Провадження № 3/127/8436/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Жмудь О.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 15.10.2024 серії ЕПР1 №151287 вбачається, що 15.10.2024 о 14 год. 40 хв. в м. Вінниці, Барське шосе, 106 км 4, водій керував транспортним засобом HYUNDAI TUCSON д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки при безперервній фіксації на портативні відеореєстратори номер 470761, 473720. Від керування ТЗ відсторонений шляхом передачі тверезому водієві.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

02.12.2024 на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження. В клопотанні зазначила що коли приїхали працівники поліції о 15 год. 00 хв. автомобіль не рухався. З відеозапису, який долучено до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не здійснювала жодну із функцій водія, не виконувала механічні дії для руху транспортного засобу, що було проігноровано працівниками поліції. Крім того, з відеозапису вбачається, що з самого початку ОСОБА_1 знаходилась на задньому ряду пасажирського сидіння автомобіля. Також ОСОБА_1 неодноразово зазначала працівникам поліції про те, що не керувала транспортним засобом. У справі містяться пояснення ОСОБА_2 , який представився працівником автовокзалу «Західний», однак з відеозапису вбачається, що неможливо встановити, у кого саме працівник поліції відібрав пояснення, оскільки о 15:04 особу свідка не встановив. Крім того, у телефонній розмові працівники автовокзалу «Західний» повідомили, що ОСОБА_2 ніколи не працював у них. Тому з метою отримання інформації про те, чи працював ОСОБА_2 охоронцем-контролером автовокзалу «Західний» було направлено адвокатський запит до ТОВ «КВ2 І КО», якому належить автовокзал, однак на час подання даного клопотання до суду відповідь не надійшла. До матеріалів справи додано направлення на проходження огляду водія. Разом з тим, ОСОБА_1 взагалі не було видано направлення для проходження медичного огляду, тому огляд було проведено без відповідного направлення, що є порушенням зазначеної вище інструкції. Відеозапис долучений до матеріалів справи не є суцільний та не може слугувати належним доказом фіксування проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки відеозапис змонтований з фрагментів відео. Враховуючи викладене, беручи до уваги, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом, направлення не видавалось, особу свідка не встановлено ОСОБА_1 просила закрити провадження у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, і просила закрити провадження у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки не керувала автомобілем.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена та повністю підтверджується матеріалами справи.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 15.10.2024 о 14 год. 40 хв. в м. Вінниці, Барське шосе, 106 км 4, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом HYUNDAI TUCSON д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась на місці зупинки у зв`язку з чим складений цей протокол.

З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП ЦТЗ «Соціотерапія» від 15.10.2024 слідує, що у результаті огляду ОСОБА_1 , проведеного уповноваженою особою патрульної служби, в останньої виявленні ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці.

В матеріалах справи містяться пояснення свідка ОСОБА_3 від 15.10.2024, з яких вбачається, що 15.10.2024 близько 14 год год. 50 хв. ОСОБА_3 перебував на своєму робочому місці, на в`їзді на територію Західного автовокзалу по вул. Барське шосе, на територію вокзалу заїхав автомобіль HYUNDAI д.н.з. НОМЕР_2 водій якого не розрахувався за в`їзд на територію. Через декілька хвилин автомобіль повернувся та зупинився біля виїзду, який був закритий. ОСОБА_3 підійшов до авто, за кермом перебувала жінка, яка відмовилась розраховуватися за в`їзд, після чого з пасажирського сидіння вийшов чоловік та почав конфліктувати та відмовився оплатити за в`їзд, через 1 хвилину під`їхав екіпаж патрульної поліції, які почали перевіряти документи у водія і пасажира та спілкуватися з ними.

Крім того, до матеріалів справи долучені відеозаписи з нагрудних камер поліцейського. З відеозапису ID реєстратора: 467730, довжиною 1 год. 07 хв. 32 сек. вбачається, що до автомобіля HYUNDAI TUCSON, який стояв на території вокзалу підійшов патрульний поліції та повідомив ОСОБА_1 , що бачив як вона пересідала на заднє сидіння автомобіля. Представник поліції запропонував пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», однак остання відмовилась, сказавши що за кермом не перебувала. На запитання поліцейського: «хто керував автомобілем?», ОСОБА_1 відповіла: «дядько, вийшов з машини, злякався і втік» (11 хв. 25 с. відео). На 12 хв.43 с. відеозапису ОСОБА_1 сказала «ми не рухались, зупинка ваша була незаконною, хто був за кремом ми не знаємо». В подальшому (40 хв. 52 хв відео) повідомила «вона, їхала автопілотом, а я просто сиділа», «їхала на автопілоті, спинили ні за шо», «автопілот не може порушити правила дорожнього руху» (48 хвилина відео). ОСОБА_1 було роз`яснено її права та обов`язки, повідомлено про складення відносно неї, протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водія відсторонено від права керування шляхом передачі автомобіля тверезому водієві.

