Номер провадження: 33/813/76/24
Номер справи місцевого суду: 523/9942/23
Головуючий у першій інстанції Середа І. В.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю секретаря судового засідання Стоянової Л.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Сластнікової Г.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського райсуду м. Одеси від 12.09.2023 стосовно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Арциз, Одеської обл., громадянина України, працюючого водієм ТОВ «Клімавто», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 ;

- про накладення стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,а також стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536, 80 грн.

Відповідно до вказаної постанови, 10.06.2023 о 23:35 год. в м. Одесі, по вул. Миколаївська дорога, 253 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння; зі згоди водія огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 7510», прилад АRLM-0393, результат огляду склав 1,19 ‰, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погодився із оскаржуваною постановою, посилаючись на її винесення з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням усіх фактичних обставин справи, недослідженням та ненаданням належної оцінки доказам з огляду на наступне:

- поза увагою суду 1-ої інстанції залишилось те, що співробітники поліції підійшли до його припаркованого автомобіля, запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, аргументуючи це тим, що вони не розуміють, чи від нього запах алкоголю, чи різкий запах парфуми, його зауваження стосовно того, що він не керував автомобілем співробітниками поліції були проігноровані;

- в порушення вимог Інструкції №1452/735 від 09.11.2015, співробітниками поліції йому не було вручено письмове направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я після висловлення ним незгоди із результатами огляду, проведеного на місці зупинки.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Сластнікової Г.О., які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, ретельно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд критично відноситься до тверджень ОСОБА_1 щодо наявності підстав для закриття провадження стосовно нього у зв`язку із відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вони є безпідставними та, навпаки, спростовуються доказами по справі.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується повторно дослідженими судом апеляційної інстанції наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №027529 від 10.06.2023 (а.с. 2), відповідно до якого ОСОБА_1 10.06.2023 о 23:35 год. в м. Одеса по вул. Миколаївська дорога, 253 керував автомобілем «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння; тест на стан сп`яніння було проведено в установленому законом порядку за допомогою приладу Drager АRLM-0393, результат огляду склав 1,19 ‰, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України;

- квитанцією приладу «Drager Alcotest 7510» від 10.06.2023 та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 10.06.2023 (а.с. 4-6), відповідно до яких ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, результат огляду склав 1,19 ‰; ОСОБА_1 відмовився від підпису зазначених документів;

- відеозаписом з нагрудної камери відео-реєстратору співробітників поліції (а.с. 7), на якому зафіксовано зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , огляд останнього на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля та процес складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Із аналізу повторно дослідженого апеляційним судом вищевказаного відеозапису вбачається, що транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 був зупинений співробітниками поліції у зв`язку із рухом не в крайній правій полосі для руху, проти чого останній не заперечував та погодився.

Зазначені обставини спростовують посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що співробітники поліції підійшли до його припаркованого автомобіля.

При цьому, є такими, що не відповідають дійсності твердження апелянта про те, що співробітниками патрульної поліції були проігноровані його зауваження стосовно того, що він не керував автомобілем, натомість, на підставі аналізу відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 не заперечував факту руху керованого ним автомобіля «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , не в правій крайній полосі для руху, як того вимагають положення п. 11.2 ПДР України.

На відеозаписі чітко зафіксоване очевидне порушення мови ОСОБА_1 , що й послугувало підставою для пропозиції з боку співробітників патрульної поліції пройти йому огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у закладі охорони здоров`я.

Окрім цього, поліцейськими також було роз`яснено ОСОБА_1 його право відмовитись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також його наслідки.

Водночас, на пропозицію співробітників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі водій ОСОБА_1 чіткої відповіді не надавав, почав зауважувати на тому, що у нього немає грошей для сплати штрафу та прохав поліцейських віднестись до нього з порозумінням.

У подальшому, ОСОБА_1 висловив бажання проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, проте, коли співробітник поліції почав складати письмове направлення на проходження такого огляду, ОСОБА_1 зауважив на тому, що хоче проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, за допомогою спеціальних технічних засобів.

Згодом, ОСОБА_1 всіляко ухилявся від проходження огляду на місці зупинки, зокрема, зазначив, що він курить, тому не буде проходити огляд, на що співробітник поліції роз`яснив йому, що куріння не є поважною причиною для непроходження огляду та жодним чином не впливає на його результати.

В кінці кінців ОСОБА_1 самостійно вибрав мундштук, пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510», результат огляду склав 1,19 ‰.

Зазначені вище обставини спростовують посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що він не бачив, як співробітники поліції розпаковують мундштук для проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager», натомість, мундштук останній вибрав самостійно та розпакований він був в його присутності.

Надаючи оцінку твердженням ОСОБА_1 стосовно того, що співробітниками поліції йому не було вручено письмове направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я після висловлення ним незгоди із результатами огляду, суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними з огляду на наступне.

Частинами 2 та 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Пунктом 7 Розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція) передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

В ході подальшого дослідження відеозапису із нагрудних камер співробітників поліції вбачається, що ОСОБА_1 , після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, жодним чином не висловив своєї незгоди із результатами проведеного огляду (1,19‰), не заперечував факту перебування у стані алкогольного сп`яніння, натомість, заперечував існування причин для зупинки його транспортного засобу та проти вилучення посвідчення водія.

Зазначені вище докази, на переконання апеляційного суду, спростовують доводи апелянта та підтверджують винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду 1-ої інстанції як законна, обґрунтована та вмотивована залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 12.09.2023, про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца