Справа №701/571/24
Провадження №3/701/296/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2024 року суддя Маньківського районного суду, Черкаської області Калієвський Ігор Дмитрович розглянувши матеріали, що поступили з СПД№1 ВП№1 Уманського РУП Головного управління Національної поліції в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , не працює, ІПН: НОМЕР_1 , за ч. 4 ст. 156 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ГП №561207 від 29.02.2024 року який був складений ст. ДОП СПД №1 ВП№1 Уманського РУП Головного управління Національної поліції в Черкаській області Щур В.Ю., вбачається, що ОСОБА_1 , 29.02.2024 року близько 12 год. 30 хв., перебуваючи по АДРЕСА_1 , здійснював торгівлю з рук тютюновими виробами, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 156 КУпАП.

ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви просить справу розглядати у його відсутність та визнає себе винним у вчинені даного правопорушення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, матеріали, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, письмове пояснення ОСОБА_1 , становить наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно ч. 3 ст. 156 КУпАП, об`єктом адміністративного правопорушення є торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Згідно ч.4 ст. 156 КУпАП відповідальність наступає за дії, передбачені частиною першою чи третьою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненю за такі ж порушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , інкрімінують торгівлю з рук тютюновими виробами по АДРЕСА_2 на території автовокзалу.

Проте ч.4 ст. 156 КУпАП передбачає повторність вчинення правопорушення, але матеріали справи не містять жодного доказу того, що особа протягом року притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 чи ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст. 156 КУпАП не містить жодного посилання на те що останній протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 чи ч.3 ст. 156 КУпАП, що свідчить про неналежне оформлення матеріалів справи.

На підставі тих доказів які надані з протоколом про адміністративне правопорушення, а це рапорт працівника поліції про факт виявлення гр. ОСОБА_2 під час торгівлі сигаретами в селищі Буки на території автовокзалу, який не є доказом вини у інкримінованому правопорушенні, паспорт громадянина України який фактично дає змогу лише ідентифікувати особу та письмова заява ОСОБА_1 яка написана з його слів проте, що він видав дві пачки сигарет "Стронг" працівникам поліції, суд не має можливості належним чином встановити обставини події які були б підставою до притягнення особи до відповідальності за правопорушення за ч.4 ст. 156 КУпАП.

Торгі?вля - процес обміну товарами, послугами, цінностями і грошима. У широкому значенні - вид підприємницької діяльності, пов`язаний з купівлею-продажем товарів.

Роздрібна торгівля - процес обміну товарами на гроші (чи інший еквівалент вираження ціни товару) з метою задоволення потреби споживача й отримання прибутку.

Санкція ч. 4 ст.156 КУпАП передбачає накладення штрафу з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Проте матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу того, що ОСОБА_1 , дійсно здійснював торгівлю тютюновими виробами з рук, оскільки матеріалами справи не зафіксовано як факту продажу тютюнових виробів так і факту отримання прибутку від їх продажу, а також відомості щодо виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі, що є підтвердженням торгівлі, в матеріалах адміністративної справи відсутні.

Крім того матеріали справи не містять ні фото-, ні відео- фіксації даного правопорушення, письмових пояснень свідків, як не містять жодних належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 , даного правопорушення.

З адміністративного пртоколу вбачається, що працівниками поліції при оформлені даного протоколу було вилучено у ОСОБА_3 , 2 (дві) пачки сигарет "Strong".

На підтвердження вилучення даного майна в матеріалах справи відсутня квитанція про прийняття вилучених речей у адміністративному правопорушенні, що дає підстави вважати про те, що така процесуальна дія як вилучення майна не була належним чином проведена та оформлена і даний доказ (дві пачки сигарет марки "Стронг") є не належним.

Наявну в матеріалах справи письмову заяву ОСОБА_1 , про визнання вини у вчиненні даного правопорушення суд розцінює критично.

Суд звертає увагу на те, що визнання вини у вчиненому адміністративному правопорушенні не призводить до автоматичного накладення адміністративного стягнення на особу.

Суд зазначає, що всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом по справі та обвинувачення не може ґрунтуватись лише адміністративним протоколом, без інших належних та допустимих доказів скоєння адміністративного правопорушення.

Отже, суд позбавлений можливості встановити за допомогою допустимих і належних доказів, всі елементи складу інкримінованого ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП.

Ст. 17 Закону України «Про виконання судових рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язує суди при розгляді справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, відповідно чого суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту, тобто таким, що не залишають місце сумнівам.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Зазначені вище обставини свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП, за таких обставин провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до положення ст. 265 КУпАП вилучені тютюнові вироби у кількості 2 (дві) пачоки сигарет "Strong", слід повернути ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 156, 247, 256, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 156 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Тютюнові вироби у кількості 2 (дві) пачки сигарет марки "Strong", у відповідності до ст. 265 КУпАП, повернути ОСОБА_1 .

Постанова суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Маньківський районний суд Черкаської області на протязі 10 діб.

СуддяІ. Д. Калієвський