ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1461/24 Справа № 199/1395/24 Суддя у 1-й інстанції - ЛИСЕНКО В. О. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за участю:

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Супруна П.О.

потерпілого Домбровського Д.О.

представника потерпілого ОСОБА_2

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2024 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп., стягнуто судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп., -

В С Т А Н О В И В:

Згідно із постановою суду першої інстанції, 09.02.2024 о 19:00 годині водій ОСОБА_1 у місті Дніпрі на просп. Слобожанський, в районі е/о № 483, керуючи транспортним засобом «Ford Kuga», н.з. НОМЕР_1 , під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Kia Sorento», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , після чого здійснив неконтрольований рух, внаслідок чого відбулось зіткнення з металевою огорожею, при цьому транспортні засоби та металева огорожа отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову скасувати та винести нову постанову, якою провадження по справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотні порушення вимог закону. Вважає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки схемі ДТП, висновку експерта.

Вказує на те, що висновок експерта від 01 квітня 2024 року № КСЕ-19/104-24/11918 суперечить наявним а матеріалах справи доказам. У цьому висновку експерт ОСОБА_4 зазначив, що при багаторазовому покадровому перегляді відеограми «К-172/1M pr.Sslobozhanskiy (TC Nahsa Pravda) 0522 t.mp4» встановлено, що поява в полі зору автомобілів «Ford Kuga» та «Kia Sorento» зафіксована в кадрі № 164 (див. Зображення № 4 ілюстративної таблиці). Аналізуючи даний кадр необхідно вказати, що між автомобілями «Ford Kuga» та «Kia Sorento» є незначна відстань та вони обидва знаходяться в крайній лівій смузі руху.

Таким чином, наявність відстані між вказаними автомобілями та знаходження обох цих автомобілів в одній смузі руху, на момент виникнення дорожньо-транспортної пригоди, спростовує висновок суду першої інстанції про те, що водій ОСОБА_5 під час зміни напрямку руху повинен був дати дорогу транспортному засобу «Kia Sorento», що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку ОСОБА_1 мав намір перестроїтися, а також спростовує обгрунтування судом такого висновку наявними на автомобілях механічними пошкодженнями. Вважає, що наявні на автомобілях механічні пошкодження свідчать лише про те, що автомобіль «Kia Sorento» врізався в автомобіль «Ford Kuga».

Крім того експерт зазначив, що оскільки встановити технічну можливість для водія автомобіля «Kia Sorento», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 уникнути зіткнення з автомобілем «Ford Kuga» та визначити чи відповідали (не відповідали) його дії технічним вимогам п. 12.3 ПДР України, а також чи знаходяться (не знаходяться) дії водія ОСОБА_3 в причинному зв?язку з настанням даної ДТП не надається можливим, то встановити технічну можливість водієві ОСОБА_1 уникнути даної ДТП, визначити чи відповідали (не відповідали) його дії технічним вимогам п. 10.1. ПДР України, а також чи знаходяться (не знаходяться) дії водія ОСОБА_1 в причинному зв?язку з настанням даної ДТП, також не надається можливим.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника адвоката Супруна П.О., які підтримали апеляційну скаргу; потерпілого та його представника адвоката Цівань Н.В., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 ; дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Досліджуючи доводи апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції зважає на те, що відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.

Аналізуючиз урахуванням доводів апеляційної скарги висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає його законним і обґрунтованим, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; схемою місця події; поясненнями потерпілого ОСОБА_3 ; відеозаписом, яким зафіксовано наслідки зіткнення транспортних засобів між собою та зіткнення з металевою опорою.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції, та доведеність вини правопорушника поза розумним сумнівом.

На думку суду апеляційної інстанції, необачність водія ОСОБА_1 та невиконання ним вимог п. 10.1 ПДР безумовно перебувають у причинному зв`язку із настанням пригоди. На користь такого висновку свідчить і те, що ОСОБА_3 в судовому засідання суду першої інстанції зазначив, що 09.02.2024 о 19:00 годині він рухався по просп. Слобожанський зі швидкістю приблизно 50 км/год у крайній лівій смузі. Перед світлофором за адресою: просп. Слобожанський, 31-Д ТЦ «Наша Правда» його підрізав автомобіль «Ford Kuga», н.з. НОМЕР_1 , який різко «вилетів» з другої смуги на четверту смугу, перед ним, що і стало причиною ДТП;

Досліджені докази у своїй сукупності свідчать про те, що саме ОСОБА_1 в порушення ПДР України при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, та допустив зіткнення з транспортним засобом «Kia Sorento», н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався у крайній лівій смузі.

Крім того слід зазначити, що вказаний механізм ДТП підтверджується локалізацією та характером механічних пошкоджень автомобілів, які могли бути отримані ними саме за встановлених обставин, оскільки автомобіль «Ford Kuga» має характерні пошкодження задньої частини від зіткнення, а автомобіль «Kia Sorento» - передньої частини відповідно.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що він перед початком свого руху оцінив, що відстань між автомобілями достатня щоб здійснити маневр перестроювання, і почав рух коли впевнився в безпеці свого маневру перестроювання в смугу, по якій рухався автомобіль «Kia Sorento», суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки вони спростовуються наслідками вказаного маневру, що фактично настали, у виді зіткнення вказаних автомобілів.

Що стосується доводів апелянта про порушення з боку водія ОСОБА_3 , який керував автомобілем «Kia Sorento» н.з. НОМЕР_2 , і того, що саме його дії могли призвести до настання ДТП, то слід зазначити, що у даному випадку судом не оцінюються дії даного водія, оскільки предметом дослідження є оцінка дій водія ОСОБА_1 щодо якого було складено протокол про адміністративне правопорушення, а тому ці доводи виходять за межі судового розгляду.

Більше того, якщо водієм ОСОБА_3 і не були виконані вимоги п. 12.3 ПДР щодо зупинки транспортного засобу під його керуванням при виникненні на смузі руху перешкоди у виді автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , то дана обставина ніяким чином не спростовує факту невиконання останнім свого обов`язку переконатися перед зміною напрямку руху з метою перестроювання на іншу смугу у тому, що внаслідок цього маневру не виникне перешкоди для руху водієві іншого транспортного засобу, який рухається по вказаній іншій смузі.

Доводи апелянта у цій частині зводяться до неправильних, на його думку, дій водія ОСОБА_3 при виникненні перешкоди для руху на смузі руху автомобіля під його керуванням, в той час як сутність обвинувачення у справі полягає у здійсненні водієм ОСОБА_1 у порушення вимог ПДР маневру, який потяг виникнення перешкоди для автомобіля під керуванням ОСОБА_3 і подальше зіткнення транспортних засобів.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне акцентувати увагу на тому, що у даному випадку оцінка дій водія ОСОБА_3 у контексті дотримання вимог п. 12.3 ПДР виходить за межі судового розгляду і має бути предметом окремого провадження. Натомість вказана обставина не має істотного значення для вирішення питання про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а отже і для оцінки правильності оскаржуваної постанови суду.

Одночасно слід зазначити, що посилання ОСОБА_1 на висновок експерта від 01 квітня 2024 року № КСЕ-19/104-24/11918 не обґрунтовують апеляційні вимоги, оскільки викладені у ньому висновки зводяться до констатування необхідності дотримання у дослідженій дорожній обстановці водієм ОСОБА_3 вимог п. 12.3 ПДР, а водієм ОСОБА_1 - вимог п. 10.1 ПДР, та неспроможності експерта надати відповідь на решту поставлених запитань.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на викладене вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційногосуду А.А. Мазниця