Справа № 346/6997/23
Провадження № 3/346/219/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Третьякова І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, яка надійшла від Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, складену відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у с т а н о в и л а :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 588264, 24.11.2023 року о 22:00 год. в м. Коломия по вул. Мазепи, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Драгер 6810» результат 1,10‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 130 ч.1 КУпАП.

26.12.2023р. захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Романенчук А.В. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу даного адміністративного правопорушення. В його обґрунтування вказав, що зібрані у справі матеріали не підтверджують, що саме дана особа керувала автомобілем «Renault Megane». На долучених відеозаписах не зафіксовано хто саме керує транспортним засобом, оскільки початок зйомки відбувається та фіксує припаркований на узбіччі автомобіль, який не рухається. Крім цього, в протоколі часом вчинення правопорушення зазначено 22:00 год., а відео фіксація розпочинається о 23:03 год., що вказує на розбіжності між доказами в даній справі. Зазначає, що викладені в протоколі обставини не в повній мірі є достовірними, оскільки насправді автомобілем керувала ОСОБА_2 , яка після зупинки працівниками поліції, попросила ОСОБА_1 пересісти за кермо, оскільки термін дії її посвідчення водія закінчився, а тому вона не хотіла себе підставляти під відповідальність. ОСОБА_1 погодилась, оскільки автомобіль фактично належить їй і вона могла надати працівникам поліції всі відповідні документи на нього. Після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 не наважилась повідомити працівників поліції, що за кермом перебувала не вона, оскільки не хотіла підставляти подругу. Крім цього, захисник вважає, що інші наявні у справі докази складені із порушенням законодавчо визначених вимог і через неналежне змістовне їх оформлення, вони не підтверджують описаних в протоколі обставин, що не дозволяє ставити їх основу обвинувачення так як сама їх наявність не може свідчити про дотримання процедури огляду на стан сп`яніння чи бути підтвердженням перебування особи в стані сп`яніння. Так, зокрема в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння в графі результат зазначено «позитивна» без вказівки на кількісний показник, що є порушенням п. 10, 11 Інструкції та не дозволяє дійти до однозначного висновку про підтвердження цим актом описаних в протоколі обставин. ОСОБА_3 звертає увагу на те, що навіть показник 0,1‰ буде позитивною пробою, однак не утворить складу адміністративного правопорушення, а тому фіксація кількісного показника в акті є обов`язковою дією. Крім цього, акт не засвідчений підписом ОСОБА_1 і з матеріалів відеозапису слідує, що поліцейський і не пропонував останній зафіксувати свою згоду з даним документом. Відтак, через відсутність згоди, працівник поліції діючи відповідно до Інструкції повинен був направити особу до медичного закладу, однак долучене до справи направлення містить суперечливі дані та не узгоджується з актом огляду. Захисник також вважає неналежними доказами вини ОСОБА_1 рапорти працівників поліції, так як вказані особи не можуть бути свідками і щодо їхніх пояснень, викладених у рапортах існують обґрунтовані сумніви. Також ОСОБА_3 вважає, що при складанні протоколу та інших матеріалів було порушено конституційне право ОСОБА_1 на захист, оскільки поліцейськими не було роз`яснено і надано їй реальної можливості скористатися послугами адвоката.

17.01.2024р. ОСОБА_1 подала до суду свої письмові пояснення щодо справи про притягнення її до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст.. 130 КУпАП. В них зазначила, що 23.11.2023р. в неї було день народження, але святкувала вона його на наступний день зі своїми подругами. По закінченню свята вона домовилась зі своєю подругою ОСОБА_2 , яка не вживала алкоголь, що остання порозвозить подруг на її автомобілі. По дорозі їх зупинили працівники поліції. Зупиняючись ОСОБА_2 повідомила, що в неї закінчився термін дії посвідчення водія і вона боїться, що через керування із простроченим посвідченням, їй відмовлять у видачі нового, тому почала наполегливо просити, щоб вона пересіла замість неї на місце водія. ОСОБА_1 погодилась, і допоки до них підійшов працівник поліції вони встигли помінятися місцями. Після цього вона вийшла до поліцейського, який повідомив, що у автомобілі не світить ліва фара в режимі ближнього світла та попросив показати документи на автомобіль і посвідчення водія. Вона виконала дану вимогу. Після цього їй запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння і вона пройшла його, не усвідомлюючи в повні мірі, що саме відбувається та як потрібно себе вести. Огляд показав 1,10 проміле, після чого поліцейський повідомив, що вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння і запропонував проїхати в медичний заклад. Не будучи обізнаною з процедурою, яку їй так і не пояснили, не розуміючи навіщо проходити повторний огляд і які наслідки це може мати, вона відмовилася їхати до лікарні. В подальшому відносно неї був складений протокол та винесена постанова. Після цього вона зрозуміла, що складання адміністративних матеріалів відбулося оскільки працівник поліції вважав її водієм транспортного засобу, що насправді не відповідало дійсності.

02.02.2024р. ОСОБА_3 подав до суду письмові доповнення до свого клопотання про закриття провадження у справі, в яких зазначив, що 24.11.2023р. працівники поліції безпідставно зупинили автомобіль «Renault Megane». Причина зупинки полягала у різниці освітлення ближнього світла фар у зв`язку з чим було винесено постанову серії БАД№ 879346 від 24.11.2023р., якою ОСОБА_1 було визнано винною в порушенні п. 31.1, 31.6 (б) ПДР та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП. Будучи незгодною з даною постановою ОСОБА_1 оскаржила її і на теперішній час в провадженні Коломийського міськрайонного суду перебуває відповідна справа, в якій позивач вважає, що винесене поліцейським рішення було безпідставним та без належного розгляду справи так як мало місце формальне складання постанови та зачитування її змісту. При цьому, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт порушення ОСОБА_1 ПДР і як наслідок давали підстави для її зупинення. В зв`язку з цим, захисник вважає, що оскільки підстави зупинки були незаконні та всі подальші дії та здобуті ними дані відповідно до загальноприйнятного правого принципу «плодів зіпсованого дерева» є недопустимими доказами, що також є підґрунтям для закриття провадження в даній справі.

В судовому засіданні 23.04.2024р. ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого їй правопорушення не визнала, наполягаючи на тому, що за кермом була не вона, а ОСОБА_4 . Пояснила, що 24.11.2023р. приблизно в 22:00 чи в 23:00 год. вона з ОСОБА_5 поїхали відвезти подруг ОСОБА_6 та ОСОБА_7 після святкування дня народження. Оскільки вона того вечора вживала алкоголь, то за кермо сіла ОСОБА_8 . Поруч водія сиділа ОСОБА_6 , яка показувала дорогу, а ОСОБА_1 з ОСОБА_7 сиділи позаду. При виїзді з ОСОБА_9 їх зупинили працівники поліції. ОСОБА_10 зупинилася і попросила помінятися місцями, вона злякалася, бо в неї були «прострочені права». Вонишвитдко помінялися місцями і ОСОБА_11 сіла за кермо. Працівник поліції підійшов до них і повідомив, що в них не горить фара і це стало причиною їхньої зупинки. Після цього запитав, чи вживала вона алкоголь і запропонував пройти огляд. Окрім цього, ОСОБА_1 зазначила, що винесену відносно неї постанову вона оскаржила і остання була скасована судом 19.04.2024р., а відтак причина зупинки була визнана незаконною. За даних обставин просила провадження в цій справі відносно неї закрити.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Романенчук А.В. в судовому засіданні 23.04.2024р. також просив закрити провадження у справі з підстав, викладених ним в клопотанні від 26.12.2023р. та в письмових доповненнях до нього від 02.02.2024р. В судове засідання, яке було призначено на 21.05.2024р. захисник не з`явився, подав до суду письмове клопотання в якому просив розглянути справу за відсутності його та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Також просив долучити до справи копію рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.04.2024р. № 346/7322/23.

Будучи допитаною в якості свідка ОСОБА_12 в судовому засіданні повідомила, що 24.11.2023р. святкувала разом з ОСОБА_1 її день народження. На святі вона алкоголь не вживала, а ОСОБА_13 вживала. Після закінчення свята вона сіла за кермо автомобіля ОСОБА_1 , щоб розвести подруг по домівках. В дорозі їх зупинили працівники поліції, і оскільки її водійське посвідчення було прострочене, вона помінялася з Христиною місцями і та пересіла на місце водія. Про це поліцейських вони не повідомляли. Христині запропонували пройти тест і вона його пройшла та погодилася з результатом, в лікарню їхати відмовилася. Їй також відомо, що причиною зупинки стала технічна несправність фари, але з автомобіля вона не виходила і чи дійсно фара не світила, вона не знає.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника, допитавши свідка і дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За положеннями ст.. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться в провину порушення нею п. 2.9 «а» ПДР України, який передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

В якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення працівником поліції надано:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 588264 в якому вказано дату та час вчинення правопорушення 24 листопада 2023р. о 22:00 год., місце вчинення м. Коломия, вул. Мазепи, та суть порушення керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виразне тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, а також вказано, що результат огляду на стан сп`яніння позитивний;

- направлення на огляд водія транспортного засобу до КНП «Коломийська ЦРЛ» КММ, в якому також вказані ті ж самі ознаки алкогольного сп`яніння та зазначено, що огляд в медичному закладі не проводився;

- роздруківка зі спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810», згідно якої результат тесту 1,10‰. Дата тесту 24/11/2023р., час 22:33 год.;

- копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора «Alcotest 6810» чинного до 04.07.2024р.;

- копія постанови ПОГ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Прокопіва В.М. від 24.11.2023р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень;

- рапорти працівників поліції Прокопіва В. та ОСОБА_14 в яких вказано, що 24.11.2023р. о 22:00 год. в м. Коломия по вул. Мазепи було зупинено транспортний засіб марки «Renault Megane» під керуванням ОСОБА_1 , яка керувала автомобілем в темну пору доби з технічно-несправною лівою фарою в режимі ближнього світла. У ході спілкування та встановлення особи ОСОБА_1 були виявлені наступні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння обличчя, запах алкоголю з ротової порожнини та тремтіння пальців рук. Після цього, водієві запропоновано пройти освідчення на факт вживання алкоголю за допомогою газоаналізатора «Алкотест 6810 «Драгер» на місці зупинки, водій погодився, результат 1,10‰. Пройти огляд в лікувальному закладі КНП «Коломийська ЦРЛ» водій відмовився. ОСОБА_1 було ознайомлено зі змістом ст.. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, після чого складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.. 130 ч.1 КУпАП та постанову про адміністративне правопорушення за ст. 121 ч.1 КУпАП. Від будь-яких письмових пояснень та відписів остання відмовилась, однак в адміністративній постанові за ст. 121 ч.1 КУпАП розписалася.

- матеріали відеозаписів на яких зафіксовано, як працівник поліції підходить до вже припаркованого на узбіччі транспортного засобу. При цьому рух автомобіля, особу, яка ним керує, а також сама зупинка поліцейськими на відео не зафіксована. Йому назустріч з водійського сидіння виходить ОСОБА_1 , якій поліцейський пояснює причину зупинки, а саме вказує на технічну несправність лівої фари автомобіля та просить надати документи. Після перевірки посвідчення водія, свідоцтва на транспортний засіб та полісу страхування, працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу. Остання проходить огляд на приладі «Драгер», який фіксує показник 1,10‰. ОСОБА_1 погоджується з результатом та повідомляє, що їхати в медичний заклад відмовляється. Після цього їй роз`яснюються її права та повідомляється, що відносно неї буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.. 130 ч.1 КУпАП. В подальшому ОСОБА_1 ознайомлюють з винесеною відносно неї постановою за ст.. 121 ч.1 КУпАП, вручають її копію, а також вручають копію протоколу за ст.. 130 ч.1 КУпАП, від підпису в протоколі ОСОБА_1 відмовляється.

Також до матеріалів справи за клопотанням захисника від 26.12.2023р. було долучено копію позовної заяви ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 до ГУНП в Івано-Франківській області та поліцейського офіцера громади Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Прокопіва В.М. про скасування постанови серії БАД №879346 від 24.11.2023р. та довідку про набрання ухвали про відкриття провадження від 15.12.2023р. у справі №346/7322/23 за даним адміністративним позовом законної сили.

Отже, з наданих до суду матеріалів, зокрема рапортів працівників поліції та відеозапису слідує, що підставою для зупинки транспортного засобу «Renault Megane» стало те, що вказаний транспортний засіб мав технічні несправності, а саме не світила ліва фара в режимі ближнього світла, що забороняло його подальший рух в темну пору доби. В зв`язку з цим, ОСОБА_1 було визнано винною в порушенні п. 31.6 (б) ПДР та винесено постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.. 121 ч.1 КУпАП.

Вищевказана постанова була оскаржена захисником Луканюк Х.П. до суду.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 19.04.2024р. поновлено ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду із позовною заявою про оскарження постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності. Визнано незаконною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 879346 від 24 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 121 КУпАП.

У вищевказаному рішення суд встановив наступне: «належним доказом даного правопорушення, виходячи з його природи, є фіксація адміністративного правопорушення фото- відеозаписом. Однак, відповідач не долучив до матеріалів справи відеозапис фіксування адміністративного правопорушення. В тому числі і на підтвердження факту вручення позивачці копії постанови, що підтверджувало б факт пропуску нею строку позовної давності оскарження постанови. Докази, які б підтверджували, що ОСОБА_15 того дня керувала транспортним засобом марки «Renault Megane» д.н.з. « НОМЕР_1 », з технічними несправностями зовнішніх світлових приладів в темну пору доби, в матеріалах відсутні. Таким чином, представником відповідача, на якого покладено обов`язок доказування, не надано суду будь-яких доказів вчинення ОСОБА_15 вказаного адміністративного правопорушення, отримання оскаржуваної постанови. Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 зазначила, що того вечора вона керувала автомобілем позивачки і коли на вулиці Мазепи у м. Коломиї їх стала зупиняти поліція наближаючись своїм автомобілем ззаді їх автомобіля, вона злякавшись того, що у неї прострочено посвідчення водія швидко помінялася місцями із ОСОБА_15 пересівши на місце пасажира, а та на місце водія. Стверджує, що світлові прилади працювали справно і що поліцейські рухаючись позаду них не могли візуально належно оцінити справність ближнього світла фар їх автомобіля. Також бачила, що ОСОБА_15 не отримувала від поліцейських копію оскаржуваної постанови».

З урахуванням наведеного, суд у справі № 346/7322/23 дійшов висновку, що відповідачем не надано належних та достовірних доказів, які б підтверджували факти викладені у постанові та спростовували доводи позивача, а тому задовольнив позов.

Наведені у вищевказаному рішенні суду покази свідка ОСОБА_12 щодо того, що 24.11.2024р. автомобілем «Renault Megane» керувала вона, а не ОСОБА_1 , узгоджуються з її показами, наданими в даній справі, а також поясненнями самої особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

В постанові від 15 листопада 2019 року по справі №463/3704/15-а Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду вказав, що преюдиція - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню.

Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, передбачене частиною четвертою статті 78 КАС України, варто розуміти так, що учасники адміністративної справи не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Тобто, за змістом четвертої статті 78 КАС України учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, в якому відповідні обставини зазначені як установлені.

Відтак, виходячи зі змісту наданого захисником рішення у адміністративній справі №346/7322/23, в якому було встановлено, що ОСОБА_1 не керувала автомобілем та не порушувала правила експлуатації транспортного засобу, що має преюдиційне значення для даної справи, суд приходить до висновку, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 , як водієм, таких положень ПДР, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали їм право здійснити законну зупинку транспортного засобу «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 .

Тобто, на думку суду, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій автомобіля «Renault Megane» допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Дані висновки повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, у зв`язку із чим провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч.1, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя: Третьякова І. В.