ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/2836/24Головуючий у 1-й інстанції Шульгач Н.М.
Провадження № 33/817/816/24 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2024 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Черніцького І.Р. на постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в користь держави в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Згідно постанови 26.08.2024 року о 01 год. 34 хв. в м.Кременець по вул.Захисників України,34 ОСОБА_1 , керував т/з марки «Peugeot Expert», д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку, на місці із застосуванням спеціально технічного приладу газоаналізатор Драгер 6810, результат 1,44 проміле. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в найближчому закладі охорони відмовився. Від керування відсторонений, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Черніцький І.Р. просить поновити строк апеляційного оскарження та скасувати постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2024 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що в судовому засіданні 09 жовтня 2024 року ОСОБА_1 участі не брав, копію оскаржуваної постанови отримав 22 жовтня 2024 року, а апеляційна скарга подана 28 жовтня 2024 року. Зазначає, що ОСОБА_1 не погодився з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу, а також відмовився проїхати до медичного закладу, тому його дії не свідчать про порушення ним п. 2.9 (а) ПДР України, у зв`язку з чим кваліфікація його дій за ознаками керування автомобілем у стані сп`яніння є неправильною і не підтверджується наявними у справі доказами.

Заслухавши доводи захисника Черніцького І.Р., який просив проводити розгляд у відсутності ОСОБА_1 і задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Що стосується клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Кременецького районного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2024 року, то воно підлягає поновленню виходячи з того, що зазначені в апеляційній скарзі підстави, через які було його пропущено, підтверджуються наявними в матеріалах справи відомостями і є поважними.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті справи в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушення ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення ЕПР1 №117901 від 26 серпня 2024 року в якому зафіксовано час, місце вчинення адміністративного правопорушення; відеоматеріалах з місця події, в яких вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Peugeot Expert», д.н.з. НОМЕР_1 під час комендантської години, пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, результати якого становили 1,44 проміле; роздруківці тестування на алкоголь від 26.08.2024р.; копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки «Drager Alcotest 6810 чинне до 30.04.2025р.; направленні на огляд водія транспортного засобу ( ОСОБА_1 ) в КНП «Кременецька опорна лікарня з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 26.08.2024р.; довідці відділу поліції в від 12.09.2024р. про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія; відеозаписами з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер працівників поліції.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не погодився з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу, апеляційний суд відхиляє, оскільки вони спростовуються даними відеозапису (файли 00000__0001A.МР4 і 00000_ _0002A.МР4), на яких зафіксовано, що ОСОБА_1 було роз`яснено порядок проходження огляду на стан сп`яніння і після продуття ним газоаналізатора оголошено результати тестування (1,44 проміле), які вказують на його перебування у стані алкогольного сп`яніння. Після цього працівник поліції двічі запитував у ОСОБА_1 про згоду з результатом тестування, однак останній ухилявся від прямої відповіді, а лише двічі підтвердив, що бачить результат. При цьому, жодних заперечень щодо цього результату не висловлював. Тоді поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що останній відповів не потрібно. У зв`язку цим ОСОБА_1 було повідомлено, що за таких обставин відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП за фактом керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння і ОСОБА_1 не висловлював заперечень щодо перебування в такому стані.

Зазначені об`єктивні дані відеозаписів спростовують доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 був не згідний і заперечував результати проведеного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки.

Також, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 відмовився підписувати Акт огляду на стан сп`яніння саме через незгоду з його результатами спростовується даними відеозаписів нагрудних камер працівників поліції (файл 00000__0004A.МР4 період запису 05:07 05:20), яким зафіксовано, що ОСОБА_1 не вказував причиною відмови від підпису на оформлених щодо нього матеріалах свою незгоду з результатами огляду, а лише заявив нічого підписувати не буду...ви собі пишіть що хочете.

Аналізуючи дані вказаних відеозаписів (а.с.10), апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції дав правильну оцінку зафіксованим ними обставинам і обґрунтовано взяв до уваги результат проведеного на місці зупинки огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, оскільки на пряме запитання чи згідний з результатами огляду не дав прямої відповіді так чи ні, а двічі відповів, що бачить результат, після чого на пропозицію пройти огляд в медзакладі відповів не потрібно. Наведена поведінка і характер висловлювань ОСОБА_1 та відсутність з його боку заперечень результатів огляду при оформленні матеріалів справи вказують на те, що він був згідний з оголошеним йому результатом 1,44 проміле, який означає перебування особи у стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що дії ОСОБА_1 мали бути кваліфіковані за п.2.5. ПДР як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є безпідставними, оскільки як видно з відеозапису події (файл 00000_ _0002A.МР4) ОСОБА_2 на пропозицію поліцейського проїхати в медичний заклад не висловлював відмови, а сказав не потрібно.

Інші доводи апеляційної скарги, які перевірені в ході апеляційного розгляду, не спростовують правильності встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і його висновків про кваліфікацію дій ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому ці доводи не є підставою для скасування постанови і закриття провадження за відсутністю події та складу правопорушення, як про це просить апелянт.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Черніцького І.Р. - залишити без задоволення, а постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя