Дата документу Справа № 336/2727/24
запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/880/24Головуючий у 1-й інстанції Боєв Є.С.
Єдиний унікальний №336/2727/24Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі захисника Грекова Д.В., діючого в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Грекова Дмитра Валерійовича на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 10 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ),

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 09.03.2024 року о 17 год. 58 хв. по вул.О.Поради, 52 у м.Запоріжжі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Jeep Compass» д.н.з. НОМЕР_1 , відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

В апеляційній скарзі захисник просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що постанова судді є необґрунтованою, фактичні обставини справи судом з`ясовано не у повному обсязі.

Апелянт зазначив, що уповноваженими особами УПП в Запорізькій області було грубо порушено вимоги закону та не забезпечено можливості проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у відповідному закладі охорони здоров`я. Захисник посилається на те, що водій ОСОБА_1 з огляду на погане самопочуття від проведення огляду на стан сп`яніння, у тому числі після надання йому медичної допомоги, не відмовлявся.

Таким чином, доказів на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння матеріали провадження не містять. Тому, на переконання захисника, в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Крім того, під час оформлення протоколу про адміністративного правопорушення водій виявив бажання скористатись правовою допомогою, проте працівниками поліції не було вжито дій щодо реалізації права ОСОБА_1 на захист.

До судового засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги його було повідомлено у відповідності до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року за №28, за допомогою додатку «Viber». Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка ОСОБА_1 до суду не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за його відсутності в судовому засіданні.

Заслухавши захисника Грекова Д.В., діючого в інтересах ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні; перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконано вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно розглянуто обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується відомостями, які зазначені у

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №511633 від 09.03.2024 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Огляд за допомогою спеціального технічного засобу не проводився у зв`язку із відмовою водія;

- направленні на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 09.03.2024 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, огляд не проводився у зв`язку з відмовою водія;

- долученим до матеріалів справи відеозаписом.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень, допущених при їх оформленні, не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року.

В ньому зазначено дату та місце його оформлення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, суть адміністративного правопорушення.

Об`єктивна сторона поставленого у провину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення проявляється у відмові особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому "Інструкція"). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до п.2 розділу Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Апеляційний суд зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.2.5 ПДР проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія.

При цьому апеляційний суд зауважує, що жоден із нормативних документів не дає водієві та його захисникові права оспорювати таку вимогу поліцейського.

Відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення. При цьому мотиви відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не мають значення для висновків про наявність в діях водія складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

В оскаржуваній постанові районного суду максимально детально (із зазначенням таймкодів) описано наявний в матеріалах справи відеозапис, на якому об`єктивно зафіксовано дії ОСОБА_1 , спрямовані на ухилення від виконання ним законної вимоги поліцейського, в чому і вбачається відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зокрема, відеозаписом об`єктивно зафіксовано факт проїзду автомобілю «Jeep Compass» під керуванням ОСОБА_1 на червоний сигнал світлофору та подальший рух службового автомобіля поліцейських за ним. Після зупинки автомобіля «Jeep Compass» з нього вибіг чоловік, якого переслідували працівники поліції. До моменту зупинки водій не зникав з поля зору працівників поліції. У подальшому особу водія встановлено. Ним виявився ОСОБА_1 , відносно якого працівник поліції почав складати постанову за ч.2 ст.122 КУпАП. На уточнення працівника поліції, що водій проїхав на червоний сигнал світлофору, ОСОБА_1 впевнено відповів згодою, пояснив, що він даний сигнал не побачив, чим особисто додатково підтвердив факт керування транспортним засобом саме ним за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин (часове позначення 09/03/2024 18:10:49).

Інший поліцейський повідомив про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння. Після запитання працівника поліції щодо вживання алкоголю водій намагався домовитися без оформлення протоколу про адміністративне правопорушення з поліцейськими, демонструючи цифри у застосунку «Калькулятор» на власному мобільному телефоні (часове позначення 09/03/2024 18:15:01). Далі водій знову здійснив спробу втекти від працівників поліції (часове позначення 09/03/2024 18:19:42), в результаті чого водія було повторно затримано працівниками поліції, застосовано кайданки та доставлено до відділу поліції. У відділі поліції поведінка ОСОБА_1 була неадекватною. На неодноразові законні вимоги працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу або у відповідному закладі охорони здоров`я водій згоди не висловлював, скаржився на біль у руці після зняття кайданків, на зазначені вимоги поліцейського не реагував. При цьому вимоги уповноваженої особи пройти огляд на стан сп`яніння були чіткими і зрозумілими для сприйняття, незважаючи на те, що водій постійно перебивав, кричав, поводив себе зверхньо та нестримано (часові позначення 09/03/2024 19:07:40-19:10:30; 19:39:10; 19:42:20). У подальшому працівниками швидкої допомоги, яких було викликано до відділу поліції, підстав для госпіталізації ОСОБА_1 не виявлено.

У зв`язку наведеним, у апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини дійсно мали місце.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що постанова уповноваженої особи УПП в Запорізькій області ДПП серії ЕНА №1624879 від 09.03.2024 року про накладення адміністративного стягнення на за ч.2 ст.122 КУпАП, якою також зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом під час події, що сталася 09.03.2024 року, станом на день розгляду апеляційної скарги є не скасованою.

Дане рішення суб`єкта владних повноважень було оскаржено у встановленому законом порядку. Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 03.06.2024 року (справа №336/2667/24) у задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування даної постанови уповноваженої особи УПП в Запорізькій області ДПП відмовлено. У подальшому вказане судове рішення залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07.08.2024 року (справа №336/2667/24).

Аргументи захисника про порушення права ОСОБА_1 на захист під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення не ґрунтуються на вимогах закону.

Згідно з положеннями ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право, з-поміж іншого, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Відтак, безпосередньо на стадії оформлення протоколу про адміністративне правопорушення законом не передбачено залучення захисника.

Враховуючи вказані обставини, апеляційний суд дійшов висновку, що регламентовані ст.268 КУпАП права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в тому числі право на захист, не було порушено.

Щодо зазначення захисником в обґрунтування заявленого доводу змісту правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.02.2020 року (справа №524/9827/16-а), у якому констатовано порушення суб`єктом владних повноважень прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Зміст даного судового рішення стосується порушення уповноваженою особою регламентованого ст.268 КУпАП права саме під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП. Згідно приписів ст.222 КУпАП підвідомчість справ за вказаною частиною статті КУпАП визначено за органами Національної поліції.

На відміну від вищевикладеного, справи про передбачені ст.130 КУпАП адміністративні правопорушення з огляду на положення ст.221 КУпАП розглядаються суддями районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів. Уповноважені особи органів Національної поліції відповідно до абз.1 п.1 ч.1 ст.255 КУпАП мають право складати протокол про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, за ст.130 КУпАП, проте вони не наділені правом здійснювати розгляд справ даної категорії та виносити відповідну постанову про накладення адміністративного стягнення.

Отже, доводи захисника про незабезпечення уповноваженими особами права ОСОБА_1 на захист в момент складання протоколу про адміністративне правопорушення із посиланням на зазначений вище правовий висновок, відхиляються апеляційним судом.

Таким чином, у контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги про скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.

Відтак, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи.

Накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення за вчинене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху за своїм видом та розміром узгоджується з вимогами ст.33 КУпАП, а також відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті стягнення - вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть безумовне скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 10 жовтня 2024 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар