Номер провадження 3/523/7222/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2024 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Середа І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП України в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

УСТАНОВИЛА:

13 листопада 2024 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшли матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за обставинами того, що 29 жовтня 2024 року близько 14.00 години під час конфлікту з колишньою співмешканкою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , ображав її нецензурною лайкою, висловлював погрози, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За вказаними обставинами працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 169026 від 01 листопада 2024 року.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, суд вживав заходи щодо повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки на зазначений у протоколі номер телефону, про що в матеріалах справи є відповідні докази, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Також, інформація щодо розгляду судової справи оприлюднена на сайті Судової влади України. Враховується і те, що особа обізнана про складання відносно нього протоколу про порушення та направлення його до суду, тому має цікавитися станом розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшла висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з огляду на таке.

Згідно зі ст. 1 КУпАП завданням цього кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Проте, висновки працівників поліції про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи і спростовуються письмовими поясненнями ОСОБА_2 та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, із пояснень вказаних осіб вбачається, що колишнє подружжя проживає у одному будинку, кожен у своїй частині.

У своїх поясненнях ОСОБА_2 вказує на те, що її колишній чоловік приїхав із невідомими людьми, почав зламувати браму, пошкодив замок у будинку, тому що хоче вселитися у нього, що вона вважає незаконним, оскільки домоволодіння належить їй на праві власності. З приводу незаконного проникнення ОСОБА_1 у будинок вона звернулася із відповідною заявою до правоохоронних органів (29 жовтня 2024 року № 10813). У подальшому ОСОБА_2 подала заяву, в якій просила не розглядати її повідомлення на лінію 102, так як у спірній ситуації вони розібралися самостійно.

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 пояснив, що 29 жовтня 2024 року він після тривалої відсутності прибув до свого місця проживання у будинок за адресою: АДРЕСА_1 , частина якого належить йому на праві приватної власності, інша частина домоволодіння належить ОСОБА_2 . Ніяких конфліктів з нею не було.

Домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних стосунків, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод. Тоді як під конфліктом потрібно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнього загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони. Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин, але й від суб`єктивних факторів, до яких потрібно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту, що узгоджується із висновком Верховного Суду, висловленим у постанові від 07 листопада 2023 року у справі № 676/265/23 (провадження № 61-9498св23).

Так, у ході розгляду справи встановлено, що між колишнім подружжям існує цивільний спір щодо поділу спільного майна подружжя, що автоматично не свідчить про застосування домашнього насильства.

Крім того, слід врахувати, що вчинення ОСОБА_2 дій з метою усунення перешкод, які чинив їй ОСОБА_1 , у доступі до будинку шляхом виклику поліції, повідомлення про вселення до будинку, частина якого належить їй на праві власності, не є формою домашнього насильства, виключаючи умисне позбавлення заявника житла або можливості користуватися ним.

Отже, зібрані докази не підтверджують вчинення ОСОБА_1 психологічного насильства стосовно ОСОБА_2 . Більше того сама ОСОБА_2 у своїй заяві та письмових поясненнях вказувала лише на незаконність вселення ОСОБА_1 у будинок, а про вживання ним нецензурної лексики на її адресу не вказувала.

Таким чином, приходжу до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, доки її вину не було доведено у законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Також, суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, коли відсутні подія та склад адміністративного правопорушення.

На підставі вищезазначеного та враховуючи відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 23, 173-2, 251, 255, 247, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її ухвалення до Одеського апеляційного суду.

Суддя