Справа № 650/3166/23
провадження № 3/650/87/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2024 року в селищі Велика Олександрівка суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області Сікора О.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14 грудня 2023 року серії ВАВ № 978726 вказано, що 14 грудня 2023 року о 18:30 год. ОСОБА_1 по автодорозі між с. Кучерське та с. Борозенське перебуваючи в п`яному вигляді на вимогу працівника поліції залишитися у зазначеному місці намагався втекти з місця події, падав на дорожнє покриття, хватав за формений одяг, не виконував законну вимогу працівників поліції щодо припинення правопорушення, чим вчинив злісну непокору законній вимозі працівників поліції, чим, вчинив правопорушення, передбачене статтею 185 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності на судове засідання не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Заяви про відкладення судового засідання подано не було. Наведене, враховуючи вимоги частини першої статті 268 КУпАП, не є перешкодою для розгляду справи.

Вирішуючи питання про розгляд справи за відсутності особи, суд враховує, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З наявних в розпорядженні суду матеріалів справи вбачається, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, було достовірно відомо про факт складення відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення та подальший розгляд справи в суді. Більш того, уповноваженою особою при складанні протоколу про адміністративне правопорушення попередньо було визначено дату судового засідання, про яку під підпис повідомлено особі.

Також, при вирішені питання про розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд виходить з того, що останньою не було подано до суду жодних клопотань, заяв, заперечень тощо. Таких відомостей немає і в документах, доданих до протоколу.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вказаного протоколу вбачається, що поліцейський кваліфікував дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за статтею 185 КУпАП, оскільки нею не було виконано законного розпорядження поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а отже доведенню підлягає відповідний склад адміністративного правопорушення, який полягає, зокрема, у доведенні обставин щодо: особи, яка безпосередньо висловлювала розпорядження; законність відповідного розпорядження; висловлювання відповідного розпорядження наполегливо та неодноразово; виконання особою, яка висловлювала розпорядження службових обов`язав; обов`язок особи, яка притягається до адміністративної відповідальності виконати відповідне розпорядження; невиконання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності відповідного розпорядження тощо.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення суду були надані та ним досліджені такі матеріали: протокол про адміністративне правопорушення від 14 грудня 2023 року серії ВАВ № 978726 (далі також протокол); протокол про адміністративне затримання АЗ № 050163; протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 115254 за частиною першою статті 130 КУпАП; постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 682475 від 14 грудня 2023 року; рапорти від 14 грудня 2023 року; копія паспорта особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; відеозапис.

Так, із вказаних матеріалів, а саме рапорту інспектора суд встановив, що 14 грудня 2023 року о 18:19 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 14 грудня 2023 о 18:14 год. за адресою: Великоолександрівський район, с. Кучерське, вулиця Дорога, на трасі від с. Борозенське до с. Кучерське зупинено автомобіль ГАЗ 53 днз НОМЕР_1 . Водій даного авто не виконав вимогу зупинки. Намагався втекти. За допомогою сирени службовим автомобілем був наздогнаний. Водій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 здійсни в непокору працівникам поліції. Також намагався втекти пішки. Він з ознаками алкогольного сп`яніння, Доставляєжться в Великоолександрівский ВП 1. До нього засттосовано спецзасоби, щоб не наніс собі шкоду і і оточуючим. Заявник: ОСОБА_2 , тел.: НОМЕР_2 .

14 грудня 2023 року о 18:30 год. ОСОБА_1 по автодорозі між с. Кучерське та с. Борозенське перебуваючи в п`яному вигляді на вимогу працівника поліції залишитися у зазначеному місці намагався втекти з місця події, падав на дорожнє покриття, хватав за формений одяг, не виконував вимоги працівників поліції. У зв`язку з цим його було затримано та доставлено до відділку поліції.

Проте встановлених обставин не достатньо для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої інкримінованим правопорушенням, оскільки суду не надано доказів на підтвердження таких обов`язкових елементів об`єктивної сторони як: прізвище, ім`я та по батькові, посада, звання особи, яка безпосередньо висувала відповідну вимогу ОСОБА_1 ; посилання на положення закону, яке передбачало право службової особи висувати відповідну вимогу та формулювання самої вимоги, як вона визначена у відповідному нормативно-правовому акті.

Відповідних відомостей протокол не містить, а встановлення таких обставини виходячи із доданих до протоколу документів, свідчатиме про вихід суду за межі обвинувачення, адже відповідні обставини є обов`язковими елементами складу інкримінованого правопорушення, які підлягають обов`язковому відображенню в протоколі.

В протоколі зазначено про вимогу поліцейського залишитися в зазначеному ним місці та припинити правопорушення, проте Закон України «Про національну поліцію» не містить відповідних вимог, які б бути сформульовані саме таким чином.

Щодо останнього суд зазначає, що в протоколі має бути відображена вимога відповідно до вимог закону, оскільки в даному випадку мова йде про притягнення особи до адміністративної відповідальності за її невиконання, а отже важливим є встановлення того, чи дійсно особі висловлювалася саме вимога передбачена законом, що виключало би сумніви щодо правильного розуміння останньої її змісту.

Звертає увагу суд і на той факт, що о 18.30 год., тобто у час в який за даними протоколу ОСОБА_1 було висунуто вимогу, а він її не виконав, останній перебуває в автомобілі поліцейських вже будучи затриманим та висловлюється на їх адресу нецензурною лайкою. Тобто у вказаний в протоколі час вчинення правопорушення на адресу ОСОБА_1 не висловлювалося жодних вимог з боку поліцейських.

Таким чином, проаналізувавши надані суду докази та надавши їм відповідну оцінку, суд констатує недостатність доказів для висновку про факт вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так само, чинним КУпАП не передбачено повноважень суду для зміни кваліфікації дій особи, адже це суперечитиме наведеним засадам здійснення правосуддя.

Так, частиною першою статті 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до частини другої статті 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями частини третьої статті 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн, ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 164 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення частини третьої статті 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення, відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні в справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20. Вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини першої статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Висновки викладені Європейським судом справедливості у відповідності до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є одним з джерел національного права, а отже є обов`язковими до виконання державною Україна.

Таким чином, оскільки суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення відображену в протоколі, перекваліфіковувати дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення щодо обставин визнаних судом недоведеними, а учасниками провадження їх надано не було, слід виснувати про вичерпання судом усіх визначених законом можливостей щодо збору доказів, а отже наявності підстав для розгляду справи за наявними матеріалами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження, а отже провадження у справі належить закрити відповідно до пункту 1 статті 247, пункту 3 частини першої статті 284 КУпАП, у зв`язку з недоведеністю наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 130 КУпАП.

Керуючись статтями 283, 284 КУпАП, а також іншими наведеними положеннями законодавства, суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стосовно ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення від 14 грудня 2023 року серії ВАВ № 978726 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області.

Суддя: _______________ О.О. Сікора