КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №755/1319/24 Головуючий у 1 інстанції: Іваніна Ю.В.

Провадження №33/824/2216/2024 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

09 травня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Гаращенка Д.Р., розглянувши апеляційну скаргу захисника Харченка Сергія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 20 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою спеціального освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 20 березня 2024 року накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 гривень 60 копійок.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 29 березня 2024 року захисник Харченко С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 20 березня 2024 року в частині накладення стягнення за вчинення правопорушення за ст. 124, ст.122-4 КУпАП, замінивши його на більш м`яке, а саме штраф.

Апеляційні вимоги обґрунтував тим, що оскаржувана постанова в частині накладення найсуворішого стягнення, а саме позбавлення права керування, ухвалена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд неповно з`ясував yci фактичні обставини справи та не дослідив i не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи.

Доповівши обставини справи, вислухавши пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити, а постанову суду першої інстанції змінити в частині застосованого адміністративного стягнення, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу/посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

З матеріалів справи, 09 січня 2024 року, о 00-46 годині, ОСОБА_1 в м. Києві по вул. Аболмасова, 9, керуючи транспортним засобом «БМВ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, що призвело до наїзду на припарковані автомобілі: «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_2 , власник ОСОБА_2 , «Део», реєстраційний номер НОМЕР_3 , власник ОСОБА_3 , «Рено», реєстраційний номер НОМЕР_4 , власник ОСОБА_4 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та матеріальні збитки.

Після чого, 09 січня 2024 року, о 00-46 годині, ОСОБА_1 в м. Києві по вул. Аболмасова, 9, керуючи транспортним засобом «БМВ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вчинивши ДТП, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Судом першої інстанції встановлено, що протоколи про адміністративне правопорушення, серії ААД №730936 від 09 січня 2024 року, серії ААД №730937 від 09 січня 2024 року складено у відповідності до положень ч.1 ст. 256 КУпАП, містять обов`язкові дані, передбачені вказаною статтею та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника.

Ухвалюючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що порушення вимог п.п. 2.3б, 12.1, 12.3, 2.10 Правил дорожнього руху України підтверджується:

даними, які містяться в протоколах про адміністративне правопорушення, серії ААД №730936 від 09 січня 2024 року, серії ААД №730937 від 09 січня 2024 року (а.с.1,2);

схемою місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 3);

рапортом (а.с.4);

письмовими поясненнями учасників ДТП та наданими потерпілим ОСОБА_2 фото з місця ДТП.

Суд першої інстанції зазначив, що обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, не було встановлено.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суд першої інстанції не встановив.

При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 , в межах санкцій ст.124, ст.122-4 КУпАП, суд, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчинених адміністративних правопорушень та заходом державного примусу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини в скоєнні правопорушень, поведінку після вчинення правопорушення, думку потерпілих, а також наслідки до яких призвели порушення водієм ПДР України, вважав за необхідне накласти на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, строком на один рік.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 23, 33 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень. Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно дост. 34 КУпАП, обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються:

1) щире розкаяння винного;

2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди та ін.

Оскільки наведений у ст. 34 КУпАП перелік обставин, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, не є вичерпним, суддя при накладенні адміністративного стягнення може визнати пом`якшуючими й інші обставини, не передбачені цією статтею.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги в частині призначення покарання, апеляційний суд прийшов до висновку.

Санкцією ст. 122-4 КУпАП передбачено накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Санкцією ст. 124 КУпАП передбачено накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Види адміністративних стягнення закріплені у ч. 1 ст. 24 КУпАП, відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Більш серйозне правопорушення з числа вчинених ОСОБА_1 є правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, санкція якої передбачає в тому числі адміністративний арешт, який виходячи з ієрархії адміністративних стягнень, є більш суворим покаранням, ніж ті, які передбачені санкцією ст. 124 КУпАП.

А тому адміністративне стягнення має бути накладене в межах санкції ст. 122-4 КУпАП, якою передбачені альтернативні види стягнень, а саме:

- накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,

- або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років,

- або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Суд першої інстанції, застосовуючи стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на один рік послався на характер вчинених правопорушень, особу правопорушника та відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Разом з тим за наявності альтернативного виду стягнення у виді штрафу, суд першої інстанції в постанові достатньо не обґрунтував підстав для обрання йому стягнення суворішого, у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Висновок суду першої інстанції щодо обраного до правопорушника найбільш суворого виду адміністративного стягнення, є необґрунтованим.

Встановлено, що до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124,122-4КУпАП ОСОБА_1 раніше не притягувався, вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав у повному обсязі та щиро розкаявся.

Під час розгляду справи судом першої інстанції дані обставини не враховані та належним чином не перевірені.

Позбавивши ОСОБА_1 права керування транспортними засобами за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст.124,122-4 КУпАП, суд першої інстанції, обрав адміністративне стягнення, яке за своїм видом є надто суворим за викладених обставин.

Згідно зі ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Одним із видів покарань у розумінні ЄСПЛ є штрафи. Суворість цього примусового заходу оцінюється через його розмір, проте у визначенні правової природи такого заходу для ЄСПЛ важливішою є мета, з якою призначається штраф, ніж його розмір.

Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 може бути підданий штрафу за санкцією ст. 122-4 КУпАП, за більш серйозне правопорушення, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження в подальшому вчинення правопорушень.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення, апеляційний суд враховує особу правопорушника, дані чи правопорушення ним вчинено вперше, притягнення раніше до адміністративної відповідальності, за такої категорії правопорушення, він не притягувався, вину визнав.

За таких обставин, відповідно до вимог ст.294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе змінити ОСОБА_1 захід стягнення в межах, передбаченою санкцією ст.122-4 КУпАП і застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Харченка Сергія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 20 березня 2024 рокузмінити в частині застосованого адміністративного стягнення.

Замінити позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік на штраф у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Постанова касаційному оскарженню не підлягає

Суддя Гаращенко Д.Р.