Справа № 523/4047/24
Номер провадження 3/523/2075/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2024 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду міста Одеси Малиновський О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

громадянина України, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

у скоєнні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 734291 від 18 лютого 2024 року, складеного поліцейським Титаренко В.О. відносно ОСОБА_1 , убачається що останній 18 лютого 2024р. о 09.54 годині керував автомобілем марки «Hyundai», д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 , адвокат Ткачук А.Ю., у судовому засіданні вважав, що в діях його довірителя відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, так як поліцейські допустили порушення Наказу МВС України № 1179 від 09.11.2016 Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських, а саме під час спілкування, вони проявляли неповагу до водія, не контролювали свою поведінку, і як наслідок вчинили психологічний тиск на ОСОБА_1 . Також поліцейські неодноразово провокували водія на відмову від огляду на стан сп`яніння.

Суддя, заслухавши захисника, дослідивши матеріали адміністративної справи вважає, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, з наступних підстав.

Згідно з ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як зазначено в частинах першій, другій статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з статті 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з статті 280 КУпАП підлягають з`ясуванню усі обставини справи, в тому числі чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясування інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, у відповідності до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», серед іншого, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху та/або якщо є інформація, що свідчить про причетність водія до вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно підпункту «а» пункту 2.4. Правил дорожнього руху (далі - ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

За вимогами підпунктів «а,б,ґ» пункту 2.1. ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів тощо.

На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 (п.п. «а» п.2.4 ПДР).

Крім того, згідно пункту 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно частини першої статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду встановлено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція).

Відповідно до положень пункту 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції згідно з пунктами 3,4 розділу I Інструкції є: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння лише за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

До матеріалів справи про винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №734291, суду надано: направлення на огляд водія ТЗ складеного 18.02.2024р. о 10.09 годині, CD-диск з відеозаписом виявленого правопорушення.

Так, з дослідженого судом відеозапису убачається, що такий починається об 09 хв. 55 хв., поліцейський підходить до автомобіля Hyundai та повідомляє, що водія зупинили за порушення правил дорожнього руху, а саме проїзд на заборонений жовтий сигнал світлофору, водій в свою чергу, пояснював, що він не порушував ПДР.

О 09 год. 57 хв. водій повідомив поліцейському, що вони працюють, як старі Гаїшники, Далі о 10 год. 00 хв., водій повідомляє поліцейському, що він водій таксі і йому треба їхати бо в нього в автомобілі чекає клієнт якого треба відвести, але поліцейський повідомляє - що водій нікуди не поїде, він неадекватно себе поводить і поїде зараз на огляд для встановлення стану сп`яніння. Далі поліцейський повідомляє ОСОБА_1 , що він буде складати направлення на огляд та те, що він може відмовитись від огляду на стан сп`яніння, так як огляд є добровільним.

О 10 год. 08 хв. водій відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. Далі поліцейський повідомив водію, що він може не отримувати копію протоколу та одразу їхати по своїх справах. О 10 год. 10 хв. 49 сек., можливо встановити, що ОСОБА_1 , самостійно їде з місця оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП, хоча поліцейські намагаються скрити цей факт, закриваючи об`єктиви службових нагрудних відеокамер.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 734291, працівниками поліції зафіксовано у ОСОБА_1 , такі ознаки наркотичного сп`яніння як: тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, поведінка, яка не відповідає обстановці. Водночас, вказані ознаки наркотичного сп`яніння не вбачалися у ОСОБА_1 , з оглянутого судом відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, які були долучені та міститься в матеріалах справи. Під час всієї розмови водій без будь-яких ознак порушення мови надав пояснення, відповідав на поставлені питання, які відповідали фактичним обставинам. Тобто, із відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 , перебував в стані, характерному для наркотичного сп`яніння, зокрема поведінка, що не відповідає обстановці, що в свою чергу, фактично свідчить про відсутність підстав для направлення такої особи на відповідний огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Слід зазначити, що саме лише твердження працівника поліції щодо наявності в тієї чи іншої особи певних ознак наркотичного сп`яніння не може бути єдиним доказом на підтвердження наявності таких, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, та відповідно повинно підтверджуватися іншими доказами зібраними у матеріалах справи, чого в даному випадку немає.

Крім того, в порушення частини першої статті 266 КУпАП представниками поліції після тверджень стосовно перебування ОСОБА_1 , у стані наркотичного сп`яніння та складання відносного нього протоколу про адміністративне правопорушення, останнього не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Також суд доходить висновку, що в діях поліцейських мали місце провокація та підбурювання ОСОБА_1 , на вчинення адміністративного правопорушення. За весь час спілкування ОСОБА_1 із поліцейським, йому було повідомлено чотири рази, що може відмовитись від огляду та те, що огляд є добровільним.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Для відмежування провокації від допустимої поведінки Європейський суд з прав людини виробив ряд критеріїв, такі як: a) змістовний критерій, b) процесуальний критерій.

При цьому під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним - наявність у суду можливості перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням принципів змагальності та рівності сторін.

Відповідно Суд доходить висновку, що стаття 6 Конвенції є застосовую у цій справі та відхиляє заперечення Уряду у цьому відношенні».

У своєму рішенні «Банніков проти Росії» на обґрунтування факту порушення вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод ЄСПЛ посилається на своє рішення «Худобін проти Російської Федерації», «Тейшейро де Кастро проти Португалії», правовий висновок в яких зводиться до вислову «правопорушення не було б скоєно, як би не було спровоковано».

Так, для визначення провокації злочину ЄСПЛ встановив, зокрема, такі критерії: чи були дії правоохоронних органів активними, чи мало місце з їх боку спонукання особи до вчинення злочину, наприклад, прояв ініціативи у контактах з особою, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування, підвищення ціни вище середньої; чи був би скоєний злочин без втручання правоохоронних органів; вагомість причин проведення оперативної закупівлі, чи були у правоохоронних органів об`єктивні дані про те, що особа була втягнута у злочинну діяльність і ймовірність вчинення нею злочину була суттєвою.

Підбурювання з боку поліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений (постанова Касаційного кримінального суду Верховного суду, зокрема, що у постанові від 08 квітня 2020 року, справа № 164/104/18).

Суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять відомостей, які б вказували на наявність будь-яких ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 . У зв`язку з чим, дії працівників поліції з ініціювання провадження призвели до несправедливості провадження в цілому, оскільки правопорушення не було б вчинене без їх активної участі у ньому.

З аналізу ст. 280 КУпАП вбачається, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення адміністративного правопорушення та наявність у діях складу адміністративного правопорушення, інкримінованого особі.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (абз.1 ст. 251 КУпАП).

Таким чином, суддя оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважає, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст.40,124,283,284,285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ

Провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя