Провадження № 33/801/228/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бернада Є. В.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 січня 2024 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 січня 2024 року накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ст. 124 КУпАП, у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком 6 (шість) місяців. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,50 грн.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову суду першої інстанції в частині накладення стягнення за ст. 124 КУпАП, призначивши стягнення у виді штрафу.

У скарзі зазначає, що судом не в повній мірі дотримано вимог ст. 280 КУпАП щодо обставин, які підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а саме не з`ясовано обставини вчинення правопорушення, особу правопорушника та обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, що потягло призначення надто суворого стягнення. Справа була розглянута за його відсутності, оскільки він отримав лише одну судову повістку, написавши заяву про перенесення судового розгляду, іншу судову повістку на судове засідання 17 січня 2024 року не отримував, бути присутнім у судовому розгляді не мав можливості, оскільки, працюючи водієм, перебував у відряджені. Розглянувши справу за його відсутності суд не зміг з`ясувати ті обставини, що він раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, свою вину у вчиненому визнає повністю, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, роботу водієм. Також має дружину, яка вагітна. Робота водієм є єдиним джерелом існування родини, а тому позбавлення його права керування транспортними засобами строком на шість місяців негативно вплине на матеріальний стан родини під час військового стану в країні.

Також ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, мотивуючи тим, що справа розглянута за його відсутності, про розгляд справи він не був повідомлений, а строк на апеляційне оскарження слід обраховувати з 19 лютого 2024 року дня ознайомлення з матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 289 КУпАП, в разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

При вирішенні питання про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови апеляційний суд виходить з того, що постанову Вінницьким міським судом Вінницької області винесено 17.01.2024 та згідно супровідного листа від 17.01.2024 направлено на адресу ОСОБА_1 (а.с.9-11).

Докази на підтвердження факту отримання копії постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи відсутні.

До апеляційної скарги ОСОБА_1 додано копію заяви про видачу копії постанови по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови 19.02.2024 (а.с.19).

Хоча вказана заява і відсутня в матеріалах даної справи, однак, вона приймається апеляційним судом на підтвердження факту отримання ОСОБА_1 судового рішення, оскільки містить резолюцію із зазначенням дати її накладення та підпису відповідальної особи, а також реєстраційну позначку (штамп).

Оскільки ОСОБА_1 не був присутнім під час прийняття оскаржуваної постанови, отримав її копію 19 лютого 2024 року і подав апеляційну скаргу 27 лютого 2024 року, тобто протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови, з метою забезпечення конституційного права особи на оскарження судового рішення, про яке стверджується в рішеннях Європейського суду з прав людини, апеляційний суд прийшов до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 17.01.2024 пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, та потерпілого ОСОБА_2 , який не заперечив щодо зміни ОСОБА_1 адміністративного стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф, апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.12.2023 о 09.45 год. по просп. Коцюбинського, 11, в м. Вінниці ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Renault, д.н. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки Nissan, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який також рухався заднім ходом. Внаслідок цього транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази суд першої інстанції дійшов до висновку про доведення факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП через недотримання ним вимог пункту 10.9 ПДР.

Підпунктом 10.9 Правил дорожнього руху визначено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

ОСОБА_1 не заперечує висновки суду першої інстанції в частині наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а лише просить змінити вид застосованого до нього стягнення.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Так, санкція ст. 124 КУпАП передбачає альтернативні стягнення за вчинене правопорушення: штраф (в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) або позбавлення права керування транспортними засобами (на строк від шести місяців до одного року).

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП визначено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Суд першої інстанції мотивував свій висновок щодо обраного виду стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тим, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався. При цьому, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про поважність причин неявки суду завчасно та належним чином суд не повідомив. Письмові пояснення ОСОБА_1 свідчать про те, що він винуватість у вчиненні правопорушення заперечував. У зв`язку з неявкою ОСОБА_1 у судові засідання суд був позбавлений можливості вирішити питання щодо наявності обставин, які пом`якшують його відповідальність, а надані суду матеріали про наявність таких обставин не свідчать. Оскільки допущене ОСОБА_1 порушення вимог ПДР призвело до ДТП, тому суд першої інстанції дійшов до переконання, що він належних висновків для себе не зробив, що може свідчити про можливість вчинення ним нових порушень в майбутньому. Відтак, з метою попередження вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху суд вважав за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Апеляційний суд виходить з того, що ОСОБА_1 двічі повідомлявся про судові засідання шляхом направлення судової повістки про виклик до суду у додаток «Viber».

При цьому, ОСОБА_1 зазначає, що він був повідомлений лише про судове засідання, яке було призначене на 20.12.2023. Про призначення судового засідання на 17.01.2024 він не був обізнаний.

Статтею 277-2 КУпАП України визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомляється повісткою, яка повинна бути вручена не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі в справах про адміністративні правопорушення ні КУпАП, ні Порядком надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженим наказом ДСА України 23.01.2023 №28, не передбачено.

Відповідна заява ОСОБА_1 щодо надсилання йому судового виклику в електронній формі в матеріалах справи відсутня.

Тому апеляційний суд вважає за можливе врахувати обставини, зазначені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі.

Положеннями статті 30 КУпАП визначено, що позбавлення наданого громадянинові права керування транспортними засобами застосовується за грубе або систематичне порушення порядку користування цим правом.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності раніше не притягувався. Докази на підтвердження зворотного в матеріалах справи відсутні.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тяжких наслідків заподіяно не було, пошкодження транспортних засобів мають незначний характер.

Суд першої інстанції помилково встановив факт заперечення ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, оскільки в письмових поясненнях ОСОБА_1 не заперечував факт своєї вини, а лише зазначив про незгоду і з діями іншого учасника ДТП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 не заперечує свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення та не просить закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Навпаки, ОСОБА_1 визнав вину у повному обсязі.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі стверджує про те, що працює водієм, на підтвердження чого надав довідку ФОП ОСОБА_4 ..

Беручи до уваги вищевказане та те, що ОСОБА_1 не заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, зробив для себе відповідні висновки, зважаючи, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності, правопорушення не заподіяло істотної шкоди, а ОСОБА_1 працює водієм, має вагітну дружину і позбавлення права керування позбавить його засобів до існування, апеляційний суд вважає за необхідне змінити вид застосованого заходу адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що відповідатиме меті адміністративного стягнення, буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.

Керуючись ст. 23, 245, 278, 280, 283, 284, 294 КУпАП,

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження задовольнити та поновити йому строк на оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 17 січня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 січня 2024 року в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців змінити, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

У решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало