ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчак В.Я. за участю секретаря судового засідання Михайлюка М.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Мізюка В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Мізюка В.В. на постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 02 травня 2024 року відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Чернівці Чернівецької області, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, одруженої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей 2014 та 2016 року народження, приватної підприємниці, за ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП,-

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 02 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.

На вказану постанову захисник Мізюк В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, винесеною без повного з`ясування всіх обставин справи та з порушення норм матеріального і процесуального права.

На обґрунтування своїх апеляційний вимог зазначає, що зупинка транспортного засобу була неправомірною, так як ОСОБА_1 не порушувала ПДР, що б давало підстави для її зупинки, та поліцейськими не встановлено, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом та здійснювала функції водія.

Вказує, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом о 19 год. 05 хв., проте відповідний екіпаж поліції прибув лише о 19 год 46 хв., тому вказана різниця у часі свідчить про відсутність доказів здійснення руху транспортним засобом «Volkswagen Tiguan» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .

Вказані обставини вважає такими, що свідчать про протиправну пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та використання недопустимих результатів як доказу винуватості.

___________________________________________________________________________________

ЄУНСС 723/1510/24 Головуючий у І інстанції Бужора В.Т.

Провадження №33/822/384/24 Доповідач Марчак В.Я.

Зазначає, що поліцейськими було порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не виявлено та не озвучено ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, які б слугували підставою для пропозиції пройти огляд.

Вказує, що відеозапис з бодікамер є неналежним доказом, оскільки не є безперервним та не містить обставин виявлення правопорушення.

Зазначає, що огляд, проведений на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, був проведений з порушенням правил експлуатації Газоаналізатора, що впливає на достовірність результату та Drager 6810, за допомогою якого проводився огляд, не зареєстрований в Україні.

Окрім того, звертає увагу, що ОСОБА_1 не було оголошено та роз`яснено її права.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом, оскільки містить недостовірні відомості щодо дати, часу та місця вчинення правопорушення, особи водія, виявлення стану алкогольного сп`яніння та об`єктивної сторони відповідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, не містить посилання на прилад фіксації.

Під час апеляційного розгляду захисник доповнив свої апеляційні вимоги та вказав на неправильну кваліфікацію поліцейськими дій ОСОБА_1 .

Зазначив, що ОСОБА_1 категорично не погодилася з результатом приладу Драгер, оскільки не вживала алкоголь у зв`язку з вагітністю, що підтверджується довідкою від 29.05.2024 року.

На пропозицію поліцейських проїхати до закладу охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовилась, оскільки в автомобілі перебували її діти, а тому її дії мали бути кваліфіковані за як порушення п.2.5 ПДР, а саме відмова від проходження огляду у встановленому законом порядку.

При цьому, вказав, що поліцейськими зафіксовано факт відмови у направленні до закладу охороним здоров`я, однак протокол складено за порушення п.2.9а ПДР, а тому провадження у справі слід закрити.

Обставини, встановлені Судом першої інстанції.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 15.04.2024 року о 19-05 год. в с. Заволока по вул. Сторожинецькій, 3б Чернівецького району Чернівецької області, керувала автомобілем марки «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила п.2.9а Правил дорожнього руху. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням спеціального технічного приладу «Алкотестер Драгер 6810», результат 1,81%. Від керування відсторонена шляхом передачі т/з тверезому водієві.

Крім того, ОСОБА_1 15.04.2024 року о 19-05 год. в с. Заволока по вул. Сторожинецькій, 3б Чернівецького району Чернівецької області, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_2 , під час руху не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась бокового інтервалу, внаслідок чого допустила наїзд на припаркований автомобіль марки «Jeep Compass», д.н.з. НОМЕР_3 , чим порушила вимоги п.2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, потерпілих немає.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисник Мізюк В.В. підтримали подану апеляційну скаргу та просили задовольнити.

Мотиви Суду.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення в межах поданої апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Оскільки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП ніким з учасників не оспорюється, тому в цій частині постанова районного суду не переглядається.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, то апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції при ухваленні рішення вказаних вимог не дотримався

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №291033 від 15 квітня 2024 року, ОСОБА_1 15.04.2024 року о 19:05год. в с. Заволока по вул. Сторожинецькій, 3б Чернівецького району Чернівецької області, керувала автомобілем марки «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила п.2.9а Правил дорожнього руху. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням спеціального технічного приладу «Алкотестер Драгер 6810», результат 1,81%. Від керування відсторонена шляхом передачі т/з тверезому водієві.( а.с.1).

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що наявними у справі доказами підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, а тому наявні підстави для притягнення її до відповідальності та накладення на неї адміністративного стягнення.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком районного суду з огляду на наступне.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за такі види адміністративного правопорушення, об`єктивною стороною яких є:

- керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

- передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

- відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, кожне з перелічених діянь становить об`єктивну сторону окремого складу адміністративного правопорушення, за яке може бути передбачена відповідальність вказаною нормою КУпАП.

Як встановлено судом, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №291033 від 15 квітня 2024 року, який був предметом розгляду в суді першої інстанції, вирішенню підлягає питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, яке полягає в порушенні п.2.9а Правил дорожнього руху, та відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно п.2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок огляду особи, яка керує транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, врегульовано ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 ( далі Інструкція) , а також Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 ( далі Порядок).

Згідно ст.266 КУпАП особи, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.п.6,7 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я.

За змістом п.5 Порядку, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Разом з тим, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (п.6 Порядку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.8 Порядку).

Таким чином, обов`язковою підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є результат огляду на стан такого сп`яніння, проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу (за умови відсутності заперечень такого результату водієм).

В іншому випадку, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або висловлення ним незгоди з результатами такого огляду, доказом перебування особи в стані алкогольного сп`яніння та, як наслідок, підставою для притягнення водія до відповідальності, може бути висновок за результатами огляду в закладі охорони здоров`я.

При цьому, складання поліцейським акту огляду є обов`язковим, оскільки ним завершується огляд на стан сп`яніння, що проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу. Протокол про адміністративне правопорушення складається поліцейським за порушення водієм транспортного засобу п.2.9 Правил (керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння) у разі згоди водія з результатами огляду на стан сп`яніння. В іншому випадку водію видається направлення до медичного закладу.

З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 на вимогу поліцейських погодилась пройти на місці зупинки транспортного засобу огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер 6810», результат огляду становить 1,81 ‰ проміле. З вказаним результатом ОСОБА_1 не погодилась, про що нею було неодноразово зазначено поліцейським, проте на пропозицію останніх проїхати огляд у медичному закладі відмовилась.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 категорично заперечувала вживання алкогольних напоїв, так як наразі вагітна. Вказала, що 15.04.2024 року, вона поверталась разом із дітьми додому та після вчиненого нею ДТП на пропозицію поліцейських погодилась пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. З результатом огляду категорично не погоджувалась, оскільки алкоголь не вживає взагалі, про що вказувала поліцейським. Проїхати в медичний заклад відмовилась, так як в автомобілі перебувало двоє малолітніх дітей. Вказала, що ніколи б не сіла за кермо в нетверезому стані, везучи при цьому двох своїх малолітніх дітей та будучи вагітною.

Зазначила, що підписала усі адміністративні матеріали через хвилювання після ДТП, не будучи обізнаною з їх змістом і наслідками у вигляді притягнення її до адміністративної відповідності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім цього, з дослідженого відеозапису не вбачається, що поліцейськими були виявлені у ОСОБА_1 та озвучені їй ознаки алкогольного сп`яніння, не роз`яснено прав, передбачених ст.268 КУПАП, змісту протоколу та інших матеріалів, порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та наслідків відмови проїхати в медичний заклад.

Також на відеозаписі не зафіксовано ознайомлення ОСОБА_1 з адміністративними матеріалами, складеними щодо неї.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення вимог вказаного пункту Правил дорожнього руху має наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, проте виключно за умови складання уповноваженими особами протоколу про адміністративне правопорушення, фабула якого відповідатиме об`єктивній стороні такого правопорушення.

За таких обставин, установивши, що водій ОСОБА_1 не погоджувалась з результатами огляду, проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер 6810» та водночас відмовилася від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, поліцейський на виконання вимог закону, мав би скласти протокол щодо ОСОБА_1 за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, зазначивши ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У такому разі, працівники поліції мали б інкримінувати ОСОБА_1 порушення п.2.5 ПДР, а не п.2.9а ПДР, як про це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, наявному у матеріалах справи.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст.251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Відповідно до ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Згідно усталеної судової практики ЄСПЛ (рішення від 30 травня 2013 року у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява №36673/04); рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia), заява №926/08) у випадку, «коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Отже, неправильна кваліфікація дій водійки у протоколі про адміністративне правопорушення призвела також до неправильного викладення районним судом у оскаржуваній постанові кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки в даному випадку такі дії повинні кваліфікуватися як відмова водія від проходження огляду у встановленому порядку.

Разом з тим, апеляційний суд позбавлений можливості змінити фабулу адміністративного правопорушення та не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

З урахуванням викладеного, слід дійти висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що судом першої інстанції не було дотримано обов`язку всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, що призвело до помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за порушення п.2.9 а ПДР, постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33-35, 245, 247, 248, 249, 251, 252, 283, 294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Мізюка В.В. задовольнити.

Постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 02 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст. 124 КУпАП скасувати в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В іншій частині постанову районного суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду [підпис] В.Я. Марчак

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ В.Я. Марчак

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

30.05.2024 року

(дата засвідчення копії)