Провадження №3/748/1320/24
Єдиний унікальний № 748/1749/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2024 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді Майбороди С.М.,

при секретарі Пасько К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, що проживає по АДРЕСА_1

ід.н. НОМЕР_1

за ст. 90, 91 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до складеного протоколу від 07 березня 2024 року № 000868 року, 07.03.2024 о 10.45 год. а саме : в межах ботанічного заказника місцевого значення «Панченкове» незаконно збирав квіти підсніжника звичайного, вид якого занесений до Червоної книги України та зібрав 12 рослин з цибулинами, які в ході оформлення документів були повернені в навколишнє природне середовище шляхом висадки, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 91 КУпАП, а також ст.90 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне та повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Частино 1 статті 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження вини ОСОБА_1 надано лише протокол.

Сам по собі протокол не може бути доказом вини особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Положеннями ст. 129 Конституції України проголошено основні засади здійснення судочинства, серед яких- змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Таким чином, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні, а судом не здобуті належні, достатні та допустимі докази, за європейським стандартом доказування «поза розумним сумнівом» на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 також скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 90 КУпАП.

Стаття 90 КУпАП містить дві частини, проте в протоколі не вказана частина, за якою ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення, а суд позбавлений можливості встановлювати додатково обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Відповідно до статей 251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Судом двічі протокол направлявся Державній екологічній інспекції у Чернігівській області для здійснення належного дооформлення. У постановах було вказано про складання окремо протоколу за кожне вчинене адміністративне правопорушення та зазначення відповідної частини ст.90 КУпАП. В свою чергу недоліки складеного протоколу не були усунуті, а орган, що склали протокол, вважають, що з суті правопорушення, яке викладено в протоколі суд може самостійно визначити частину статті 90 КУпАП, за якою кваліфікуються дії особи, що притягається до адміністративної відповідальності, при цьому накласти стягнення з урахуванням положень ст.36 КУпАП.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Суд не має повноважень здійснювати кваліфікацію дій правопорушника, оскільки в даному випадку стороною обвинувачення виступає відповідний орган, посадова особа, що склали протокол про адміністративне правопорушення та саме останні мають надати суду докази вчиненого адміністративного правопорушення на доведення винуватості особи.

Відтак, протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною ст.90 та 91 КУпАП, складений стосовно ОСОБА_1 , не може бути належним і допустимим доказом вчинення зазначеного в ньому правопорушення.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 90, 91 КпАП слід закрити, за відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 283,284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 90, 91 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.М. Майборода