П О С Т А Н О В А

07.03.2024 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду

Вінницької області Костянтин Шепель,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 1 Жмеринського міськрайонного суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 184 КУпАП, -

у с т а н о в и в :

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 189861 від 19 лютого 2024 року, складеному старшим інспектором з ЮП Жмеринського РВП Вінницькою Л.Д. зазначено, що ОСОБА_2 ухилялась від виконання батьківських обов`язків відносно своєї малолітньої дочки ОСОБА_3 , 2006 року народження, як наслідок остання 18 лютого 2024 року самовільно залишила своє місце проживання, чим порушила вимоги статті 12 ЗУ «Про охорону дитинства» та статтю 150 Сімейного кодексу України.

Дії ОСОБА_2 автор протоколу кваліфікує за частиною першою статті 184 КУпАП, як ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 пояснює, що вона не ухиляється від виконання батьківських обов`язків, дочка захворіла і хвора пішла з дому, піти за нею вона не могла, оскільки має ще меншу дочку, яка також була хвора, і її не було на кого залишити. Не знаючи, як діяти в таких ситуаціях, зателефонувала до поліції, яка одразу дочку знайшла в кафе «Бонус». Жодних письмових пояснень працівникам поліції вона не надавала, однак якісь документи підписувала.

Суддя дослідив матеріали справи, де крім вказаного протоколу, містяться: рапорт про надходження повідомлення 18 лютого 2024 року о 09-24 год від ОСОБА_2 про те, що зникла дитина 2006 року народження; письмове пояснення ОСОБА_2 , яке вона підтвердила, що підписала, однак тексту не читала; письмове пояснення ОСОБА_4 , у якому вона вказує, що після конфлікту з матір`ю вирішила поїхати в Вінницю, де навчається та проживає в гуртожитку; копії паспортів ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ..

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ознайомившись з протоколом та матеріалами справи, вважаю, що в діях ОСОБА_2 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП, з огляду на таке.

Частина перша статті 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Неналежне виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої ці обов`язки виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей. Воно не може бути разовим, така бездіяльність вочевидь має бути неодноразовою, систематичною, щоби можливо було зробити висновок про наявність такого ухилення.

Наприклад, залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення дитині безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

І, якщо аналізувати зміст вказаної норми, то ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Про обов`язки, які щодо дітей повинні виконувати батьки, йдеться в статтях 150, 180 Сімейного кодексу України та статті 12 Закону України «Про охорону дитинства».

Зокрема, зі змісту положень статті 150 СК вбачається, що батьки повинні піклуватися про здоров`я дитини. Тобто, якщо дитина захворіла, а батьки не вживають заходів щодо її лікування, то це є порушенням.

В даному випадку, мати одразу після того, як дитина пішла з дому, звернулась до поліції, турбуючись про неї, і це не може вважатись ухиленням від батьківських обов`язків.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, до 18 років забезпечувати її всім необхідним для життя та розвитку - харчуванням, одягом, тощо.

У статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" зазначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці... Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. У разі відмови від надання дитині необхідної медичної допомоги, якщо це загрожує її здоров`ю, батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність згідно з законом.

Автор досліджуваного протоколу робить висновок, що ОСОБА_5 не виконує своїх батьківських обов`язків, що виразилось у залишенні місця проживання дитиною, однак в судовому засіданні встановлено, що мати піклується про свою дитину, оскільки одразу звернулась до поліції, що не може свідчити про невиконання нею батьківських обов`язків. Доказів зворотнього судді не надано.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, проаналізувавши досліджені докази в їх сукупності, слід констатувати, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 184 КУпАП відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю за відсутністю в її діях події і складу цього адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 184, 247 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 184 КУпАП, відносно ОСОБА_2 закрити за відсутністю в її діях події і складу цього адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів через Жмеринський міськрайонний суд особою, відносно якої винесена постанова.

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