ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2024 Справа №607/9024/24 Провадження №3/607/4203/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Багрій Т.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №325276 від 15 квітня 2024 року зазначено: «15 квітня 2024 року близько 20:25 год. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 не впускав свою колишню дружину ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_2 , щоб побачитись з їхньою спільною дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив домашнє насильство психологічного характеру та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП».

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Янчишин В.Й. в судовому засіданні просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, посилаючись на доводи, зазначені у клопотанні про закриття провадження у справі. У клопотанні захисник посилається на те, що 12.10.2023 року рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області у справі №598/2172/23 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 04.12.2023 року, у справі № 598/2741/23 прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Янчишин Володимир Йосифович, до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог іцодо предмета спору: служба у справах дітей Збаразької міської ради, Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради Тернопільської області про визначення місця проживання дитини та відкрити провадження у цивільній справі. Між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 склались цивільно-правові відносини щодо визначення порядку спілкування з дитиною та усунення в цьому перешкод, а матеріали справи не містять вказівки на конкретні діяння фізичного, , психологічного або економічного насильства, що вчиняються ОСОБА_4 по відношенню до ОСОБА_2 або погрози їх застосування, внаслідок яких могла б бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Матеріали справи не містять об`єктивних доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно своєї колишньої дружини, оскільки матеріали справи підтверджують наявність лише факту конфлікту між колишнім подружжям. Разом з тим, жодних даних стосовно вчинення ОСОБА_1 дій, які б містили ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. ні протокол про адміністративне правопорушення, ні долучені до нього матеріали справи, не містять.

Проаналізувавши зібрані по справі докази, дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 252 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною першою статті 173-2 КпАП України передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до пунктів 3, 14 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 7 грудня 2017 року (далі Закон) домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином Законом встановлено, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією частини першої статті 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Зокрема, психологічне насильство має місце тоді, коли словесні образи, погрози, приниження тощо викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, домашнє насильство є правопорушенням із матеріальним складом, обов`язковою ознакою якого є настання відповідних суспільно-небезпечних наслідків у виді шкоди фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого або реальної можливості заподіяння такої шкоди, тобто такої, що об`єктивно могла настати, але не настала через незалежні від волі кривдника обставини.

На підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, до матеріалів справи долучено: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №325276 від 15 квітня 2024 року, відеозапис, що міститься на оптичному носію інформації диску DVD-R, на якому зафіксовано спілкування працівників поліції з ОСОБА_2 ; заяву ОСОБА_2 від 15 квітня 2024 року, у якій вона просить притягнути до відповідальності її колишнього чоловіка ОСОБА_1 , який чинив психологічний тиск і не давав змоги побачитись з сином; письмове пояснення ОСОБА_2 від 15 квітня 2024 року, у якому вона зазначила, що приїхала з за кордону та хотіла побачитись з сином, однак колишній чоловік не дав змоги, нев пустив та чинив психологічний тиск; витяг з ІПНП України від 16 квітня 2024 року.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом досліджено долучений до матеріалів справи відеозапис export-514lz, на якому зафіксовано, що прибувши на місце події, працівники поліції виявили заявника ОСОБА_2 , яка повідомила, що вона перебувала за кордоном. Приїхавши на територію України вона мала намір побачитись з сином, однак її колишній чоловік, який з дитиною проживають за адресою: АДРЕСА_1 , не дозволяє їй це зробити. Крім того, на 00:01:00 хв. відеозапису зафіксовано, що ОСОБА_2 повідомляє працівникам поліції, що її колишній чоловік ОСОБА_1 вийшов з квартири та попросив її прийти на наступний день для того щоб побачитись із сином. Про те, що ОСОБА_1 вчиняв будь-які протиправні дії по відношенню до ОСОБА_2 , остання не повідомляє.

У заяві та письмовому поясненні від 15 квітня 2024 року ОСОБА_2 зазначила, що ОСОБА_1 вчинив щодо неї психологічний тиск, не дає змоги побачитись з сином.

Зі змісту зазначеної заяви та пояснень вбачається, що заявник узагальнено вказала про те, що ОСОБА_1 вчинив психологічний тиск, однак не зазначила які саме дії останній вчиняв по відношенню до неї, та які містять ознаки домашнього насильства.

Як вбачається з копії рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 12жовтня 2023 року у справі №598/2172/23 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 04.12.2023 року, у справі № 598/2741/23 прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Янчишин Володимир Йосифович, до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог іцодо предмета спору: служба у справах дітей Збаразької міської ради, Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради Тернопільської області про визначення місця проживання дитини та відкрити провадження у цивільній справі.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 наявні цивільно-правові відносини щодо визначення порядку спілкування з дитиною та усунення в цьому перешкод. При цьому, матеріали справи не містять відомостей про будь-які діяння фізичного, психологічного або економічного насильства, що вчинялись ОСОБА_4 по відношенню до ОСОБА_2 або погрози їх застосування, внаслідок яких могла б бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

В свою чергу суд вважає, що домашнє насильство важливо відрізняти від конфліктних стосунків. Оскільки конфлікт це особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

Відтак людина, що чинить домашнє насильство, діє умисно, з наміром заподіяти шкоду потерпілому, порушивши його права й свободи, тоді як ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію, несумісну з інтересами іншої сторони, зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій це конфлікт.

В даному випадку мав місце конфлікт між колишнім подружжям щодо визначення порядку спілкування з дитиною та усунення в цьому перешкод, однак беручи до уваги вищевикладене не кожен конфлікт є домашнім насильством у розумінні норм Закону.

Отже, на підтвердження викладених у протоколі даних, всупереч вимогам ст.251 КУпАП, у матеріалах справи відсутні будь-які докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, зокрема вчинення ним домашнього насильства психологічного характеру стосовно ОСОБА_2 ..

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначене та аналізуючи докази в їх сукупності, вважаю, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 173-2, 247, 268, 277, 287 КУпАП, суд -

постановив:

Провадження в адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяТ. Я. Багрій