Справа № 462/2242/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 травня 2024 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 27.02.2024 близько 21.40 год., за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру щодо своєї матері, ОСОБА_2 , а саме висловлювалась нецензурними словами в її сторону та погрожувала фізичною розправою, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки протягом року притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення протиправних дій, передбачених ч. 1 ст. 173 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явилась, зокрема розгляд справи призначався судом двічі на 24.04.2024 та 21.05.2024 та судом вживались заходи для забезпечення явки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими конвертами, які повернулись на адресу суду неврученими із відмітками про причини невручення, згідно довідок АТ «Укрпошта», - «адресат відсутній за вказаною адресою», проте на виклики суду ОСОБА_1 жодного разу не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила.

Оскільки у відповідності до вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП не є обов`язковою, суддя постановив проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до такого висновку.

Частиною 2 статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, зокрема вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, тобто вчинення домашнього насильства.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 212850 від 27.02.2024, електронним рапортом реєстрації повідомлення зі служби «102» за фактом події, що мала місце 27.02.2024, копією термінового заборонного припису стосовно кривдника серія АА № 428050, рапортами працівників поліції від 27.02.2024, копією постанови Залізничного районного суду м. Львова від 15 лютого 2024 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 щодо матері, згідно якого ризик високий.

Із врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого нею правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрати їй адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340,00 (триста сорок) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя (підпис) ОСОБА_3

З оригіналом згідно.

Оригінал постанови знаходиться в матеріалах справи № 462/2512/24.

Суддя Б.М. Гедз