ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1192/24 Справа № 185/2787/24 Суддя у 1-й інстанції - Косюк А. П. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2024 року стосовно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

за участю в режимі відеоконференції:

захисника Берзіня С. Л.

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2024 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень 00 копійок, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 15 березня 2024 року о 15 годині 15 хвилин на 1055 км а/д М-30, Павлоградського району, гр. ОСОБА_2 керував автомобілем «ВАЗ 2107» н.з. НОМЕР_1 не маючи права керування, посвідчення водія категорії «В» не має взагалі. Дане порушення є повторним протягом одного року. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ставить питання про повторне дослідження доказів у справі, скасування постанови та закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Наводить доводи, зміст яких зводиться до того, що не доведено факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, що є складовою об`єктивної сторони за ч. 5 ст. 126 КУпАП; не доведено факт повторності вчинення правопорушення і факт позбавлення його права керування; у справі відсутні докази обставин, викладені в протоколі, а постанова за ч. 2 ст. 126 КУпАП щодо ОСОБА_2 не завірена належним чином, тобто ознака повторності не доведена; у справі відсутня відеофікасація та свідки зазначених вище подій, тому відсутні достатні докази для встановлення об`єктивної сторони правопорушення; всупереч твердженням суду, розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_2 , який не був повідомленим належним чином; поліцейські під час складення протоколу не роз`яснили ОСОБА_2 права, передбачені ст. 268 КУпАП, чим порушили його право на захист.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судовому засіданні захисник підтримав апеляційну скаргу і з підстав, викладених у скарзі просив її задовольнити.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив та із заявою про відкладення судового засідання до суду не звертався. Захисник просив розглядати апеляційну скаргу без участі ОСОБА_2 , з яким узгоджена така позиція.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Мотиви апеляційного суду.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду, доходить наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.

Приймаючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд першої інстанції правильно поклав в основу судового рішення докази, долучені до протоколу, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями ОСОБА_2 , копією постанови від 21 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису...

Позиція захисту в апеляційній скарзі та в судовому засіданні зводилась до твердження, що у матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_2 транспортним засобом, оскільки цей факт не підтверджується відеозаписом, а також відсутні пояснення свідків та понятих.

Проте такі твердження захисту спростовуються матеріалами справи та положеннями чинного законодавства.

Суд апеляційної інстанції не може погодитись з доводами про відсутність факту керування, оскільки такий не зафіксований відеозаписом, тому що КУпАП не регламентує встановлення цієї обставин (керування транспортним засобом) певними засобами доказування, наприклад, тільки відеозаписом, як стверджує захисник або іншими певними видами доказів. Апеляційний суд зауважує, що факт керування може бути встановлений на підставі будь-яких доказів та їх сукупності відповідно до ст. 251 КУпАП.

Факт керування транспортним засобом за обставин, викладених у рішенні суду, підтверджується поясненнями самого ОСОБА_2 на місці події, які він власноручно виклав в письмовому вигляді (а.с. 3).

В своїх письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначав, що дійсно 15.03.2024 він керував транспортним засобом ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений на блок-посту при в`їзді в м. Павлоград. Пояснював, що посвідчення водія не має та ніколи не отримував. В 2023 році стосовно нього вже виносили постанову за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Крім того, в апеляційній скарзі не наведено пояснення тій обставині, що ОСОБА_2 мешкає у м. Слов`янськ Краматорського району Донецької області, зареєстроване місце проживання в с. Набутів Черкаського району Черкаської області, а був зупинений працівниками поліції на блок-посту при в`їзді в м. Павлоград на 1055 км автодороги М-30 в Павлоградському районі Дніпропетровської області.

Обставина перебування ОСОБА_2 в час та місці зафіксовані в протоколі, підтверджується й тим, що в ньому зафіксовані прізвище, ім`я, по батькові, паспортні дані останнього, тому на питання суду, звідки працівники поліції отримали ці відомості саме щодо ОСОБА_2 і саме щодо нього склали протокол, а не стосовно будь-якої іншої особи, захисник допустив, що ОСОБА_2 міг надати свій паспорт працівнику поліції на підтвердження його особи.

Також відповідно до письмових пояснень та копії постанови серії ДПО18 №789645 від 21.10.2023 ОСОБА_2 притягнутий до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Відомості, які зафіксовані цією постановою підтвердив ОСОБА_2 в письмових поясненнях, тому те, що вона не завірена належним чином, як зауважує захисник, не тягне недостовірність цих відомостей та недопустимість постанови, як доказу повторності вчинення правопорушення протягом року.

Відсутність у матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, не є порушенням і не виключає склад правопорушення у діях ОСОБА_2 , оскільки, на відміну від, наприклад положень ст. 266 КУпАП, закон та відомчі нормативно-правові акти не вимагають оформлення матеріалів у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 КУпАП з обов`язковою відеофіксацією.

Необґрунтовані є доводи захисника про розгляд судом першої інстанції справи без участі ОСОБА_2 , оскільки останній був повідомленим, шляхом направлення смс-повідомлення на номер телефону, який він вказав у своїх пояснення та який зазначений захисником в апеляційній скарзі. Протокол підписаний ОСОБА_2 без зауважень, який містить відомості, в тому числі про роз`яснення останньому його прав за ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

ОСОБА_2 неодноразово повідомлявся про час, дату і місце проведення апеляційного розгляду проте до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не просив здійснювати апеляційне провадження за його особистої участі, що відповідно до ч. 2 ст. 268, ч. 6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає проведенню апеляційного перегляду без його участі. Як пояснив захисник в апеляційному суді, ОСОБА_2 просив розглядати справу без його участі, але за участю його захисника. Таким чином, право останнього на захист та право участі в судовому засіданні, як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді, забезпечено, у зв`язку з чим відповідні доводи скарги захисника апеляційний суд відхиляє.

Вищевказаним спростовуються доводи апеляційної скарги захисника про незаконність та необґрунтованість постанови місцевого суду, а доводи скарги зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішенням.

Таким чином, при розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції, з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про залишення оскарженої постанови суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2024 року стосовно ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 126 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун