Справа № 161/3694/24 Провадження №33/802/413/24 Головуючий у 1 інстанції:Рудська С. М.
Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Білоуса І.Л., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 квітня 2024 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 10 лютого 2024 року о 00 год. 58 хв. на вул. Будівельній, 1 у с. Рованці Луцького району Волинської області, керував транспортним засобом марки «NISSAN Leaf» н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР).

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій вказує на її незаконність. Вважає, що зупинка транспортного засобу під його керуванням була здійснена не увідповідності із законом, звукові сигнали поліцейські не подавали. Територія, на яку зайшов поліцейський є приватною та перебуває у власності його дружини. Через те, що перший доказ, а саме - виявлення ознак алкогольного сп`яніння, був здобутий з істотним порушенням прав особи через незаконне перебування працівника поліції на приватній території, а тому усі інші докази, з урахуванням доктрини «плодів отруйного дерева», є також недопустимими. У зв`язку із цим, просить оскаржену ним постанову судді від 24 квітня 2024 року скасувати та постановити нову, якою провадження по справі щодо нього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який подану апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити і водночас пояснив, що будь-яких звернень з приводу неправомірності дій поліцейських не подавав, доходжу такого висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

?Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно із п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознакою правопорушення - відмова від проходження, відповідно до установленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, повністю стверджується зібраними та дослідженими у судовому засіданні суду першої інстанції доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 417024 від 10 лютого 2024 року,оформленого щодо ОСОБА_1 , зафіксовано наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння, на момент зупинки автомобіля під його керуванням поліцейськими, зокрема: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення.

Його вина у вчиненому також доводиться довідкою від 12 лютого 2024 року про відсутність у діях ОСОБА_1 повторності вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП та підтвердження факту отримання ним 23 травня 2023 року посвідчення водія серії НОМЕР_2 ; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під випливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КП «ВМЦТЗ» від 10 лютого 2024 року, у яких зафіксовано виявлені ознаки такого стану, а також відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; усними показаннями допитаних в судовому засіданні в якості свідків: поліцейського взводу № 1 роти № 1 БУПП у Волинській області капрала поліції Басюка Д.А. та інспектора взводу № 1 роти № 1 БУПП у Волинській області ДПП старшого лейтенанта поліції Колесник С.В., які ствердно та послідовно пояснили суду, що переслідували транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 у комендантську годину через невиконання останнім вимоги про зупинку яка, у тому числі, подавалась як за допомогою звукових сигналів, так і проблискових маячків. Автомобіль зупинився на території приватного будинку, яка не була огороджена парканом, а в ході подальшого спілкування, останній повідомив, що у будинку, на території якого він зупинився, не проживає.

Одним із мотивів незгоди апелянта із постановою судді першої інстанції є зупинка транспортного засобу під його керуванням, без озвучення підстави такої зупинки, що не відповідає фактичним обставинам вчиненого.

Так, судом слушно зазначено про те, що переслідування транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , було обумовлено його керуванням автомобілем у комендантську годину що, в силу положень чинного законодавства, у тому числі, положень п. 4 ч. 1 ст. 31 та п. 7 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давало поліцейським законні підстави для зупинки автомобіля, водій якого такої вимоги, яка подавалась, у тому числі, за допомогою звукового сигналу та проблискових маячків, не виконав, продовживши рух далі. Ураховуючи фактично нічний час доби, відсутність інших учасників дорожнього руху, взаємне розташування транспортних засобів на проїзній частині та поведінку самого водія який, в ході переслідування автомобіля під його керуванням, значно пришвидшує рух, пояснення ОСОБА_1 про те, що він не чув вимоги про зупинку, а відповідно і не розумів, що його автомобіль переслідують поліцейські, є очевидно неправдивими.

Із відеозапису із нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції, якийзначиться як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення та, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення, з достатньою повнотою убачаються детальні обставини вчинення ним даного адміністративного правопорушення. Із цього відео видно, що безпосередньо після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , поліцейський запитує у нього про причини невиконання вимоги про зупинку транспортного засобу яка, у тому числі, подавалась за допомогою звукових сигналів та проблискових маячків. Тобто, підстав вважати зупинку автомобіля під керуванням ОСОБА_1 у комендантську годину незаконною, при перевірці доводів апеляційної скарги, не установлено.

Стосовно оцінки доказів, в контексті їх здобуття унаслідокістотного порушення його прав через незаконне перебування працівників поліції на приватній території, слід зазначити, що будь-яких скарг з приводу неправомірних дій поліцейських ОСОБА_1 не подавав, про що також ствердив в суді апеляційної інстанції.

Відтак, доводи ОСОБА_1 , викладені у поданій ним апеляційній скарзі, у тому числі, щодо недопустимості усіх здобутих у даній справі доказів, були підставно відхилені судом, і протилежного не установлено і при розгляді даної справи у апеляційному суді.

Зважаючи на викладене, погоджуюсь із висновком судді про наявність в діях водія ОСОБА_1 порушень Правил дорожнього руху, що зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме п. 2.5 ПДР України - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до установленого порядку, огляду на стан алкогольногосп`яніння, правильними.

Такий висновок суду є цілком законним та обґрунтованим, підтверджується сукупністю зібраних доказів, які є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, установлених судом.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 квітня 2024 року щодо нього без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: