Житомирський апеляційний суд
Справа №285/6581/23 Головуючий у 1-й інст. Коцюба О. М.
Номер провадження №33/4805/1376/24
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участю: захисника адвоката Семеньки В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Семеньки Василя Михайловича, який звернувся в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 вересня 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 16 жовтня 2023 року о 00-10 год на вул. Житомирській в м. Звягель керував автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у передбаченому законом порядку відмовився.

Також, 16 жовтня 2023 року о 17-00 год ОСОБА_1 на вул. Центральній в с. Романівка, Звягельського району керував автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у передбаченому законом порядку відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Семенька В.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема тим, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також доказів законності його зупинки працівниками поліції. Також у протоколах не зазначено, що фіксація адміністративного правопорушення проводилась за допомогою відео пристрою, а рапорт поліцейського не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення. Вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вина не доведена.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника адвоката Семенька В.М., який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд погоджується із висновком судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у керуванні 16 жовтня 2023 року о 00-10 год транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, який є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №399579 від 16 жовтня 2024 року, згідно якого ОСОБА_1 16 жовтня 2023 року о 00-10 год на вул. Житомирській в м. Звягель керував автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у передбаченому законом порядку відмовився; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; розписками про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та про інформування особи про порядок застосування спеціального технічного засобу; рапортом поліцейського; відеозаписами з бодікамери поліцейського та реєстратора службового автомобіля.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки він не був водієм даного транспортного засобу та заперечував проти цього, спростовується наявним у матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції. Так, з матеріалів справи та відеозаписів вбачається, що працівники поліції підійшли до транспортного засобу Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , з увімкненою аварійною світловою сигналізацією, на місці водія у якому знаходився ОСОБА_1 . Разом з тим, йому повідомили причину зупинки керування транспортним засобом у комендантську годину, на що він відповів, що є військовим і їде до своєї дівчини. Працівники поліції попросили документи, роз`яснили права за ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, попередили про проведення безперервної відеофіксації на нагрудну камеру. Одночасно, працівник поліції виказав підозру про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку із запахом алкоголю з ротової порожнини та запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Alkotest Drager» або у медичному закладі, від якого ОСОБА_1 категорично і однозначно відмовився. Далі поліцейські щодо водія склали адміністративні матеріали за ч. 1 ст.130 КУпАП, від підпису яких водій відмовився, від керування транспортним засобом відсторонений.

Варто зауважити, що ОСОБА_1 на відеозаписі неодноразово зазначає, що давно не бачив дружину та їхав до неї, при цьому у спілкуванні з працівниками поліції жодних заперечень щодо не перебування за кермом він не висловлював.

Зупинка автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , відповідала вимогам ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», була обумовлена порушенням водієм комендантської години, про що було водію повідомлено. Під час апеляційного розгляду справи не були спростовані обґрунтовані висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозапису, як належному та допустимому доказу та який не має ознак переривання чи монтування під час фіксації обставин, які мають значення для справи. При цьому, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №399579 є посилання на відеоматеріали, що додаються до нього.

Щодо аргументів апеляційної скарги на неналежність рапорту поліцейського як доказу, варто зазначити, що він є лише одним із доказів, на підставі яких можна встановити наявність адміністративного правопорушення та винність особи, а згідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином наведені в апеляційній скарзі доводи апелянта щодо обставин події 16 жовтня 2023 року о 00-10 год не заслуговують на увагу і не можуть бути взяті до уваги, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Тобто сам факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на місці та у медичному закладі був причиною складання протоколу про адміністративне правопорушення за п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови у цій частині.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним 16 жовтня 2023 року о 00-10 год адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.

За результатами перевірки доводів адвоката Семеньки В.М. та дослідження матеріалів справи обставин 16 жовтня 2023 року о 17-00 год апеляційний суд не погоджується із висновками судді районного суду у частині доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з наступним.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Так у матеріалах справи, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за події 16 жовтня 2023 року о 17-00 год, містяться наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 399638 від 16 жовтня 2023 року, згідно якого ОСОБА_1 16 жовтня 2023 року о 17-00 год на вул. Центральній, 40 в с. Романівка, Звягельського району керував автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у передбаченому законом порядку відмовився; направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; розписки про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та про інформування особи про порядок застосування спеціального технічного засобу; рапорт поліцейського; відеозаписи з бодікамери поліцейського та реєстратора службового автомобіля.

Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги в частині відсутності в матеріалах справи доказів перебування ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу та правомірності його зупинки.

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», визначено вичерпний перелік ознак, на підставі яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, а також зазначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції не було задокументовано, обґрунтовано та доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 таких положень Правил дорожнього руху чи інших нормативно-правових актів, чинних під час дії воєнного часу, які б відповідно до зазначених вимог закону давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. Не містять таких доказів і наявні у справі відеозаписи з камер поліцейських.

Згідно відеозаписів з бодікамер інспекторів патрульної поліції, екіпаж патрульних стоїть біля магазину у с. Романівка Звягельського району поблизу нерухомого автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , з водійського місця вийшов ОСОБА_1 . Поліцейські оголосили про надходження інформації від невідомих громадян щодо керування водієм автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, що ОСОБА_1 заперечив, вказав, що транспортним засобом не керує, а дістався до машини забрати цибулю з багажного відділення і п`є каву.

Далі ОСОБА_1 роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. На пропозицію поліцейського пройти огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер або в медичному закладі, ОСОБА_1 відмовився, отримав роз`яснення щодо такої відмови. Йому повідомлено про складання відносно нього протоколу за відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Після складення протоколу водія ознайомлено з його змістом, від підпису той відмовився, від подальшого керування транспортним засобом відсторонений.

На переконання апеляційного суду матеріали справи не містять достатніх даних, які б спростовували доводи скаржника щодо перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 16 жовтня 2023 року о 17-00 год с. Романівка, Звягельського району на вул. Центральній, 40, також апеляційний суд не знайшов достатньо даних, які б дозволили в повному обсязі встановити обставини зупинки транспортного засобу працівниками поліції.

Варто зазначити, що згідно відеозаписів ОСОБА_1 на місці оформлення адміністративних матеріалів вимагав працівників поліції надати докази керування ним автомобілем. Поліцейський намагався показати відео зі свого телефону, зміст якого суду не відомий та до матеріалів справи не долучений. Не містять матеріали справи і повідомлення, на яке посилався працівник поліції, щодо керування транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, оскільки в матеріалах справи відсутні фіксація подій зупинки працівниками поліції автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 16 жовтня 2024 року о 17-00 год, а інші надані суду матеріали не спростовують у повному обсязі доводів апеляційної скарги, то у апеляційного суду немає підстав вважати підтвердженим факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, що є складовою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням викладених вище обставин, приходжу до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, вважаю необхідним постанову судді скасувати у частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за події 16 жовтня 2023 року о 17-00 год, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 399638 від 16 жовтня 2023 року закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення в діях останнього.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 вересня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Семеньки Василя Михайловича, в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 вересня 2024 року змінити.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 399638 від 16 жовтня 2023 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В іншій частині постанову судді місцевого суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь