Справа № 711/1289/24
Номер провадження 3/711/535/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Комплєктова Т.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС у Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , податковий номер ІПН НОМЕР_1 , головного бухгалтера ТОВ «КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА», мешканки с. Червона Слобода, вул. Пономаренка, 52а,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 78/23-00-07-01-04 від 02.02.2024, за результатами документальної планової виїзної перевіркиТОВ «КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА», головним бухгалтером якого є ОСОБА_1 допущено порушення вимог п. 103.9 ст. 103 Податкового кодексу України, в частині неподання розрахунків (звітів) податкових зобов`язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України (додаток ПН до податкової декларації з податку на прибуток підприємства), а саме звіту про виплату доходів у формі фрахту на користь компанії «TOVARNA BARV, LAKOV IN UMETNIH SMOL KOLICEVO D.O.O.» (Словенія) за І квартал 2023 року в сумі 277954 грн., що підтверджується актом № 1030/23-00-07-01-01/32741978 від 02.02.2024, чим ОСОБА_1 вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник Безпалий Є.П. просили закрити провадження відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Пояснили, що за результатами документальної перевірки підприємства було встановлено ряд порушень вимог податкового законодавства, які зафіксовані в акті. Акт перевірки був отриманий 02.02.2024 і на нього були надані заперечення в межах строків, встановлених ст. 86.7 ПК України. Станом на 06.03.2024 ТОВ «Кансай Хеліос Україна» не отримало відповідь на подані заперечення. Зазначили, що відповідальність за ст. 163-1 КУпАП України настає в разі відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємства, встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасного подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законом. Відповідно до положень Податкового кодексу України у разі, якщо дані перевірок діяльності платника податків свідчать про заниження/завищення його податкових зобов`язань (порушення порядку ведення податкового обліку) податковий орган визначає суму грошових зобов`язань (п. 54.3 ст. 54 ПК України), тобто виносить податкове повідомлення-рішення в порядку, передбаченому ст. 58 ПК України. За своєю правовою природою грошове зобов`язання визначене податковим повідомленням-рішенням є фінансовою відповідальністю для юридичної особи за порушення правил податкового обліку вчиненого посадовою особою такої юридичної особи. Однак, фінансова відповідальність для підприємства не наступає в момент визначення податковим органом грошових зобов`язань, оскільки сплата таких сум відбудеться тільки після їх узгодження (п. 57.3 ст. 57 ПК України), тобто після закінчення процедури оскарження податкових повідомлень-рішень в адміністративному чи судовому порядку. ТОВ «Агрозернохолдінг» не погодилось з висновками Акту перевірки та податковими повідомленнями-рішеннями від 22.04.2019 і буде їх оскаржувати до ДФС України. У зв`язку з цим, протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою. Таким чином, висновки Акту перевірки про порушення ТОВ «Кансай Хеліос Україна» вимог податкового законодавства на даний час є не доведеними, тому не можуть бути прийнятими судом як доказ. Товариство, після розгляду заперечень до акту перевірки, планує оскаржити податкові повідомлення-рішення в судовому порядку.

Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та її представника Безпалого Є.П., суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а саме порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція статті ч. 1 ст. 163-1 КУпАП передбачає відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Обставини, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення, суб`єктом, який його склав, повинні підтверджуватись іншими зібраними цим суб`єктом доказами.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері оподаткування.

Об`єктивною стороною правопорушення передбаченого ст. 163-1 КУпАП, є, в тому числі, порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку. Таке правопорушення є формою активних дій, які порушують встановлений законом порядок ведення податкового обліку.

Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акта, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акта перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Крім того, п.56.18 ст. 56 ПК України надано право платнику податків на звернення до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, при цьому грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Також, згідно п. 56.19 ст. 56 Податкового кодексу України, у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного, оскарження відповідно до п.56.17 цієї статті.

Таким чином, податковим законодавством України передбачено дворівневу процедуру оскарження рішень податкового органу та поширено презумпцію невинуватості на процедуру оскарження.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення був складений на підставі акту про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА» щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 30.09.2023 з урахуванням п. 102.1 ст. 102 ПКУ, з питань правильності обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов2язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 30.09.2023 встановлено порушення вимог п. 103.9 ст. 103 Податкового кодексу України, в частині неподання розрахунків (звітів) податкових зобов`язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України (додаток ПН до податкової декларації з податку на прибуток підприємства), а саме звіту про виплату доходів у формі фрахту на користь компанії «TOVARNA BARV, LAKOV IN UMETNIH SMOL KOLICEVO D.O.O.» (Словенія) за І квартал 2023 року в сумі 277954 грн.

Доказів того, що суб`єкт господарювання ТОВ «КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА», використовуючи надане законом право, оскаржив до ДПС висновки викладені в акті за результатами документальної планової виїзної перевірки та в податковому повідомленні-рішенні, при якому грошове зобов`язання вважається неузгодженим, суду не надано.

Вина головного бухгалтера ТОВ «КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА» ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП підтверджується фактичними даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення № 78/23-00-07-01-04 від 02.02.2024, який містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про події правопорушення та особу, яка його вчинила; витязі з акту про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА» від 02.02.2024 р., в якому викладені фактичні обставини, на підставі яких було складено протокол про адміністративне правопорушення від 02.02.2024 року та копією наказу № 68-К від 29.11.2022 про прийняття на роботу в ТОВ «КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА» ОСОБА_1 на посаду головного бухгалтера у відділ фінансів та бухгалтерії з 30.11.2022.

Таким чином досліджені та перевірені судом докази, поза розумним сумнівом, свідчать про винуватість головного бухгалтера ТОВ «КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА» ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме: недотримання податкового законодавства в частині неподання розрахунків (звітів) податкових зобов`язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України (додаток ПН до податкової декларації з податку на прибуток підприємства), а саме звіту про виплату доходів у формі фрахту на користь компанії «TOVARNA BARV, LAKOV IN UMETNIH SMOL KOLICEVO D.O.O.» (Словенія) за І квартал 2023 року в сумі 277954 грн., що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Відтак, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, не є триваючим, що відповідає позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 242/924/17.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, вчинене головним бухгалтером ТОВ «КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА» ОСОБА_1 у другому кварталі 2023 року, отже строк притягнення останньої до адміністративної відповідальності сплив у третьому кварталі 2023 року.

Таким чином, на час розгляду справи про адміністративні правопорушення відносно головного бухгалтера ТОВ «КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА» ОСОБА_1 , сплив строк притягнення її до адміністративної відповідальності, передбачений ст. 38 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Адміністративним правопорушенням (проступком), як визначено ст. 9 КУпАП, визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно, передумовою закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за цією підставою є вчинення особою певного адміністративного правопорушення.

Щоб констатувати факт закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, як підставу для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, необхідно встановити обставини адміністративного правопорушення, наявність у діях винного його складу та перевірити правильність кваліфікації дій.

Без встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення, в першу чергу неможливо визначити початковий момент перебігу строку.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, як вбачається із пояснень ОСОБА_1 , вона просила закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, що є підтвердженням не визнання останньою своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Фактично, вона вказувала на те, що існує реабілітуюча обставина для закриття провадження згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247КУпАП - відсутність події і складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, в її діях.

Реабілітуючими є обставини, за якими особа визнається невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, що виклює обов`язки по відшкодуванню збитків, відновлює її репутацію.

Закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, без вирішення питання щодо винуватості особи, є закриттям за нереабілітуючої підстави, порушує принцип правової визначеності, що є складовим принципу верховенства права, звужує права як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і потерпілого.

Варто зауважити, що нормами КУпАП не встановлено будь-яких обмежень при розгляді справи судом відносно встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, підтвердження чи спростування вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

За таких обставин, суд при прийнятті рішення про закриття провадження на підставі ст. 38 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, зобов`язаний встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні.

Законодавство про адміністративне правопорушення, що ставить вимоги до постанови у справі про адміністративне правопорушення, в тому числі при накладені адміністративного стягнення, не вимагає зазначення у резолютивній частині такої постанови висновок про визнання винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй правопорушення.

На підставі викладеного, суд визнає ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та закриває відносно неї провадження по справі на підставі ч. 2 ст. 38 КУпАП, у зв`язку з закінченням трьох місяців з дня вчинення адміністративного правопорушення, протягом яких можливо накласти стягнення.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 280, 283, 284 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП - закрити по закінченню строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Т. О. Комплєктова