отримані в результаті такої незаконної зупинки - також є незаконними.

Зазначає, що складення протоколу про адміністративне правопорушення відбулося за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, котрому цей протокол не було вручено.

Стверджує, шо матеріали справи не місять підтвердження отримання ОСОБА_1 повідомлень про запрошення до підрозділу поліції для оформлення адміністративних матеріалів, а саме відсутні повідомлення-розписки про їх отримання.

З цього приводу спирається на рішення Європейського суду з прав людини» Ґалстян проти Вірменії» (далі ЄСПЛ) щодо необхідності з`ясування обставин ознайомлення особи з протоколом про адміністративне правопорушення та чи мала вона достатній час на ознайомлення з ним.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про його права, передбачені ст. 63 Конституції України, а також вимоги, передбачені ст. 268 КУпАП.

Отже, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення були порушені права ОСОБА_1 на правничу (правову) допомогу, можливості скористатися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, що є істотним порушенням права особи на захист та тягне за собою скасування судового рішення.

Вважає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції поза увагою суду залишилися доводи про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №310884 складений 15 грудня 2023 року, тобто через 31 день після складання висновку №763 та після виявлення самої події, що є порушеннями вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП та вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №310884 подія відбулася 14 листопада 2023 року. Тому захисник вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений з порушенням строків.

В обґрунтування апеляційних вимог приводить правові позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, а також судів апеляційної інстанції у справах про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову судді подана після закінчення 10-ти денного строку на апеляційне оскарження, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП. Однак клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження містить посилання на обставини, які є поважними, у зв`язку з чим вважаю за необхідне поновити строк апеляційного оскарження постанови судді.

Заслухавши пояснення захисника та правопорушника, які підтримали доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, вважаю, що воно не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею було дотримано.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД 18 № 310884 від 15 грудня 2023 року, в якому приведені обставини вчиненого правопорушення.

Даний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, серед іншого в них зазначена суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

У відповідності до національного законодавства, протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Згідно з висновком КНП «ЧОНД» №763 від 14 листопада 2023 року ОСОБА_1 встановлений діагноз «алкогольне сп`яніння».

Окрім того суддя районного суду при накладені адміністративного стягнення на особу спирався на фактичні дані, що містяться на відеозаписі з бодікамери поліцейського, на якому зафіксовані обставини проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Посилання сторони захисту на порушення працівниками поліції ст. 35 Закону були предметом перевірки судом першої інстанції. котрим надана належна оцінка.

Щодо цього суддею районного суду обґрунтовано вказано, що предметом доказування в межах даної справи є фактичні дані щодо керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а не встановлення причини та обставини зупинки транспортного засобу.

Слід відзначити, що захисник в апеляційній скарзі приводить нерелевантну практику Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, оскільки в ній ідеться про розгляду справи посадовою особи уповноваженого підрозділу Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів.

Зокрема у постанові Верховного Суду від 15 березня 2019 року (справа № 686/11314/17), на яке посилається апелянт, розглядалось питання про вимогу поліцейського пред`явити особою документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, яке пов`язано з існуванням достатніх підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Повертаючись до обставин цієї справи, апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, за наявності встановлених у нього ознак алкогольного сп`яніння, зобов`язаний був пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, без будь-яких інших умов.

Окрім того, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах судів апеляційної інстанції, не повинні враховуватися іншими судами при застосуванні таких норм права, внаслідок чого у цьому випадку суд не бере до уваги наведені апелянтом правові позиції судів апеляційних судів.

Щодо обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення та ознайомлення з ним особою, що притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд враховує таке.

Апеляційний суд не вбачає порушень вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП, яка передбачає складання протоколу про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

У цій справі наявні матеріали щодо перевірки обставин вчинення адміністративного правопорушення, адже під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 було відібрано біологічне середовище, котре підлягало лабораторному дослідженню.

За таких обставин у цій справі, момент виявлення особи, яка вчинила правопорушення, не збігається з датою скоєння правопорушення, оскільки уповноваженою особою здійснювались певні дії з метою виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Отже після виконання дій, спрямованих на встановлення такої особи, 11 та 13 грудня 2023 року ОСОБА_1 було направлено запрошення до Черкаського РУП ВПД № ГУНП в Черкаській області з метою складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Утім той на такі запрошення не з`явився, та щодо нього було складено відповідний протокол від 15 грудня 2023 року серії ААД № 310884.

У цьому випадку не було дотримано згаданої ч. 2 ст. 254 КУпАП щодо необхідності вручення одного примірника протоколу під розписку особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також апеляційний суд враховує, що справу про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції розглянуто за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Слободянюка А.І.

Разом з тим суд першої інстанції належним чином розглянув доводи захисника ОСОБА_2 , що викладені у письмовому клопотанні про закриття провадження у справі та письмові пояснення щодо протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом, шляхом проведення апеляційного розгляду за участі ОСОБА_1 та його захисника Слободянюка А.І., було поновлено право особи бути присутнім в судовому засіданні, надати пояснення з приводу обставин справи про адміністративне правопорушення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, проте не встановлено підстав для закриття справи.

Отже розгляд суддею справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Слободянюка А.І., не вплинув на висновок судді про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, наведене свідчить, що особа, що притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції була ознайомлена зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення та доказами, що були зібрані уповноваженою особою. Відтак ОСОБА_1 мав достатній час на ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення, через суди забезпечили стороні захисту достатній час і реальну можливість ефективно здійснювати захист та наводити під час судового розгляду свої аргументи щодо незаконності складання протоколу про адміністративне правопорушення та загалом недоведеності винуватості особи в його вчинені.

Згідно з ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Отже користування юридичною допомогою адвоката, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не передбачено законом.

Як вже зазначалось сторона захисту суду першої інстанції надала відповідні доводи у своїх письмових заявах, котрі були розглянуті судом. ОСОБА_1 та його захисник Слободянюка А.І. безпосередньо приймали участь у суді апеляційної інстанції. Сторона захисту давала відповідні пояснення, мала можливість подавати докази, заявляти клопотання.

За таких обставин апеляційній суд не вбачає порушення права на захист ОСОБА_1 , яке могло бути підставою для скасування судового рішення та закриття провадження у справі.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Поновити захиснику Слободянюку А.І строк апеляційного оскарження постанови судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника Слободянюка А.І в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 лютого 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук