Справа №461/4087/24
Провадження №3/461/1708/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2024 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю представника митного органу Лубоцького Б.І., захисника особи відносно якої складено протокол - адвоката Качмара І.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Львівської митниці Державної митної служби про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

громадянина Республіки Литва ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Вільнюс, заявлене місце проживання АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 від 08.07.2020,

за ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України,

встановив:

12.04.2024 о 14:50 год. у зону митного контролю пункту пропуску «Краківець-Корчова» митного поста «Краковець» по смузі руху «червоний коридор» в`їхав вантажний транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ 316», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням громадянина України, у якому, в якості пасажира переміщувався громадянин Республіки Литва ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), паспорт НОМЕР_1 .

Під час проведення процедури митного оформлення та митного контролю зазначеного транспортного засобу та громадян в функціональному модулі «Журнал пункту пропуску» АСМО «Інспектор», по особі ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), паспорт НОМЕР_1 , були згенеровані АСАУР наступні коди додаткових митних формальностей 401-1, 801-1: «По даній особі (особам) наявна інформація про ввезення у попередніх періодах інших ТЗ, по яких відсутні відомості щодо подальшого вивезення. Вжити заходів для з`ясування, фактичного вивезення транспортних засобів або їх оформлення у митний режим імпорту. Якщо інформація про наявність невивезених транспортних засобів особою підтверджується, то залучити посадових осіб підрозділів по боротьбі з контрабандою та порушеннями митних правил для перевірки причин та обставин такого порушення. У разі наявності вже складеного протоколу про ПМП необхідно опитати особу, згідно ст. 342 МКУ, з метою встановлення причин невивезення та місцезнаходження транспортного засобу на митній території України. За відсутності ознак ПМП, ввезення громадянами-резидентами другого і наступних транспортних засобів підлягають декларуванню як товар (п. 60 ст.4 МКУ). Ввезення громадянами-резидентами другого і наступних транспортних засобів дозволяється із застосуванням до них заходів гарантування (п. 3 ст. 380 МКУ). Автомобілі, які завезені громадянином ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), з паспортом НОМЕР_1 , та не вивезені. VIN-код Червоний НОМЕР_3 . Тимчасове ввезення до 1 року. МОЕ416 19.03.2024 18:54:04 LT VF3XURHHAFZ023412 Зелений UA209040 Тимчасове ввезення до 1 року TDF430 15.03.2021 03:46:04 KAWASAKI Vn 800 SE, VN800B005462.

Встановлено, що громадянин Республіки Литва ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) 15.03.2021 о 03:46 год. тимчасово ввіз на територію України через пункт пропуску «Краківець» митного поста «Яворів», Галицької митниці транспортний засіб KAWASAKI Vn 800 з реєстраційним номером НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 в режимі тимчасове ввезення на строк до 1 року та на даний момент не вивезений за межі митної території України,

Згідно з даними ЄАІС транспортний засіб комерційного користування реєстраційним KAWASAKI Vn 800 з реєстраційним номером НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 , у інший митний режим, згідно з законодавством, не поміщувався.

За інформацією функціонального модуля «Провадження в справах про ПМП» АСМО «Інспектор» гр. Республіки Литва ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не притягувався до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Громадянин Республіки Литва ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) звертався із заявою до Закарпатської митниці від 04.04.2022 № 888/7.7-28-10/24, та заявою до Львівської митниці 20.06.2023 № 32015/10-17,1 з метою продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування KAWASAKI V 800 з реєстраційним номером НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 .

Львівською митницею було внесено до АСМО «Інспектор» наступне рішення: «З огляду на відсутність обмежень щодо перетинання державного кордону Україні громадянами-нерезидентами, а також те, що до звернення не надано підтверджуючих документів про те, що дія обставин непереборної сили перешкоджала виконати зобов`язання щодо зворотного вивезення за межі митної території України транспортного засобу марки «KAWASAKI VN 800», VIN-код НОМЕР_5 , р. НОМЕР_6 , Львівською митницею тз за зазначених обставин. На підставі пункту 4 частин 3 розділу II Порядку, та з урахуванням часу потрібного для транспортування транспортного засобу для його вивезення за межі митної території України, гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) необхідно в 10-денний термін вжити заходів щодо доставки транспортного засобу марки «KAWASAKI VN 800». VIN-код НОМЕР_5 , р.н. НОМЕР_6 у пункт пропуску через державний кордон України, де надати усі наявні документи, що підтверджують факт та тривалість дії обставин, що зумовили неможливість вивезення транспортного засобу марки «KAWASAKI VN 800», VIN-кс НОМЕР_5 , р.н. НОМЕР_6 (починаючи з 15.03.2022 р.) та вивезти його за межі митної території України». Також, Львівською митницею була надана відповідь громадянину листом від 22.06.2023 № 7.4-2/17.1 /10/15624.

