КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2024 року

м. Київ

апеляційне провадження № 33/824/3983/2024

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Євграфової Є.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області

в складі судді Лисенко В. В.

від 27 травня 2024 року

у справі №369/4934/24 Києво-Святошинського районного суду Київської області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави суму судового збору у розмірі 605 грн 60 коп.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вказував, що матеріали справи не містять допустимих доказів, що підтверджують факт керування автомобіля Citroеn С4 д.н.з. НОМЕР_1 і як наслідок не набуття статусу водія. Відеозапис, долучений до матеріалів справи, починається з моменту спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, тобто не містить доказів керування автомобілем ОСОБА_1 , також останньому під час складання протоколу не роз`яснювались його права та обов`язки, передбачені ст. 286 КУпАП. Вважає, що працівники поліції незаконно зупинили ОСОБА_1 , оскільки правил дорожнього руху він не порушував.

Також подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, в обґрунтування якого вказував, що за наслідками поданої ним апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, постановою апеляційного суду від 27 червня 2024 року в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження було відмовлено, апеляційну скаргу повернуто. Вказана постанова була отримана 25 липня 2024 року, а тому останнім днем подачі апеляційної скарги є 05 серпня 2024 року, оскільки 04 серпня 2024 року є вихідним днем. Посилаючись на те, що вказані обставини зумовили причину пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, просив поновити такий строк.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що заявлене апелянтом клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне заслуговують на увагу і підтверджуються матеріалами справи, а тому суд вважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 травня 2024 року поважними, а клопотання таким, що підлягає задоволенню.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній .

Дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, КУпАП районний суд виходив з доведеності вини останнього у порушенні ним вимог пункту 2.9а ПДР України, що підтверджується матеріалами даної справи про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд погоджується з такими висновком суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, судом на підставі протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що 16.03.2024 року близько 21 години 45 хвилин, в Київській області, в Фастівський районі, с. Гатне, вулиця Абрикосова, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Citroеn С4 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» тест №769 з результатом 0,84% проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП спростовуються сукупністю доказів, зібраних у даній у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 198618, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого слідує, що ОСОБА_1 погодився на проходження виявлення стану алкогольного сп`яніння за місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» №769, результат тесту 0,84‰.

Крім того, як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення та відеозапису із нагрудної камери співробітників поліції, ОСОБА_1 не заперечував вживання спиртних напоїв (0,5 літрів пива), про що він особисто написав в протоколі про адміністративне правопорушення в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності».

Також не заслуговують на увагу твердження апеляційної скарги про те, що матеріали даної справи не містять допустимих доказів, що підтверджують перебування ОСОБА_1 16 березня 2024 року о 22 год 05 хв. за кермом автомобіля, і як наслідок не набуття статусу водія, оскільки спростовуються записом з нагрудної камери співробітників поліції, який міститься в матеріалах справи.

Крім того, з відеозапису слідує, що ОСОБА_1 не заперечував, що саме він керував транспортним засобом Citroеn С4 д.н.з. НОМЕР_1 . ні на відеокамеру, ні в протоколі про адміністративне правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги не містять підстав для скасування постанови суду, так як вони не спростовують факт вчинення ОСОБА_1 вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції відповідно до ст. 280 КУпАП належним чином встановлено обставини, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, та досліджено докази, наявні в матеріалах справи, на підставі яких зроблено обґрунтований висновок про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 травня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Є.П. Євграфова