Справа № 489/8460/24
Провадження № 3/489/2946/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Постанова

іменем України

03 грудня 2024 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Гриненко Михайло Вікторович, розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , працюючого інженером в ТОВ «Техноцентр Миколаїв-Авто»

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127-1 КУпАП,

встановив:

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №559479 від 15.10.2024 ОСОБА_1 інкримінується, що 30.09.2024 о 08.38 год. в м. Миколаєві по вул. Казарського, 4/8, він, будучи адміністративно-відповідальною посадовою особою ВЛ ТОВ «Техноцентр Миколаїв-Авто», в порушення п. 1.5 ПДР України, здійснив видачу документа серії №00874-00832-24 про технічну справність транспортного засобу "I-VAN A07A3-65", д.н.з НОМЕР_2 , з порушенням законодавства у сфері здійснення ОТК, а саме: на фотографіях салону транспортного засобу з фіксацією місць для сидіння без урахування місця водія зафіксовано 32 місця, з місцем водія - 33. Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 29.03.2023, кількість місць з місцем водія - 32, чим порушив абзац 6 пункту 18 Порядку проведення ОТК.

Крім того, протоколом серії ААД №559478 від 15.10.2024 ОСОБА_1 інкримінується, що 30.09.2024 о 09.19 год. в м. Миколаєві по вул. Казарського, 4/8, він, будучи адміністративно-відповідальною посадовою особою ВЛ ТОВ «Техноцентр Миколаїв-Авто», в порушення п. 1.5 ПДР України, здійснив видачу документа серії №00874-00833-24 про технічну справність транспортного засобу "БАЗ А079.19", д.н.з НОМЕР_4 , з порушенням законодавства у сфері здійснення ОТК, а саме: на фотографіях салону транспортного засобу з фіксацією місць для сидіння без урахування місця водія зафіксовано 25 місць, з місцем водія - 26. Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 07.10.12022, кількість місць з місцем водія становить 25, чим порушив абзац 6 пункту 18 Порядку проведення ОТК.

ОСОБА_1 при розгляді справи в суді свою вину в інкримінованому порушенні не заперечував.

Вислухавши пояснення особи, дослідивши матеріали, що знаходяться у справі (протоколи про адміністративне правопорушення; повідомлення РСЦ ГСЦ в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях №31/30/12-6910-2024 від 04.10.2024; копію реєстраційної картки транспортного засобу I-VAN A07A3-65, д.н.з НОМЕР_2 ; довідку РСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях бн від 30.09.2024 з фототаблицею; повідомлення РСЦ ГСЦ в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях №31/30/12-6912-2024 від 04.10.2024; копію реєстраційної картки транспортного засобу "БАЗ А079.19", д.н.з НОМЕР_4 ; довідку РСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях бн від 30.09.2024 з фототаблицею; копію наказу №3 від 01.06.2022), суддя дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 254, 256 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою. У протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначаються: дата і місце його складення, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Системний аналіз вказаних норм свідчить про те, що у випадку вчинення особою адміністративного правопорушення складається протокол про адміністративне правопорушення, в якому в обов`язковому порядку зазначаються відомості про таку особу, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, з метою забезпечення права особи знати суть пред`явленого обвинувачення, щоб мати змогу захищатися від нього.

Виходячи із положень зазначених норм права, протокол про адміністративне правопорушення є документом, який є підставою для висунутого обвинувачення та притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог пункту «а» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, особа, яка обвинувачується у вчиненні правопорушення, має право бути негайно і детально проінформованою зрозумілою мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти неї.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Частиною першою статті 127-1 КУпАП передбачена відповідальність за видачу документа про технічну справність транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, з порушенням порядку проведення перевірки технічного стану такого транспортного засобу.

Із змісту вказаної норми права слідує, що вона є бланкетною і при вирішенні питання про наявність в діянні особи складу адміністративного правопорушення за даною статтею необхідно встановити вимоги якого нормативного акту були порушені особою, відносно якої складений протокол, з метою притягнення її до адміністративної відповідальності.

У протоколах про адміністративне правопорушення не викладено суть правопорушення у відповідності до диспозиції ч. 1 ст.127-1 КУпАП, яка чітко визначає, що повинно бути встановлено порушення порядку проведення перевірки технічного стану транспортного засобу. Тобто, норми ч. 1 статті 127-1 КУпАП відсилають до інших законодавчих чи нормативних актів, які регулюють порядок проведення перевірки технічного стану транспортного засобу. Відповідно, у протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути зазначено такі законодавчі чи нормативні акти, а також які саме положення таких актів були порушені.

При цьому в протоколах про адміністративне правопорушення при викладенні суті інкримінованого особі правопорушення зазначено, що особою при видачі документу про технічну справність транспортного засобу було порушено вимоги абзацу 6 пункту 18 Порядку проведення ОТК через те, що на фотографіях салону транспортних засобів з фіксацією місць для сидіння вказана кількість місць не відповідає зазначеній кількості місць для сидіння у свідоцтвах про реєстрацію транспортних засобів.

Проте, зі змісту абзацу 6 пункту 18 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів вбачається, що він містить положення про те, що протокол, який видано з порушенням цього Порядку, Вимог до перевірки або містить неповну та/або недостовірну інформацію, є недійсним. Зазначення виконавцем неповної та/або недостовірної інформації в протоколі є порушенням.

При цьому, в протоколі не вказано який саме пункт Порядку визначає необхідність фотофіксаціії під час проведення технічного контролю салону транспортного засобу із фіксацією місць для сидіння, порушення вимог якого інкримінується особі, яка притягується до відповідальності.

Крім того, до матеріалів справи не додано фотографій салону транспортних засобів "I-VAN A07A3-65", д.н.з НОМЕР_2 , та "БАЗ А079.19", д.н.з НОМЕР_4 , на яких були б зображені місця для сидіння та їхня кількість, якими б були підтверджені викладені в протоколі обставини інкримінованого особі правопорушення.

Таким чином, встановлені при розгляді справи обставини вказують на те, що викладена у протоколах про адміністративне правопорушення, які є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суть інкримінованого особі діяння, не може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності, оскільки при викладенні суті правопорушення посадовою особою, яка склала протокол, не зазначено відповідний пункт Порядку, порушення вимог якого інкримінується особі, відповідно до викладених у протоколах обставин вчинених діянь, а також до протоколів не додані відповідні фотозображення, якими б підтверджувалися обставини інкримінованого особі правопорушення.

Згідно з усталеною судовою практикою ЄСПЛ (рішення від 30 травня 2013 року у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява № 36673/04); рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії»(Karelin v. Russia), заява № 926/08) у випадку, «коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення винуватості особи тлумачаться на її користь.

Із пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» вбачається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Суддя зазначає, що при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою необхідно керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), що передбачають: "ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи".

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним у його вчиненні. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення.

Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, дослідивши усі обставини справи в їх сукупності та оцінюючи зібрані у справі докази, суддя вважає, що матеріалами справи не доведено наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, події та складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Зазначене є підставою для закриття провадження у справі через недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з недоведеністю належними доказами складу такого адміністративного правопорушення, оскільки протоколи про адміністративне правопорушення складеі з порушенням вимог закону і не дають змоги встановити винуватість особи в інкримінованому їй правопорушенні, у зв`язку з чим висновок особи, яка склала протокол, є необґрунтованим належним чином та суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого такий висновок носить суб`єктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності.

Відповідно до положень ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки особа притягається до адміністративної відповідальності за кілька адміністративних правопорушень, справи про які перебувають на розгляді одного судді, тому з метою своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин правопорушень є доцільним провести одночасний розгляд вказаних справ, об`єднавши їх в одне провадження.

Керуючись статтями 36,247,252,265,280,283,291,294 КУпАП, суддя

постановив:

Справи про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127-1 КУпАП, згідно з протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД №559479 від 15.10.2024 (справа №489/8460/24, провадження №3/489/2946/24) та серії ААД №559478 від 15.10.2024 (справа №489/8461/24, провадження №3/489/2947/24) - об`єднати в одне провадження, присвоївши єдиний номер 489/8460/24 (провадження №3/489/2946/24).

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 127-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.В. Гриненко