КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 375/1724/24 Головуючий в суді І інстанції:Антипенко В.П.
Провадження № 33/824/5468/2024 Головуючий в суді ІІ інстанції: Сушко Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Заліського Богдана Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 30 жовтня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 142007 від 03 жовтня 2024 року - 03 жовтня 2024 року о 15 год. 54 хв. в с. Рокитне по вул. Червона Січ 199, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мотоцикл Sparkбез номерного знаку в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» 6820 ARHK-0565 на місці зупинки, тест № 4665, результат позитивний - 1,58‰, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 30 жовтня 2024 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп..

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, 04 листопада 2024 року адвокат Заліський Б.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що в матеріалах справи відсутні письмові докази того, що ОСОБА_1 порушив будь-яку з вимог Правил дорожнього руху, відтак підстав для зупинки транспортного засобу не було, а наступні дії інспектора поліції не відповідають вимогам ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».

Крім того, захисник ОСОБА_1 - адвокат Заліський Б.С. вказує, що в порушення ч. 1 ст. 266 КУпАП ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не відсторонявся взагалі, письмові докази відсторонення відсутні.

Також доводи апеляційної скарги захисник обгрунтовує тим, що посвідчення водія у його підзахисного взагалі відсутнє і він його ніколи не отримував.

Адвокат Заліський Б.С. та Рябенко Р.П. у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, про день, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах адміністративної справи доказах.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими нормами закону держави Україна.

Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9а ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 142007 від 03 жовтня 2024 року, з якого вбачається, що 03 жовтня 2024 року о 15 год. 54 хв. в с. Рокитне по вул. Червона Січ 199, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мотоцикл Spark без номерного знаку в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» 6820 ARHK-0565 на місці зупинки, тест № 4665, результат позитивний - 1,58‰, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1-2);

- у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3188688 від 03.10.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки водій керуючи транспортним засобом не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив вимоги п.2.1а ПДР України (а.с. 3);

- у результаті тестування на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 03.10.2024 року о 16 год. 07 хв. проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Alcotest 6820, прилад №ARHK-0552, тест № 4665, результат тестування - 1,58‰. Чек результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Alcotest 6820, прилад №ARHK-0552 містить підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с. 5);

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким огляд проведено у зв`язку з виявленням ознак: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці за допомогою Alcotest 6820, прилад №ARHK-0552, результат огляду на стан сп`яніння - 1,58‰ позитивний, із результатами якого ОСОБА_1 погодився, проставивши свій підпис у рядку «з результатами згоден» (а.с. 6);

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.10.2024 року (а.с. 4);

- у рапорті інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП старшого лейтенанта ОСОБА_2 , із якого вбачається, що 03.10.2024 року о 15 год. 54 хв. було зупинено транспортний засіб мотоцикл Spark без номерного знака під керуванням водія ОСОБА_1 за порушення ПДР України, а саме п.п. 2.3г. Під час перевірки документів у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. На вимогу пройти огляд на місці зупинки водій погодився, тому огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився за допомогою Alcotest 6820, прилад №ARHK-0552 тест №4665, позитивний - 1,58‰. Крім того, під час перевірки по базі ІПНП було встановлено, що на вищевказаного громадянина є постанова про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 26.08.2022 року ВП №60090506 Рокитнянським ВДВС, однак зв`язавшись із виконавцем, остання повідомила, що в ОСОБА_1 борги сплачені та обмеження знято. При цьому, водія було відсторонено від керування транспортним засобом та доставлено за місцем проживання у пішому порядку (а.с. 8);

- даними відеозапису з нагрудної камери 476741, 476411, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом без шолому, зупинку транспортного засобу патрульними поліції, виявлення ознак алкогольного сп`яніння у ході спілкування з водієм та пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, на що водій спочатку неодноразово зазначив, що алкогольні напої справді вживав, а надалі висловив згоду та пройшов даний огляд за допомогою спеціального технічного засобу, який показав наявність у ОСОБА_1 алкогольного сп`яніння з результатом 1,58‰, з чим ОСОБА_1 погодився без будь-якого примусу та тиску, відтак працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 9).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме - ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала та правопорушником - ОСОБА_1 .. Будь-які пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення у протоколі відсутні.

Обставини, зазначені в протоколі узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції наданим відеозаписом, на якому відображені події, які відбувалися 03 жовтня 2024 року за участю ОСОБА_1 ..

Відеозапис свідчить про дотримання працівником поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксовані подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні письмові докази того, що ОСОБА_1 порушив будь-яку з вимог Правил дорожнього руху, відтак підстав для зупинки транспортного засобу не було, а наступні дії інспектора поліції не відповідають вимогам ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки це спростовується наявними доказами у матеріалах справи, у об`єктивності яких суд апеляційної інстанції не має сумнівів, а саме, як вбачається із рапорту інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП старшого лейтенанта ОСОБА_2 транспортний засіб було зупинено за порушення ПДР України, а саме п.п. 2.3г, крім того ОСОБА_1 було притягнено до відповідальності за керування транспортним засобом без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушим п. 2.1.а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП, що підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3188688 від 03.10.2024 року.

Відповідно до п.п. 2.3г ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Так, як вбачається із наданого до апеляційного суду відеоматеріалу із нагрудних камер патрульних поліції, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мотоцикл Spark без мотошолому, що і стало підставою для зупинки відповідно до вимог законодавства.

Доводи апеляційної скарги про те, що в порушення ч. 1 ст. 266 КУпАП ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не відсторонявся взагалі, письмові докази відсторонення відсутні, суд апеляційної інстанції також не бере до уваги, оскільки як вбачається із рапорту інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП старшого лейтенанта ОСОБА_2 водія було відсторонено від керування транспортним засобом та доставлено за місцем проживання у пішому порядку, і такі дані узгоджуються із долученим до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписом із нагрудних камер, де наочно вбачається, що ОСОБА_1 пішим ходом із транспортним засобом у супроводі патрульних поліції був доставлений додому, тим самим відсторонений від керування транспортним засобом.

Долучені відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції є об`єктивним доказом, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, який забезпечує можливість наочно впевнитись в обставинах справи, а тому є належним та допустимим.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, щопосвідчення водія у ОСОБА_1 взагалі відсутнє і він його ніколи не отримував, оскільки вони мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Як встановлено судом першої інстанції, та з чим погоджується суд апеляційної інстанції, ОСОБА_1 у розумінні п. 1.10 ПДР України не є водієм та до нього не застосовується стягнення у виді позбавлення спеціального права.

Так, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення стягнення у виді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено різне стягнення для водіїв та інших осіб.

Зокрема, для водіїв передбачено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, а на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста - машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Таким чином, конструкція зазначених правових норм передбачає дві обов`язкові ознаки у їх невід`ємному зв`язку, які характерні для категорії «водій» - керування транспортним засобом і наявність посвідчення водія.

Тому ОСОБА_1 у даному випадку не є водієм, а відноситься до категорії «інші особи», стягнення для якого передбачено окремо санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП - штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, ОСОБА_1 жодним чином не заперечував щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху України, не висловлював з цього приводу жодних міркувань та заяв.

Разом з тим, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення ті пояснення, які вважав за потрібні, однак свою незгоду із викладеними у ньому відомостями не зазначив.

Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Рокитнянського районного суду Київської області від 30 жовтня 2024 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга адвоката Заліського Богдана Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Заліського Богдана Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 30 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено «02» грудня 2024 року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко