Справа № 463/9335/24 Головуючий у 1 інстанції: Мармаш В.Я.
Провадження № 33/811/1620/24 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Лущанця Миколи Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові, апеляційну скаргу адвоката Лущанця Миколи Васильовича на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 24 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП, і накладено на нього стягнення, у виді штрафу у розмірі 3400 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_1 , 05 серпня 2024 року, близько 18 год. 47 хв. у м. Львові на вул. Старознесенська, 24-26, керуючи т/з марки «Man 18.220», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та не відреагував на її зміну, а саме під час маневру, заїзду в браму, не переконався у відсутності перепони, недотримався безпечного бокового інтервалу, як наслідок зачепив відкатні ворота, чим завдав матеріальних збитків воротам та транспортному засобу, після чого, маючи причетність до пригоди водій ОСОБА_1 залишив місце пригоди, та не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, чим порушив п.п. 2.3Б, 13.1, 2.10 а Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Лущанць М.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати постанову місцевого суду, закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП, оскільки автоматичні ворота почали закриватися коли водій заїжджав на територію підприємства, окрім того він перебував на місці події більше години.

Наголошує, що патрульними не встановлено з якої причини розсувні ворота в`їхали в транспортний засіб, а водій перед початком маневру переконався у його безпечності.

Наголошує, що судом першої інстанції належним чином не перевірено матеріали справи, не надано правової оцінки.

26 листопада 2024 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшло клопотання адвоката Лущанця М.В. про призначення автотехнічної експертизи, в якому він просив поставити на вирішення експерта наступні питання:

-чи відповідали дії водія транспортного засобу «Man 18.220», д.н.з. НОМЕР_1 , вимогам ПДР України;

-як повинен був діяти водій транспортного засобу «Man 18.220», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 в даній дорожній ситуації, відповідно до ПДР України;

-чи мав можливість водій транспортного засобу «Man 18.220», д.н.з. НОМЕР_1 . ОСОБА_1 можливість запобігти зіткненню у даній дорожній ситуації;

Подане клопотання мотивувє тим, що з метою всебічно та об`єктивного з`ясування обставин справи є необхідність у призначені автотехнічної експертизи.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, до повноважень суду апеляційної інстанції не належить функція збирання та встановлення доказів по справі, апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувались раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхиленням їх місцевим судом.

Згідно зі ст. ст. 251, 273 КУпАП експертиза може бути призначена в суді виключно у випадках, коли виникає потреба в спеціальних знаннях і з метою отримання даних, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши клопотання захисника адвоката Лущанця М.В. про призначення автотехнічної експертизи, вислухавши думку ОСОБА_1 , який просив задоволити клопотання про призначення експертизи, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що подане клопотання не містить достатніх обґрунтувань щодо необхідності призначення даної експертизи. Зважаючи, що матеріали справи містять достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення, яке мало місце 5 серпня 2024 року, окрім того до матеріалів справи долучено відеозапис з місця події, який є чіткими та зрозумілим, відтак суд не вбачає доцільності у призначенні зазначеної експертизи, а тому у задоволенні такого клопотання про призначення актотехнічної експертизи слід відмовити.

Заслухавши виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Санкцією ст. 122-4 КпАП України передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Статтею 124 КпАП України передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Пунктом 2.3 Б ПДР України передбачено,що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно із п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Пунктом 2.10 А ПДР України передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Всупереч тверджень апелянта ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 були дотримані, а висновок суду про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, зокрема даними, що містяться у:

-протоколі про адміністративне правопорушення серії АБА №110248 від 30 вересня 2024 року (а.с. 1), з якого встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Man 18.220», д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою м. Львів, вул. Старознесенська, 24-26, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та не відреагував на її зміну, а саме під час маневру заїзду в браму, не переконався у відсутності перепони, недотримався безпечного бокового інтервалу, як наслідок зачепив відкатні ворота, чим завдав матеріальних збитків ТОВ «Фестрепаблік»;

-поясненнями ОСОБА_1 від 30 вересня 2024 року (а.с. 4), з яких вбачається, що 5 серпня 2024 року керував транспортним засобом «Man 18.220», д.н.з. НОМЕР_1 під час маневру повороту він не помітив, що ворота почали закриватися, у зв`язку із чим відбувся контакт із його транспортним засобом, після чого він вирішив продовжити рух та заїхати на територію підприємства;

-схемою місця ДТП (а.с.19) на якій зображено розташування воріт;

-відеозаписом, досліджений судом, на якому зафіксовано що водій транспортного засобу «Man 18.220», д.н.з. НОМЕР_1 , виконуючи маневр заїзду на територію ТОВ «Фестрепаблік», не відреагував на зміну дорожньої обстановки, а саме не помітив, що відкатні ворота закриваються, внаслідок чого відбулося зіткнення з воротами, і результаті чого відбулося їх пошкодження.

-протоколі про адміністративне правопорушення серії АБА №110249 від 30 вересня 2024 року (а.с. 22), з якого встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Man 18.220», д.н.з. НОМЕР_1 , був причетним до ДТП та залишив місце події, не повідомивши орган поліції;

-заявою про вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 26) з якої встановлено, що 5 серпня 2024 року вантажний транспортний засіб д.н.з. НОМЕР_1 здійснив наїзд на віткатні ворота;

-довідкою про результати перевірки звернення ОСОБА_3 (а.с. 28 ) відповідно до якої в ході проведеної перевірки встановлено, що подія вказана у зверненні є ДТП.

Доводи апелянта, що в матеріалах справи відсутні докази адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП, оскільки автоматичні ворота почали закриватися коли водій заїжджав на територію підприємства, апеляційний суд розцінює критично, оскільки такі спростовуються відеозаписом, долученим до матеріалів справи.

Аргументи апелянта, що водій перебував на місці події більше години, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки пошкодження воріт було виявлено лише 6 серпня 2024 року, як вбачається із заяви про вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 10).

Твердження апелянта, що патрульними не встановлено з якої причини розсувні ворота в`їхали в транспортний засіб, апеляційний суд розцінює критично, оскільки водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну та перед початком маневру переконатися у його безпечності.

Апеляційний суд відхиляє аргументи сторони захисту про те, що водій перед початком маневру переконався у його безпечності, оскільки такі мають формальний характер та не підтверджуються доказами, зокрема відеозаписом, долученим до матеріалів справи, на якому зафіксовано, що водій мав технічну можливість уникнути ДТП.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 122-4, 124 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Лущанця М.В. є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

у задоволененні клопотання адвоката Лущанця Миколи Васильовича про призначення актотехнічної експертизи відмовити.

Постанову Личаківського районного суду м. Львова від 24 жовтня 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката Лущанця Миколи Васильовича - без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.