На момент перетину митного кордону, будь-яких відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України, громадянин ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не надав. Таким чином, враховуючи викладене, гр. Республіки Литва ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу KAWASAKI Vn 800 з реєстраційним номером НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 , більше ніж на тридцять діб.

Захисник громадянина Республіки Литва ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) адвокат Качмар І.О. обставин наведених у протоколі не заперечив. У судовому засіданні пояснив, що транспортний засіб KAWASAKI Vn 800 з реєстраційним номером НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 був ввезений на територію України ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ). Однак, у зв`язку із початком збройної агресії російської федерації своєчасно вивезений не був. Транспортний засіб знаходився на території Київської області під час початку повномасштабного вторгнення і на даний час ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) невідомо де він знаходиться. З цього приводу ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) звертався до митних органів та намагався вчинити дії щодо належного дотримання ним вимог митного законодавства. Просив врахувати, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) активно залучається до волонтерської діяльності, раніше до відповідальності не притягувався, а тому при ухваленні рішення у справі застосувати до нього положення ст. 22 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.

Представник Львівської митниці Державної митної служби протокол підтримав.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Частиною 6 ст. 481 МК України, передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

За вчинення правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 380 Митного кодексу України, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до п.2 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657 обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події. Факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Згідно ст. 108 Митного кодексу України, строк тимчасового ввезення товарів встановлюється митним органом у кожному конкретному випадку, але не повинен перевищувати трьох років з дати поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення. Строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути вивезені за межі митної території України після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені. З урахуванням мети ввезення товарів та/або транспортних засобів комерційного призначення, особливостей транспортних операцій та інших обставин попередньо встановлений строк тимчасового ввезення товарів відповідно до частини першої цієї статті та/або транспортних засобів комерційного призначення відповідно до частини другої цієї статті за письмовою заявою власника цих товарів, транспортних засобів комерційного призначення або уповноваженої ним особи може бути продовжений відповідним митним органом. У разі відмови у продовженні строку тимчасового ввезення митний орган зобов`язаний невідкладно письмово або в електронній формі повідомити особі, яка звернулася із заявою про продовження строку тимчасового ввезення, про причини та підстави такої відмови. Якщо товари, поміщені у митний режим тимчасового ввезення, не можуть бути своєчасно вивезені за межі митної території України внаслідок накладення на них арешту (за винятком арешту внаслідок позовів приватних осіб) або вилучення у справі про порушення митних правил, перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється на час такого арешту (вилучення). Якщо транспортні засоби комерційного призначення, поміщені у митний режим тимчасового ввезення, не можуть бути своєчасно вивезені за межі митної території України: внаслідок дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; у разі зберігання таких транспортних засобів під митним контролем (за умови інформування митного органу, який контролює їх переміщення); у разі здійснення інших операцій з такими транспортними засобами у випадках, передбачених цим Кодексом (за умови інформування митного органу, який контролює їх переміщення); у разі накладення на них арешту (за винятком арешту внаслідок позовів приватних осіб) або вилучення у справі про порушення митних правил, перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється на час дії таких обставин, зберігання, арешту (вилучення) або здійснення таких операцій.

Статтею 460 Митного кодексу України визначено, що вчинення порушення митних правил, передбачених, в тому числі статтею 481 Митного кодексу України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Митним кодексом України.

Вважаю, що у діях громадянина Республіки Литва ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, а саме останній перевищив строк тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб, що підтверджується протоколом про порушення митних правил №0447/20900/24 від 12.04.2024, копією паспорта ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), його письмовими поясненнями та заявами поданими суду, бланком декларації транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей від 12.04.2024, копіями контрольного талону та технічного паспорту на автомобіль, витягами з інформаційних систем митного органу, заявами ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до митного органу від 16.06.2023 та 20.06.2023, рішенням митного органу та відповідями на наведені заяви, доповідною запискою.

