№ 536/1240/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року м. Кременчук

Суддя Кременчуцького районний суд Полтавської області Река А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділу поліції №2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Національної поліції України відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП,-

Встановив:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №315979 від 20 квітня 2024 року зазначено, що 13 квітня 2024 року о 20 год. 15 хв. за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинила відносно своєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , психологічне домашнє насильство, що полягало у висловлюванні в її бік образ, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пояснила суду, що 13 квітня 2024 року у неї з її матір`ю ОСОБА_2 жодних сварок не відбувалося. Дільничного інспектора поліції було викликано її матір`ю через перебування у стані сильного душевного хвилювання, який виник після смерті батька. Вона проживає разом з матір`ю, доглядає, турбується про неї. Раніше у них з матір`ю також не виникало конфліктних ситуації. Вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнає та просить суд провадження по справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу правопорушення в її діях.

Потерпіла ОСОБА_3 пояснила суду, що 13 квітня 2024 року у неї не було сварки з дочкою, лише непорозуміння, а дільничного інспектора поліції вона викликала, оскільки перебувала на той час в стані сильного душевного хвилювання через втрату чоловіка та не могла об`єктивно оцінювати події. Просить провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Суд, вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

У відповідності до положень ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо, а також іншими документами.

Судом було досліджено матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме:

протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 315979, відповідно до якого 13 квітня 2024 року о 20 год. 15 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила відносно своєї матері ОСОБА_2 психологічне домашнє насильство, що полягало у висловлюванні в її бік образ, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю (а.с.2);

рапорт від 18 квітня 2024 року, відповідно до якого 18 квітня 2024 року надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 18 квітня 2024 року о 10 год. 39 хв. за адресою: АДРЕСА_1 донька вчиняє психологічне насильство над сім`єю (а.с.3);

довідку про результати розгляду звернення, зареєстрованого до ІТС ІПНП (ЄО) за №3291 від 18 квітня 2024 року (а.с.4);

пояснення ОСОБА_4 , відповідно до яких йому зі слів ОСОБА_2 відомо, що у останньої був конфлікт з ОСОБА_1 (а.с.6).

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у діях особи складу правопорушення.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст.173-2 КУпАП, правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, невід`ємною складовою інкримінованого адміністративного правопорушення повинно бути таке насильство, яке проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, яке могло завдати чи завдало шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами, що є необхідним елементом складу даного правопорушення.

Під час судового розгляду справи з пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 було встановлено, що між ними виникли суперечності внаслідок перебування потерпілої ОСОБА_2 в стані сильного душевного хвилювання, проте зазначені обставини не свідчать про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, оскільки факт існування такої ситуації між учасниками справи не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст.173-2 КУпАП та ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Зазначені пояснення учасників розгляду справи є взаємоузгодженими та взаємодоповнюючими, такими, що надані безпосередньо суду та потерпіла пояснила суду, що її пояснення є добровільними, фізичного або психологічного тиску на неї не здійснювалося.

Суд не приймає до уваги рапорт від 18 квітня 2024 року (а.с.3), оскільки він не відповідає змісту адміністративного протоколу, а саме відповідно до змісту зазначеного рапорту подія відбулася 18 квітня 2024 року о 10 год. 39 хв., в той час як відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 315979 подія, яка стала підставою для його складення відбулася 13 квітня 2024 року о 20 год. 15 хв.

Також, суд не приймає як належний доказ письмові пояснення ОСОБА_4 (а.с.6), оскільки з їх змісту вбачається, що вони надані з чужих слів, а саме зі слів потерпілої ОСОБА_2 , яка не підтримала в суді раніше надані пояснення.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, зважаючи на викладене, ґрунтуючись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності та взаємозв`язку, на підставі досліджених в суді доказів, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

За вищевказаних обставин, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі згідно ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст.173-2, 247, 283, 284 КУпАП, -

Постановив:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.173-2 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дні винесення постанови.

Повний текст постанови складено та проголошено 03.06.2024.

СуддяАнна Сергіївна Река