КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №369/4601/24 Головуючий у І інстанції - Гришко О.М.
апеляційне провадження №33/824/2375/2024 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Приходько К.П., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Твердохліба Максима Миколайовича , потерпілої особи ОСОБА_2 , переглянув справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Твердохліба Максима Миколайовича на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 квітня 2024 року, якою

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який проживає за адресою:

АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та на якого накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн., -

установив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №200050 від 03 березня 2024 року, цього ж дня 03 березня 2024 року близько 19 год 00 хв ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно брата ОСОБА_2 , а саме: кидався в бійку та ображав нецензурними словами, тобто вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 квітня 2024 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись із зазначеною вище постановою, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - Твердохліб М.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та ухвалити нову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено в чому саме полягало психологічне насильство і яка шкода була заподіяна, хоча це прямо випливає із диспозиції статті 173-2 КУпАП, і є обов`язковим.

Тобто, факт вчинення домашнього насильства ОСОБА_3 відносно його брата, матеріали справи не містять, а тому суд першої інстанції помилково притягнув ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Крім того, з фабули протоколу не простежується факт того, що конфліктна ситуація викликала у постраждалої особи - ОСОБА_2 побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинила емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, тощо.

Наголошує, що у даному випадку є дійсним лише факт того, що атмосфера взаєморозуміння між ОСОБА_3 та його братом ОСОБА_2 відсутня.

Дійсно мала місце обопільна словесна перепалка, однак, не кожна перепалка є домашнім насильством у розуміння норм Закону.

У судовому засіданні захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 - Твердохліб М.М. апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

У судовому засіданні потерпіла особа - ОСОБА_2 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції дані вимоги закону у повній мірі було дотримано.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, за обставин, викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується перевіреними в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з диспозицією ч.1 ст. 173-2 КУпАП, яка ставиться ОСОБА_3 у провину, правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких із зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року №2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Зокрема, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно брата ОСОБА_2 , в ході якої кидався в бійку та ображав нецензурними словами.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_2 , 03 березня 2024 року близько 19 год 00 хв в нього з його братом ОСОБА_3 виник словесний конфлікт. В ході конфлікту ОСОБА_3 погрожував йому фізичною розправою, провокував на бійку. Ображав нецензурними словами. Кидався в бійку до його співмешканки.

Окрім пояснень потерпілої особи, вина ОСОБА_3 у вчиненні щодо ОСОБА_2 домашнього насильства підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення Серії ВАД №200050 від 03 березня 2024 року, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 03 березня 2024 року.

Отже, в діях ОСОБА_3 вбачається об`єктивна та суб`єктивна сторона інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 з приводу відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, є безпідставними, констатуються з формальних підстав, і такими, що спростовуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, яким суд першої інстанції дав належну та об`єктивну оцінку, що також перевірено в суді апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права.

Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, які повністю узгоджуються між собою, а інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б свідчили про незаконність винесеної у справі постанови.

Будь-яких переконливих доводів, які б ставили під сумнів висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП апелянтом не наведено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 252 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, прийшов до висновку, що постанова суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Твердохліба Максима Миколайовича залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду К.П. Приходько