ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2024 Справа №607/2329/24 Провадження №3/607/1588/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунцьо С.В., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Никитюка Р.І. розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Як встановлено у с удовому засіданні, громадянин ОСОБА_1 22 січня 2024 року о 11.52 год. в м. Тернополі провулок Цегельний, керував транспортним засобом марки «Nissan Altima», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Драгер Алкотест 7510 №0300», на табло якого висвітлило результат 2,57 проміле, та з результатом був згідний. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву в якій просить слухати адміністративну справу відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП, у його відсутності, однак за участі захисника адвоката Никитюка Р.І.

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до частини 2 статті 268 КУпАП, вважаю за можливе справу розглядати у відсутності особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який не з`явився до зали судових засідань, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Никитюк Р.І. просив закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що вказані в «Протоколі про адміністративне правопорушення» серії ААД № 630648 обставини є такими, які не свідчать про наявність ознак вчинення адміністративного правопорушення його довірителем з огляду на наступне: як вбачається із відеозапису з нагрудної камери поліцейських, після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора, працівник поліції запитав у ОСОБА_1 чи згідний він з результатом такого огляду, однак жодного слова останній про свою згоду з результатом огляду не озвучував, а лише кивнув головою, що не може оцінюватись як згода з результатом огляду.

Також зазначає про некоректне роз`яснення працівником поліції порядку проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що на його думку є явним порушенням працівниками поліції вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння. Крім того зазначає, що в силу вимог Інструкції № 1452/735, акт огляду повинен складатись у двох однакових примірниках, один з яких повинен вручатись особі, огляд якого проводився. Звертає увагу, що в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, який долучений до матеріалів справи в графі «Огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками» значиться - Запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, однак у виданому ОСОБА_1 примірнику акту огляд у тій самій графі вже значиться - Різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Таким чином в матеріалах справи наявні два різні за своїм змістом акти огляду на стан алкогольного сп`яніння, які не можуть бути прийняті в якості доказу судом.

Також, вказує, що до протоколу про адміністративне правопорушення окрім іншого долучено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 1290276 від 22.01.2024 року. У вищевказаній постанові зазначається про те, що ОСОБА_1 22.01.2024 в м. Тернопіль, Провулок цегельний 2, керував ТЗ обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутим ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 в ПДР - порушення правил користування ременями безпеки. Так, із відеозапису реєстратора із службового автомобіля вбачається, що о 11 год. 57 хв. на зустріч службовому автомобілю поліції із-за повороту здійснює рух транспортний засіб ОСОБА_1 , однак із даного відеозапису не проглядається, що водій ОСОБА_1 під час керування (руху транспортного засобу) в сторону т/з поліції був не пристебнутий ременем безпеки. Крім того, за словами його довірителя, ремінь безпеки він зняв після зупинки його автомобіля, однак у зв`язку з тим, що його вперше зупинили працівники поліції він від переживань не заперечив працівнику поліції, що керував тз саме з не пристебнутим ременем безпеки. Таким чином, виходячи з правового принципу допустимості доказів, то складена працівником поліції постанова про накладення адміністративного стягнення без надання достатніх доказів не підтверджує жодного факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення та очевидно вказує на незаконність вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, яким здійснював керування ОСОБА_1 . Разом з тим, не погодившись із прийнятою інспектором постановою від 22.01.2024 року, ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з адміністративним позовом з вимогою про скасування такої як незаконної та рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.03.2024 року у справі № 607/2768/24 адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі та вищевказану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 1290276 від 22.01.2024 року скасовано, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП закрито. Таким чином, матеріалами справи не підтверджено жодними належними доказами законності вимоги про зупинку ТЗ яким керував ОСОБА_1 , а вимога пройти огляд на стан сп`яніння та зібрані в подальшому докази з врахуванням доктрини плодів отруєного дерева є недопустимими. Крім цього просить звернути суд увагу на те, що ОСОБА_1 є інвалідом III групи, внаслідок наявності гіпертонічного кризу, цукрового діабету та внаслідок його захворювання, йому доводиться кожен день приймати ліки, які можуть містити спиртовмісні речовини, через що, можливо, алкотест драгер міг показати позитивний результат в день зупинки автомобіля та його результати могли містити суттєву похибку.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП знайшла своє підтвердження, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Таким чином, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Окрім цього, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №630648 від 22.01.2024, ОСОБА_1 інкриміновано порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, за що передбачено відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пунктів 2, 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Крім цього згідно п.п. 6, 7 Розділу I вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Також у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan Altima», державний номерний знак НОМЕР_1 , 22 січня 2024 року о 11.57 год. провулок Цегельний, 2 в м. Тернополі та був зупинений працівниками поліції, оскільки керував транспортним засобом із не пристебнутим ременем безпеки. В подальшому під час спілкування із ОСОБА_1 працівником поліції у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, у зв`язку із чим працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що останній погодився та пройшов такий огляд за допомогою газоаналізатора «Alcotest 7510» прилад № ARLM-0300, який показав результат 2,57 ‰ (проміле). З вказаним результатом ОСОБА_1 був згідний, та відмовився пройти такий огляд у медичному закладі, відтак на останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1 , його вина у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена матеріалами справи дослідженими у судовому засіданні, а саме даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №630648 від 22.01.2024; тестуванні на алкоголь за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Драгер Алкотест 7510» №531 від 22.01.2024 прилад №ARLM 0300, принтер № ARLJ - 0560; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; свідоцтві про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №П 51 QM 0703 083 23, «Драгер Алкотест 7510» прилад №ARLM 0300, чинне до 07.06.2024; довідці з ІПНПП від 24.01.2024.

Крім того вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена долученим до матеріалів справи та дослідженим у судовому засіданні аудіовізуальним диском із відеозаписом розгляду справи про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що транспортний засіб марки «Nissan Altima», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції на провулку Цегельний, 2 в м. Тернополі, оскільки працівники поліції в діях останнього вбачали порушення Правил дорожнього руху, а саме керування транспортним засобом із не пристебнутим ременем безпеки. Надалі з оглянутого відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу «Nissan Altima», державний номерний знак НОМЕР_1 , працівник поліції в рамках своїх повноважень у відповідності до вимог Закону роз`яснив ОСОБА_1 причину зупинки, роз`яснив права та обов`язки та у зв`язку ізвиявленими у останнього ознак алкогольного сп`яніння, про які повідомив ОСОБА_1 (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя) запропонував йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що він погодився. В подальшому ОСОБА_1 пройшов такий огляд за допомогою газоаналізатора «Alcotest 7510», за результатами якого було встановлено, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння (2,57 ‰ проміле). З вказаним результатом ОСОБА_1 погодився, що чітко вбачається на оглянутому відео.

Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій, серед іншого, зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

За наведеного, суд не має жодних сумнівів, щодо обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , оскільки такі дійсно мали місце, що підтверджується доказами, що долучені суб`єктом владних повноважень до матеріалів адміністративної справи. При цьому наведені докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи.

Так, захисником наголошувалось на тому, що не було підстав для зупинки транспортного засобу яким керував ОСОБА_1 , а відтак у працівників поліції не було підстав вимагати у водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а тому всі отримані докази «за доктриною плодів отруєного дерева» на його думку є недопустимими. Відтак даний факт сторона захисту вважає однією із підставою для закриття провадження по справі. Проте, суд не може погодитись з такою позицією сторони захисту, з огляду на наступне.

Суд звертає увагу на те, що у ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII, наведено вичерпний перелік підстав зупинки транспортного засобу патрульним поліцейським, одна з яких, зокрема, порушення водієм правил дорожнього руху. Відтак працівник поліції вбачаючи в діях водія ОСОБА_1 ймовірне порушення ПДР, здійснив зупинку транспортного засобу марки «Nissan Altima», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Так, в судовому засіданні стороною захисту долучено копію рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.03.2024, яким адміністративний позов ОСОБА_2 про скасування постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 1290276 від 22.01.2024 року задоволено, постанову скасовано, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП закрито.

При цьому, даний факт не свідчить про незаконність зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , оскільки рішенням суду це прямо не встановлено, крім того рішення було прийнято на підставі обсягу наданих доказів. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що у вищезазначеному рішенні суд прийшов до висновку лише про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, однак факт керування у рішенні не спростовано.

В свою чергу слід зазначити, об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Згідно з визначенням термінів, наведеному у п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «Nissan Altima», державний номерний знак НОМЕР_1 , підтверджується оглянутим у судовому засіданні відеозаписом, та не спростовано у судовому засіданні. Більше того, суд звертає увагу на те, що питання поважності чи неповажності причин зупинки транспортного засобу поліцейськими не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. Доводи захисника щодо незаконної зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції не беруться судом до уваги також й у зв`язку з тим, що з огляду на правовий аналіз норм ПДР України, не згода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку не вживати спиртні напої сідаючи за кермо автомобіля, а вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, такий обов`язок прямо передбачений ПДР та не пов`язаний з причиною зупинки транспортного засобу. За не виконання такого обов`язку, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, є наслідком настання відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.

В той же час, що стосується посилання сторони захисту на доктрину «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree) то суд зазначає наступне.

Доктрина «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree) сформульована Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України».

Відповідно до цієї доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини»). Недопустимими є докази, здобуті із суттєвим порушенням прав та свобод людини. На думку ЄСПЛ, надається оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно.

Так, з досліджених у судовому засіданні доказів зокрема, відеозапису вбачається, що підставою для зупинки автомобіля «Nissan Altima», державний номерний знак НОМЕР_1 було те, що працівник поліції вбачав в діях водія ОСОБА_1 ймовірне порушення ним ПДР, відтак для встановлення даного факту працівник правоохоронного огляду зупинив транспортний засіб, про що йшлося вище.

Таким чином твердження захисника про те, що зупинка, яка на його думку є безпідставною і протиправною потягла за собою до отримання неналежних доказів по справі, та те, що у даній справі підлягає застосуванню принцип «плодів отруйного дерева», є неприйнятим у даній справі, адже сама по собі зупинка транспортного засобу не є джерелом доказів чи засобом доказування, з неї не випливають чи від неї не можуть бути похідними докази, які захисник вважає «плодами отруєного дерева». Тому в даному випадку цей принцип застосуванню не підлягає. За таких обставин твердження захисника про безпідставність проведення огляду та складання протоколу відносно ОСОБА_1 є необґрунтованими.

Також суд не бере до уваги заперечень сторони захисту, який вказує про те, що працівники поліції не вірно трактували «жест» ОСОБА_1 та помилково дійшли висновку про згоду водія з результатом огляду.

Як вбачається з оглянутого судом відеозапису, то на ньому чітко зафіксовано, що водій транспортного засобу «Nissan Altima», державний номерний знак НОМЕР_1 на запитання працівника поліції не заперечує результату пройденого ним огляду. При цьому, з огляду на матеріали справи та відеозапис події, при складенні працівниками поліції відносно ОСОБА_1 адміністративних матеріалів, останній не висловлював усних чи письмових клопотань з приводу незгоди з результатом огляду на місці зупинки транспортного засобу, а навпаки у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у графі про ознайомлення поставив свій підпис.

Крім цього, що стосується посилання захисника на те, що з відеозапису з н/к не вбачається, що працівник поліції належним чином запропонував ОСОБА_1 пройти огляд в закладі охорони здоров`я, то такі спростовуються тим же дослідженим у судовому засіданні відеозаписом, з якого вбачається, що останній погодившись із результатом огляду за допомогою газоаналізатора «Alcotest 7510», не мав наміру проходити огляд у медичному закладі. Разом з тим, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці транспортного засобу, або ж у разі незгоди водія з результатом відповідного огляду, однак у даному випадку особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не заперечував щодо результатів огляду та не виявив бажання проїхати у медичну установу.

Також у своїх запереченнях захисник зазначає, що про те, що на його думку акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не може бути прийнятий судом в якості доказу, оскільки в матеріалах справи наявні два різні за своїм змістом акти огляду, а саме в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, який долучений до матеріалів справи в графі «Огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками» значиться «Запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя», однак у виданому ОСОБА_1 примірнику акту огляд у тій самій графі вже значиться «Різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя».

На думку суду даний факт ніяким чином не впливає на саму суть адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. При цьому, дана описка не позбавляє суд всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини даної справи, а тому підстав для визнання такого доказу неналежним суд не вбачає.

Таким чином посилання сторони захисту на порушення працівниками поліції вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, суд вважає необґрунтованими, оскільки з матеріалів справи, зокрема відеозапису вбачається, що працівниками поліції в даному випадку було дотримано процедури проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , встановлену відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, за згодою ОСОБА_1 було проведено огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою пристрою «Драгер 7510», з результатом якого він погодився та відмовився проїхати в заклад охорони здоров`я. Будь яких інших доказів встановлення незаконності дій працівників поліції і їх протиправної поведінки захисником не надано.

Таким чином, порушень норм законодавства працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , що могли б вплинути на належність та допустимість досліджених у судовому засіданні доказів, судом не встановлено, навпаки поліцейські виконали всі вимоги чинного законодавства і вжили всі можливі дії в межах закону, у свою чергу водій ОСОБА_1 не виконав свій обов`язок, передбачений п. 2.9 «а» ПДР України - не керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Окрім цього, що стосується заперечень сторони захисту в яких він зазначає про те, що ОСОБА_1 через наявні у нього захворювання приймає спиртовмісні ліки, які могли спровокувати позитивний результат технічного приладу та і в загальному, через даний факт результат «Драгер Алкотест 7510» міг містити суттєву похибку, то суд вважає, що такі посилання єобраним способом захисту з метою уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене правопорушення, яке є найбільш небезпечним у сфері безпеки дорожнього руху.

Так, перелік спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння міститься в Державному реєстрі затверджених типів засобів вимірювальної техніки. Газоаналізатор Drager Safety AG and Co.KgaA (Germany), до яких належить і Drager Alcotest 6820, включений до вказаного переліку.

З матеріалів справи вбачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 працівниками поліції проводився на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатора "Drager "Alcotest 7510", останнє калібрування якого проводилось 07 червня 2023 року.

Законом України "Про метрологію та метрологічну діяльність", який набрав чинності 01.01.2016 року, передбачено, що засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Чинність приладу "Drager "Alcotest 7510" підтверджується наявним у справі Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, яке чинне до 07.06.2024.

Щодо похибки показів "Drager "Alcotest 7510", про які зазначає захисник, оскільки на його думку саме вживання спиртовмісних ліків його підзахисним, могло спровокувати позитивний результат приладу, і в даному випадку можлива похибка приладу то суд вважає за необхідне вказати про те, що похибка у діапазоні вимірювання становить 0,04 проміле. Водночас, як зазначено вище, результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння становить 2,57 проміле, тобто є більшим навіть з урахуванням можливої похибки приладу при тому, що відповідно до норм чинного законодавства України, граничний рівень алкоголю в крові становить 0,2 проміле. Відтак, на думку суду вживання спиртовмісних ліків не могло в рази, суттєво вплинути на рівень вмісту алкоголю в крові ОСОБА_1 .

В той же час суд звертає увагу на те, що чинним законодавством України, водіям, які сідають за кермо заборонено вживати ліки, що знижують увагу та швидкість реакції, а більше того які містять спирт.

При цьому слід зазначити, у рішенні по справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, будь яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що являється джерелом підвищеної небезпеки і це потенційно могло завдати серйозної шкоди, а тому він, як водій добровільно погодився взяти на себе додаткові зобов`язання та обмеження щодо своїх прав, в тому числі не керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, однак як засвідчують матеріали справи він ці вимоги свідомо проігнорував, а залишення працівниками поліції таких дій без реагування могло завдати серйозної шкоди.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суд доходить висновку, що вони є достатніми та такими, що поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Оглянувши матеріали справи, якими підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, вважаю, що в діях останнього наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.

Так, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає стягнення у виді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В силу ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винного, його майновий стан, і приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки саме таке стягнення буде відповідати рівню суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, а також буде необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети виховання правопорушника в дусі додержання законів, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень в майбутньому.

Керуючись ст. ст. 130, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000, 00 (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяС. В. Кунцьо