Наведені докази встановлюють факт ввезення транспортного засобу на територію України, митний режим ввезення та відсутність даних про його своєчасне вивезення. Суд відзначає, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) звернувся до митного органу із заявою про продовження терміну перебування транспортного засобу вже по завершенні даного строку, а належних доказів неможливості вивезення цього транспортного засобу ні митному органу, ні суду не надав.

Водночас, обставин, передбачених ст. 460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ст.481 Митного кодексу України, не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено, як не встановлено дії обставин непереборної сили, які стали причиною пропуску строку тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу.

Таким чином, аналізуючи наведені докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України доведена належним чином.

При вирішенні питання про відповідальність ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), суд виходить з наступного.

Указом № 64/2022 Президента України від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому період воєнного стану у державі було продовжено.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення визначають наступне.

Стаття 23. Мета адміністративного стягнення

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Стаття 22. Можливість звільнення від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення

При малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Стаття 33. Загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Отже, аналіз наведених положень та тлумачення визначення адміністративного стягнення вказує на те, що це захід адекватної реакції держави на вчинення фізичною чи юридичною особою адміністративних деліктів із акцентом як на майнові (фінансові) обмеження прав, правомочностей, так й вплив на саму особу, її психіку та поведінку. Крім того, адміністративне стягнення це засіб примусу, що застосовується від імені держави до суб`єктів адміністративного проступку, визначених винними у вчиненні адміністративного проступку.

Одним із принципів реалізації гуманістичних проявів у правовому регулюванні суспільних відносин в Україні є можливість звільнення правопорушника від юридичної відповідальності, на підставі визнання уповноваженими посадовими особами вчиненого ним протиправного діяння малозначним для суспільства.

Втручання держави у право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися з дотриманням принципу «пропорційності» (principle of proportionality) - «справедливої рівноваги (балансу)» (fair balance) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості у кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

Отже, вирішуючи питання притягнення до відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )враховую, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався. Також, згідно долучених до матеріалів справи копій листа командира військової частини НОМЕР_7 , актів приймання-передачі від 26.06.2023 та 30.11.2023, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) залучався до перевезення та передачі військовослужбовцям ЗСУ транспортних засобів, а згідно довідки командира військової частини НОМЕР_8 залучався до перевезення військової амуніції. Крім того, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )відзначений листом-подякою командира зведеного взводу військової частини НОМЕР_9 за передачу транспортного засобу, у якості гуманітарної допомоги.

Дані обставини характеризують ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )виключно з позитивної сторони, оскільки він, будучи громадянином іншої держави, добровільно долучається до допомоги Україні в умовах невиправданої та безпідставної російської збройної агресії проти України.

При цьому, окрім наведених вище мотивів, суд у даній справі також враховує те, що в умовах російської збройної агресії проти України, здійснюючи правосуддя від імені України, він може в межах наданих йому дискреційних повноважень та вважає за доцільне не застосовувати до громадянина, який долучився до гуманітарної допомоги Україні, адміністративне стягнення, що, серед іншого наведеного вище, відповідає принципам гуманізму.

Враховуючи наведені положення, доводи та мотиви, приймаючи до уваги характер вчиненого адміністративного правопорушення, відсутність даних про істотну шкоду та тяжкі наслідки від вчиненого, позитивні дані, які характеризують особу щодо якої складено протокол, суд приходить до переконання та висновку про те, що у даній конкретній справі до особи можливо застосувати положення ст. 22 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 527 МК України, у справі про порушення митних правил митний орган або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов:

1) про проведення додаткової перевірки;

2) про накладення адміністративного стягнення;

3) про закриття провадження у справі.

Приймаючи до уваги наведене вище, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, враховуючи характер та фактичні обставини вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, наслідки правопорушення, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )слід звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст.22 КУпАП, ст.ст.458, 459, 461, 481, 486, 527, 528 МК України,

постановив:

громадянина Республіки Литва ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про притягнення громадянина Республіки Литва ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України закрити.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Стрельбицький