Справа № 305/4167/24
Номер провадження 3/305/2939/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

04.12.2024 м. Рахів

Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Ластовичак Віктор Юрійович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

До Рахівського районного суду 07.11.2024 надійшли матеріали про адміністративне правопорушення, складені відділом прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) ІНФОРМАЦІЯ_3 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а саме протокол від 25.10.2024 серії ЗхРУ № 024275 про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, з додатками.

Як вбачається із протоколу, 25.10.2024 о 18:00 год прикордонним нарядом «Розвідувально-пошукова група» у контрольованому прикордонному районі на напрямку прикордонного знаку № 413 (територія Богданської сільської громади Рахівського району Закарпатської області) було виявлено та затримано ОСОБА_1 , який здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону з України до Румунії поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України в пішому порядку, чим порушив вимоги статей 9, 12 Закону України «Про державний кордон України».

До суду ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи тричі повідомлявся шляхом надсилання смс-повідомлення про виклик до суду на номер телефону. При цьому у матеріалах справи міститься письмова заява, у якій в разі відсутності просить справу розглянути без його участі.

Натомість у справу вступив захисник - адвокат Задоєнко О.В., який надав відповідні повноваження, ознайомився з матеріалами та подав пояснення, у яких просив закрити провадження у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні захисник просив розглянути справу без участі ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового розгляду, підтримав подане клопотання про закриття провадження.

Враховуючи, що ч. 2 ст. 268 КУпАП у даному випадку не передбачено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а строки розгляду є обмеженими, суддя розглядає справу у відсутності такої особи, оскільки її можливо вирішити за наявними доказами.

Вивчивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення насамперед необхідно з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як визначено ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У даному випадку до протоколу про адміністративне правопорушення додано протокол про адміністративне затримання ОСОБА_1 від 25.10.2024, яким стверджено тільки сам факт затримання, копію паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон, довідку про виникнення обстановки на ділянці відповідальності ВІПС «Богдан» ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де наведено відомості про намір ОСОБА_2 незаконно перетнути державний кордон, світлини екрана мобільного телефона, світлину із біноклем марки Outland та кусачками з ручками комбінованого червоно-синього кольору.

Від надання письмових пояснень ОСОБА_1 відмовився як під час складання протоколу, так і під час судового розгляду, про свою винуватість чи невинуватість не стверджував.

Як зазначено у письмових поясненнях захисника, у матеріалах відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУПаП, долученими доказами винуватість не доведено, під час складання протоколу допущено грубі порушення законодавства.

Суддя констатує, що матеріали містять певні докази, з яких можливо припустити про намір ОСОБА_1 незаконно перетнути кордон, а саме наявність при собі паспорта громадянина України для виїзду за кордон та кусачок, відсутність поважних причин для перебування у місці затримання, світлини маршруту в мобільному додатку Osmand.

Проте, при отриманні цих відомостей працівниками Державної прикордонної служби України не дотримано вимог КУпАП та Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення (затверджена наказом МВС України № 898 від 18.09.2013), тому такі відомості є недопустимими та неналежними доказами.

Так, у протоколі про адміністративне затримання ОСОБА_1 зазначено, що його особистий огляд не проводився, речі та документи не вилучались, що також підтверджується і відсутністю в матеріалах протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів.

По суті, проведено огляд речей (телефона, кусачок, бінокля) і документів (паспортів) без складання відповідних процесуальних документів, без участі власника та понятих, чим порушено вимоги ст. 364 КУпАП та п. 23 Розділу ІІІ Інструкції.

Отже невідомо, кому саме належить телефон (телефони), світлини яких додано до матеріалів, що саме на них зображено, яке відношення до цього має ОСОБА_1 , тому такі світлини суддею до уваги не беруться, як і кусачки, належність яких ОСОБА_1 також не доведена.

Разом з тим, із недостатньою точністю зазначено в матеріалах місце затримання особи (географічні координати, населений пункт, урочище, лісництво, квартал та виділ у разі належності до земель лісового чи заповідного фонду тощо) та відсутні докази щодо належності такого місця до контрольованого прикордонного загону.

Інших доказів, із яких особа, що складала протокол, дійшла до висновку про наявність ознак правопорушення (рапорти працівників ДПС України, пояснення свідків, фото- чи відео- фіксація тощо), матеріали не містять.

ОСОБА_1 затриманий на доволі значній відстані (10 км згідно довідки) від державного кордону, який проходить у гірській місцевості, від працівників Державної прикордонної служби не втікав, а саме по собі перебування особи у межах контрольованого прикордонного району не свідчить про наявність даного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших об`єктивних доказів на підтвердження факту вчинення правопорушення, не може слугувати доказом винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а саме на посадових осіб органів Державної прикордонної служби.

У даному випадку, негативна відповідь на питання про винуватість ОСОБА_1 виходить не з позитивно встановленої невинуватості останнього, а з доказового аспекту презумпції невинуватості.

Суд не є стороною обвинувачення, працівники ДПС України не зібрали та не забезпечили надання до суду відповідних доказів винуватості особи, а наявними доказами в їх сукупності та взаємозв`язку не доведено винуватість ОСОБА_1 із дотриманням стандарту доказування поза розумним сумнівом.

Суддя констатує, що спроба - це намагання зробити щось, і саме за спробу перетину державного кордону передбачено відповідальність, натомість наміри щось зробити не є караними.

За таких обставин, відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, тому на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Враховуючи положення ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягненню з особи не підлягає.

Керуючись статтями 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку її оскарження та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Рахівський районний суд.

Суддя Віктор ЛАСТОВИЧАК