справа № 274/2411/24
провадження №3/0274/1140/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2024 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Базюк Ю.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Бердичівського районного відділу поліції ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка заміжня, не працює, має неповнолітню дитину, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

23.02.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 ухилялася від виконання покладених на неї батьківських обов`язків по відношенню до дитини: ОСОБА_2 , оскільки не забезпечила необхідні умови виховання дитини, внаслідок чого син ображає персонал школи та порушує дисципліну, чим порушила вимоги ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства".

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання, призначене на 09:30 27.03.2024, ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, про що свідчать матеріали справи, про причину неявки суд не сповістила. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" та інші).

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст. 245 КУпАП, та розгляду справи в межах строків, які передбачені ст. 38 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного висновку.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені СК України, Законом України "Про охорону дитинства".

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані; виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною першою ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону (ч. 6 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства").

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в п. 16 своєї постанови від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення від 23.02.2024; копією листа директора Красівського ліцею ОСОБА_6 від 23.02.2024, адресованого начальнику Бердичівського РВП Рудницькому С., зі змісту якого вбачається, що учень 7 класу ОСОБА_3 систематично порушує дисципліну як в школі та і в шкільному автобусі, а саме провокує та влаштовує бійки, ображає учнів, використовує нецензурну лексику до однолітків та працівників школи; копіями письмових пояснень вчителів Красівського ліцею ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 23.02.24 про те, що в закладі є проблеми з поведінкою учня 7 класу ОСОБА_2 , який систематично порушує дисципліну та правила поведінки в навчальному закладі. На уроки ОСОБА_3 приходить не підготовлений, домашні завдання не виконує, шкільним приладдям не забезпечений, провокує бійки, підбурює інших учнів до порушень, на зауваження не реагує; копією письмових пояснень ОСОБА_1 від 23.02.2024 в яких вона винуватою себе визнає.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП - ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання неповнолітніх дітей.

Обставин, що пом`якшують, обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчинених порушень, особу винної, яка заміжня, не працює, має на утриманні неповнолітню дитину, ступінь вини, майновий стан, а також приймаючи до уваги санкцію ч. 1 ст. 184 КУпАП, суд вважає можливим накласти на неї стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП у виді попередження.

Згідно із ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір, в розмірі, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (у 2024 - 3028 грн).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 605 грн. 60 коп.

Інформацію щодо рахунку для сплати судового збору можна отримати за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://bd.zt.court.gov.ua/sud0603/ в розділі "Громадянам" - "Сплата судового збору за рішенням про стягнення судового збору на користь держави".

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Ю.П. Базюк