Працівники поліції відібрали пояснення в ОСОБА_3 , який був безпосереднім свідком події. ОСОБА_3 повідомив даний автомобіль заїхав на територію Західного автовокзалу, та не розрахувався за в`їзд, при виїзді ОСОБА_3 повідомив, що необхідно розрахуватися. За кермом була жінка. З пасажирського сидіння автомобіля вийшов чоловік та почав конфліктувати. Дані обставини підтверджуються відеозаписом ID реєстратора: 467720, довжиною 23 хв. 02 сек.

Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до такого висновку.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції надано описані вище докази, які є належними та допустимими, у своїй сукупності дозволяють встановити дійсні обставини вчинення адміністративного правопорушення та процедуру його фіксування.

Діючим законодавством передбачено, що посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять у собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі.

Суд, у свою чергу, повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії, шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією відповідних статтей КУпАП, і лише після цього дійти висновку, чи містять дії, які суддя вважає доведеними, ознаки саме таких правопорушень, які поставлені особі у провину.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суть правопорушення роз`яснена як на місці події, так і у протоколі викладена чітко та зрозуміло, деталізовано обставини його вчинення, обвинувачення, висунуте ОСОБА_1 , є конкретним та повністю відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою передбачено, в тому числі і відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Даючи оцінку наявності чи відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вищевказаною статтею, суд співставляє фактично досліджені по справі докази через призму норм законодавства з тими обставини, на які вказує сторона захисту.

Пояснення ОСОБА_1 про те, що вона не керувала транспортним засобом розцінюються судом як спосіб захисту з метою уникнення останньою відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, суд вважає необ`єктивними, оскільки ці пояснення суперечать дослідженим в судовому засіданні відеозаписам з місця події, письмовим матеріалам справи, поясненням свідка ОСОБА_3 .

Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази в своїй сукупності вказують на те, що ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу, відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння на місці події. Відмова від огляду на стан алкогольного сп`яніння та фіксація відмови від нього були проведені працівниками поліції з дотриманням процедури його проведення, керування транспортним засобом знайшло своє підтвердження під час розгляду справи, натомість версія те, що ОСОБА_1 не керувала автомобілем спростована, про що вказано вище.

Підстави, які б давали можливість суду вважати, що досліджені докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи. При цьому, суд звертає увагу, що диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП визначає адміністративним правопорушенням кілька неправомірних дій особи як самостійних складів його вчинення, одна з яких є факт перебування водія на момент керування у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно із довідкою, яка долучена до матеріалів справи, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримувала. Тобто, права керування транспортними засобами ОСОБА_1 не має взагалі.

Відповідно до положень ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особами, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно із Порядком видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства (п. 20).

Виходячи із системного аналізу зазначених норм, правова природа додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної статті і полягає у забороні керувати транспортними засобами.

Позбавлення права керувати транспортними засобами має відповідати загальній меті будь-якого покарання, передбаченій ст. 23 КУпАП. У контексті питання, яке розглядається, особливої уваги набуває досягнення мети покарання щодо запобігання вчиненню нових правопорушень як особами, які вчинили адміністративні правопорушення, так і іншими особами, з дотриманням засад справедливості та принципу рівності всіх перед законом.

При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Каральна мета такого додаткового покарання досягається як безпосередньою забороною керувати транспортними засобами (позбавлення суб`єктивного права), так і покладенням на особу у зв`язку з цим уповноваженим органом з питань пробації певних обов`язків, а також роз`яснення особі наслідків невиконання покладених обов`язків та ухилення від відбування додаткового покарання.

Підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.

Враховуючи зазначене, особі, яку визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, суд може призначити передбачене санкцією відповідної статті додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення адміністративного правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Така правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 вересня 2023 року у справі №702/301/20.

З огляду на вищевикладене, враховуючи характер вчиненого порушення, особу правопорушника, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Крім того, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,60 грн, сплата якого передбачена п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 38, 130, 247, 276, 283, 284, 294 КУпАП, ст. ч. 5 ст. 4ЗУ «Про судовий збір», суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень) на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.О. Жмудь