ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/795/24 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: захисника особи, яку яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , - адвоката Сагайдака В.В.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, адвоката Сагайдака В.В. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 та ст.130 ч.1 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Як визнав суд, 15.08.2024 о 17 год. 30 хв. на автодорозі М-09 (2 км.), водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Skoda Superb», номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Nissan Leaf», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попереду, в результаті чого зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.3. б), 12.1., 13.1. Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Крім того, 15.08.2024 о 17 год. 30 хв. на автодорозі М-09 (2 км.), водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda Superb», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9. а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Взявши до уваги, що в провадженні судді знаходились дві справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до ст.36 КУпАП вони були об`єднані в одне провадження.

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвокат Сагайдак В.В. вважає оскаржувану постанову такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, яке полягає в неповному та неправильному встановленні обставин, які мають важливе значення для вирішення справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_1 не погоджується із протоколами про адміністративні правопорушення від 15 серпня 2024 року, оскільки жодного правопорушення не вчиняв, ПДР не порушував, співробітники патрульної поліції здійснили низку порушень при оформленні згаданих протоколів, а також при відеофіксації події.

Вказує, що при заповненні протоколів про адміністративне правопорушення від 15 серпня 2024 року співробітники патрульної поліції допустили ряд неточностей, які самі по собі є підставою для визнання даних протоколів неналежного оформлення, зокрема, мова йде про порушення пунктів 9 та 11 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 р.

Апелянт зазначає, що водій транспортного засобу «Nissan Leaf», н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 на момент настання дорожньо-транспортної пригоди їхала зі швидкістю, значно меншою за максимально дозволену, зменшувала швидкість без явних на те причин, створюючи небезпечну ситуацію на автомобільній дорозі, тим самим, фактично порушила приписи п.2.3 (б) ПДР України.

Окрім того, вважає, що у матеріалах справи немає прямих та беззаперечних доказів нехтування ОСОБА_1 безпечною дистанцією між автомобілями чи створення саме ним небезпечної ситуації.

Також, вважає, що наявні в матеріалах справи відеоматеріали не містять безперервної фіксації події, тобто відео перерване, відеозапис містить звукові аномалії, не завжди чітко чути слова працівників патрульної поліції, що свідчить про те, що відеозапис змінювався чи коригувався, що у свою чергу є порушенням Наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 №14/1 та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 №1026.

З огляду на вищенаведене, захисник вважає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_1 та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Сагайдака В.В., який повністю підтримав подану апеляційну скаргу і, з наведених у ній мотивів, просить скасувати постанову суду першої інстанції від 09 жовтня 2024 року та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 ; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Як слідує з протоколів про адміністративне правопорушення, які були предметом розгляду суду першої інстанції, 15.08.2024 о 17 год. 30 хв. на автодорозі М-09 (2 км.), водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Skoda Superb», номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Nissan Leaf», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попереду, в результаті чого зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а також водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda Superb», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

В протоколах про адміністративні правопорушення, які були предметом розгляду суду, зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Ці документи були предметом розгляду у суді першої інстанції та отримали належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Вказані протоколи відповідають вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складені уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у них обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Апеляційним судом встановлено, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст.124, КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які були досліджені судом першої інстанції та отримали належну правову оцінку, а саме:

протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №112521 та серії ЕПР1 №112525 від 15.08.2024;

схемою місця ДТП від 15.08.2024;

письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 15.08.2024;

роздруківкою приладу «Drager Alсotest 7510» від 15.08.2024, тест № 643, згідно з яким у водія ОСОБА_1 зафіксовано стан алкогольного сп`яніння, результат тесту 2,67 ‰ (проміле);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки - газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Alcotest 7510 OIML Зав.№ ARLM-0300» №П51QM074708324, яке чинне до 04.06.2025;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.08.2024;

рапортом поліцейського роти № 3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Коваля А. від 15.08.2024 та електронному рапорті (витязі з ІПНП України) службової особи УПП в Тернопільській області ДПП Вихованець І. від 16.08.2024.

даними відеозапису із нагрудних камер працівників поліції.

Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, є відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Так, оглянутим відеозаписом зафіксовано події, які відбуваються після реагування працівників поліції по факту дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 15.08.2024 о 17 год. 30 хв. на автодорозі М-09 (2 км.), де водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Skoda Superb», номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Nissan Leaf», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попереду, в результаті чого зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Зокрема, як вбачається із відеозапису, після приїзду за викликом патрульними поліцейськими встановлено, що ОСОБА_1 причетний до дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 15.08.2024 о 17 год. 30 хв. на автодорозі М-09 (2 км.) за участю транспортних засобів марки «Skoda Superb», номерний знак НОМЕР_1 , та марки «Nissan Leaf», номерний знак НОМЕР_2 . Під час спілкування з ОСОБА_1 патрульні поліцейські встановили, що у водія ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння та повідомили про такі останньому ( 00 год. 01 хв. 47 сек. відеозапису), проходження ОСОБА_1 у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці дорожньо-транспортної пригоди за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest», результат якого склав 2,67 ‰ (проміле), з яким ОСОБА_1 погодився ( час відеозапису: 00 год. 06 хв. 56 сек. 00 год. 07 хв. 27 сек.), а також роз`яснення працівником поліції ОСОБА_1 його процесуальних прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Також, суд зазначає, що висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху (ПДР), є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статтей 283, 284 КУпАП.

Відеозаписи з нагрудних камер поліцейського суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, обставини, які відображенні на відеозаписах, підтверджуються письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 15 серпня 2024, роздруківкою приладу Drager Alcotest 7510 від 15.08.2024, тест №643, згідно з яким у водія ОСОБА_1 зафіксовано стан алкогольного сп`яніння, результат тесту №2,67 проміле, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки - газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Alcotest 7510 OIML Зав.№ ARLM-0300» №П51QM074708324, яке чинне до 04.06.2025, рапортом поліцейського роти № 3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Коваля А. від 15.08.2024 та електронному рапорті (витязі з ІПНП України) службової особи УПП в Тернопільській області ДПП Вихованець І. від 16.08.2024.

Твердження апелянта про недотримання працівниками поліції вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС від 18.12.2018 року № 1026, у зв`язку з тим, що відеозапис є сумнівними, вважаю безпідставними, оскільки наведені ним міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами, які б з технічного погляду могли поставити під сумнів достовірність проведеного відеозапису.

Досліджені судом відеозаписи в достатній мірі дають можливість як ідентифікувати особу щодо якої складено протокол про адміністративний правопорушення, так і повністю перевірити процедуру фіксації правопорушень і оформлення результатів виявлених порушень.

Узагальнюючи викладене, вважаю, що жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Аналіз матеріалів провадження дає підстави для висновку, що дії працівників поліції щодо фіксації правопорушення вчиненого ОСОБА_1 узгоджуються з вимогами ст.266 КУпАП та приписами Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Таким чином, виходячи з аналізу доказів досліджених судом першої інстанції та перевірених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним.

Також апеляційний суд погоджується з викладеним в постанові суду першої інстанції твердженням про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Згідно із п. 2.3 б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом п. 13.1 ПДР України передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

За встановлених фактичних обставин справи суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 , порушивши вимоги Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, що передбачене ст. 124 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративних матеріалів судом першої інстанції.

Дослідивши указані докази, та надавши їм належну юридичну оцінку, місцевий суд дійшов до обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.3 (б), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортних засобів, доведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та правильності кваліфікації його дій за ст. 124 КУпАП.

Виходячи з обставин, за яких відбулася дорожньо-транспортна пригода, вважаю, що недотримання ОСОБА_1 вищенаведених вимоги Правил дорожнього руху України перебувають у причинному зв`язку з виникнення ДТП, що й було встановлено судом першої інстанції.

Процесуальні порушення при оформленні протоколів про адміністративні правопорушення, про які вказує захисник, не є істотними та такими, які б давали підстави для скасування судового рішення. Більше того, вони не є такими, які вказують про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованих йому правопорушень і, на думку апеляційного суду, не вплинули в даному випадку на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення.

Щодо доводів апелянта про те, що винуватцем ДТП є потерпіла ОСОБА_3 , то суд апеляційної інстанції звертає увагу, що суд не вправі надавати оцінку правомірності дій іншого учасника ДТП стосовно якого протокол про адміністративне правопорушення не складався і не був предметом розгляду суду першої інстанції. Таку правову оцінку на предмет наявності чи відсутності в діях учасника ДТП ознак порушень Правил дорожнього руху України може бути надано судом лише за умови розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, складеному відносно такої особи.

Тому, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови у зв`язку з неповнотою судового розгляду, а також порушенням норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд визнає такими, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинені ним адміністративні правопорушення.

Всі інші доводи апелянта, наведені в апеляційній скарзі, мають формальний характер та не спростовують встановлених судом обставин, а також того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів провадження, вважаю, що висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушення та кваліфікація його дій за ст. 124, ст.130 ч.1 КУпАП є правильними.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням положень ст.36 КУпАП, а також характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування та закриття провадження у справі, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Сагайдака В.В. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя