ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2024 Справа №607/10382/24 Провадження №3/607/4684/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунцьо С.В., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Семененко С.М. розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як встановлено у судовому засіданні, громадянин ОСОБА_1 27 квітня 2024 року о 13 год. 45 хв., керуючи автомобілем марки «BMW 330», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Тернополі на вул. Бродівська, 59, не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою увімкнених проблискових маячків синього і червоного кольорів та звукового спецсигналу. ОСОБА_1 був зупинений шляхом переслідування патрульним автомобілем марки «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_2 , , чим порушив вимоги п.п. 2.4 Правил дорожнього руху України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначає, що свою вину визнає, однак вказує, що не чув та не бачив вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, яку поліцейські здійснювали шляхом увімкнення спеціального звукового сигналу, через гучномовець, оскільки в цей час здійснював обгін маршрутного таксі.

Відповідно до ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Таким чином, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №885137 від 27.04.20204, ОСОБА_1 інкриміновано порушення передбачене п. 2.4 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил. За порушення п. 2.4 Правил дорожнього руху України передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, якою передбачено відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Окрім цього, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №885137 від 27.04.2024; копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №2013724 від 27.04.2024 за ч.2 ст.122 КУпАП; рапорті інспектора взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП від 27.04.2024, з якого вбачається, що під час несення служби екіпажом патрульної поліції на вул. Бродівська, 59 в м. Тернополі було виявлено автомобіль «BMW 330», державний номерний знак НОМЕР_1 , який порушив ПДР, та після спроби його зупинки, за допомогою увімкнених проблискових маячків синього і червоного кольорів та звукового спец сигналу, водій не зупинився та продовжив рух. В подальшому вказаний транспортний засіб було зупинено шляхом переслідування на службовому автомобілі.

Також вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена долученим до матеріалів справи аудіовізуальним диском.

Під час розгляду справи в судовому засіданні було переглянуто аудіовізуальний диск, на якому містяться відеофайли створені 27.04.2024. Так, на одному із фрагментів відео чітко та достовірно зафіксовано факт ухилення ОСОБА_1 , водія транспортного засобу «BMW 330», державний номерний знак НОМЕР_1 , зупинити автомобіль на вимогу працівників поліції. З відеозапису вбачається, що водій вищевказаного транспортного засобу після спроби його зупинки працівниками поліції, порушуючи правила дорожнього руху на досить великій швидкості із правої сторони, по обочині, здійснює обгін патрульного екіпажу, який частково перегородив йому рух. В подальшому ігноруючи вимогу поліцейських про зупинку, ОСОБА_1 рухається головною дорогою при цьому продовжуючи порушувати ПДР, здійснює маневр обгону попутних автомобілів, перетинаючи дві суцільні лінії, таким чином створює аварійну обстановку на дорозі.

В подальшому оглядом інших відеозаписів, вбачається, що транспортний засіб марки «BMW 330», державний номерний знак НОМЕР_1 , після переслідування патрульним автомобілем марки «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_2 , був виявлений на вул. Бродівська 59 в м. Тернополі. В подальшому працівниками встановлено, що водієм вказаного транспортного засобу являється ОСОБА_1 , який під час спілкування не заперечує факту, що він прихильний до швидкої їзди, однак не бачив та не чув вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, яку поліцейські здійснювали шляхом увімкнення спеціального звукового сигналу, через гучномовець, хоча з відео вбачається протилежне.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що визнає свою вину, при цьому вказав на те, що він дійсно не чув спеціального звукового сигналу та не бачив проблискових маяків патрульного автомобіля, однак суд розцінює даний факт, як бажання уникнути ОСОБА_1 більш суворішого покарання за вчинене ним порушення, передбаченого санкцією ч. 1 статті 122-2 КУпАП, що тягне за собою серед іншого, позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

За наведеного, суд не має жодних сумнівів, щодо обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , оскільки такі дійсно мали місце, що підтверджується доказами, що долучені суб`єктом владних повноважень до матеріалів адміністративної справи. При цьому наведені докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В свою чергу слід зазначити, що особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди (рішенні по справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати).

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. Отже, ОСОБА_1 виконував функції водія, тому мав відповідні права і обов`язки, за невиконання яких має нести відповідальність. Не варто забувати, що водій є повноцінним учасником дорожнього руху і повинен неухильно дотримуватись Правил, адже дії або бездіяльність водія може створювати небезпеку для руху, загрожувати життю або здоров`ю інших учасників дорожнього руху.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, тобто невиконання водіями вимог поліцейськогопро зупинку транспортного засобу, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення.

В силу ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який фактично не визнав свою вину, не розкаявся у вчиненому, його майновий стан, зухвалу поведінку, як учасника дорожнього руху під час керування транспортним засобом, та приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, оскільки саме таке стягнення буде відповідати рівню суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, а також буде необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети виховання правопорушника в дусі додержання законів, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень в майбутньому.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 122-2, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 4 (чотири) місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) в дохід держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяС. В. Кунцьо