Номер провадження: 33/813/2687/24
Головуючий у першій інстанції Донцов Д.Ю. Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати з розгляду цивільних справ Драгомерецького М.М.,

при секретарі: Узун Н.Д.,

за участю: ОСОБА_1 ,

переглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2024 року по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №118934 від 28.08.2024, ОСОБА_2 28 серпня 2024 року о 11:11 год, в м. Одеса, вул. Асташкіна, 1, керуючи транспортним засобом Nissan Tiida д.н.з. НОМЕР_1 , виконував поворот ліворуч, не надав перевагу транспортному засобу (мотоциклу) Honda Faze BH4438JA, який рухався в зустрічному напрямку прямо та допустив з ним зіткнення. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Такими діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.16.13 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2024 року на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення за вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Не погодившись із вищевказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2024 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, з підстав викладених в апеляційній скарзі.

ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явився про розгляд справи повідомлений належним чином та завчасно.

Клопотань про відкладення не надходило.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформації про належне повідомлення цих осіб.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної не є обов`язковою.

З огляду на вищевикладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі доводів, викладених у апеляційній скарзі, а також доказів, які містяться в матеріалах справи, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного та обґрунтованого рішення. Збирання нових доказів не входить до повноважень апеляційного суду.

Перевіривши матеріали справи та заслухавши пояснення ОСОБА_3 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Визнаючи винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладаючи відповідне адміністративне стягнення, суд першої інстанції згідно вимог ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясував всі фактичні обставин, що мають істотне значення для її розгляду, ухваливши законне та обґрунтоване рішення.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному випадку на норми Правил дорожнього руху України. Тому, розглядаючи дану категорію справ, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог ПДР України, в конкретному випадку на п. 16.13 ПДР України, який зазначений працівником поліції в протоколі.

Згідно п. 16.13 ПДР України перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються рівнозначною дорогою в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Апеляційним судом встановлено, що факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується, наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

1)протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №118934 від 28.08.2024, який в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а тому є належним на допустимим доказом, й приймається судом до уваги, крім того, підписаний ОСОБА_2 ;

2)схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.08.2024, яка підписана учасниками ДТП, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

3)письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 28.08.2024, в яких він вказав, що дійсно рухався на своєму автомобілі по вул. Тираспольська на повороті вул. Асташкіна він повернув, по вул. Тираспольській була тягучка, в лівому ряду його пропустили повернути на вул. Асташкіна, однак в лівому рядку він не побачив мопеда, який в`їхав в його автомобіль;

4)письмовими пояснення ОСОБА_1 від 28.08.2024, в яких він вказав, що він на своєму мопеді рухався по вул. Тираспольська, на перехресті з вул. Асташкіна, водій автомобіля Nissan Tiida, не надав йому перевагу в русі, у зв`язку із чим відбулось ДТП;

5)заявою ОСОБА_2 від 15.10.2024 в якій він вказав, що в повній мірі визнає свою винну у вчиненні адміністративного правопорушення та просить призначити йому мінімальне покарання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 стверджує, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не визнає, а всі наявні в матеріалах справи докази беззаперечно не доводять його винну у вчиненні правопорушення, однак апеляційний суд не погоджується із таким твердженням та вказує наступне.

Так, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 252 КУпАП).

Таким чином, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази окремо та в їх сукупності, ґрунтуючись на внутрішньому переконанні, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме в тому, що він 28 серпня 2024 року о 11:11 год, в м. Одеса, вул. Асташкіна, 1, керуючи транспортним засобом Nissan Tiida д.н.з. НОМЕР_1 , виконував поворот ліворуч, не надав перевагу транспортному засобу (мотоциклу) Honda Faze BH4438JA, який рухався в зустрічному напрямку прямо та допустив з ним зіткнення, оскільки такий висновок ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.

Апеляційний суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №118934 від 28.08.2024, схема місця ДТП, письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 28.08.2024, є належними, допустимими та такими, що беззаперечно доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до цитування положень чинного законодавства України та практики Європейського суду з прав людини.

Кожен водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п. п. 1.3, 1.9 ПДР України).

Таким чином, не зважаючи на те, що в апеляційній скарзі ОСОБА_2 свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за порушення ним вимог п. 16.13 Правил дорожнього руху України.

Зазначений висновок суду також відповідає завданням КУпАП, яким є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Доводи апеляційної скарги даного висновку не спростовують, оскільки є необґрунтованими, ґрунтуються на власному тлумаченні норм чинного законодавства, тому оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

04 грудня 2024 року від ОСОБА_2 надійшла заява про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Так, апеляційний суд зазначає, що не зважаючи на те, що дана заява надійшла до суду після судового засідання, однак під час складання повного тексту цієї постанови, апеляційний суд вважає за необхідне надати оцінку даній заяві та зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Як було встановлено матеріалами справи, адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП вчинено ОСОБА_2 28 серпня 2024 року. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2024 року на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення за вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Таким чином, суд першої інстанції розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 відповідно до приписів КУпАП та наклав стягнення з дотриманням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, в апеляційного суду відсутні, оскільки відповідно до положень ст. 294 КУпАП, апеляційний суд лише переглядає постанову суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький