ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2024 р. м.Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Юрлагіна Т.В., за участю секретаря Бірукової Л.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю:

захисника ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

23.10.2024 року о 22 годині 20 хвилин у м. Харків по вул. Миколаївська (Короленка), 16Б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» прилад ARBH-0665. Результат тесту позитивний - чек № 3238 від 23.10.2024 22:26 на роздруківці прилад показує, що вміст алкоголю складає 0,90 проміле, чим ОСОБА_1 порушив п. 2.9.а ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Під час складання протоколу ОСОБА_1 на підставі ст. 63 Конституції України відмовився від надання пояснень.

03.12.2024 через систему «Електронний суд» захисник ОСОБА_1 адвокат Манько К.В. подала письмові пояснення по справі, в яких просила закрити провадження у справі № 953/10337/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. В обґрунтування зазначила, що ввечері 23 жовтня 2024 року ОСОБА_1 був відпущений у короткострокове звільнення з передових позицій лінії оборони України в Харківській області вперше за півтора року. Зустрівшись з друзями, ОСОБА_1 залишив автомобіль Mitsubishi Lancer, номерний знак НОМЕР_2 , на парковці біля ТРЦ «Нікольський», біля входу в метро «Історичний музей»/«Площа Конституції», та направився на відпочинок із друзями. Наприкінці зустрічі стоячи біля входу в метро та прощаючись із товаришами до ОСОБА_1 підійшов невідомий чоловік та повідомив, що паркувати автомобіль у вказаному місці заборонено, натомість, порадив його припаркувати рухаючись вниз вулицею Миколаївською. ОСОБА_1 не є корінним мешканцем міста Харків, приїхав у місто вперше за півтора роки, та будучи введеним в оману повірив незнайомому чоловіку, не бажаючи порушувати Правила дорожнього руху в частині паркування транспортних засобів, вирішив перепаркувати автомобіль, рухаючись «рекомендованим» маршрутом. Особисті пояснення ОСОБА_1 з цього приводу зафіксовані відеозаписами з нагрудних камер поліцейських. Одразу після початку руху побачив автомобіль патрульної поліції, що почав рухатись за ним. Як слідує з матеріалів відео регістратора 70маі, наданих службовими особами Управління патрульної поліції, автомобіль ОСОБА_1 проїхав 350 м. та був зупинений представниками правоохоронного органу. При цьому, на ділянці дороги в 350 метрів, які проїхав автомобіль ОСОБА_1 , установлено чотири поспіль знаки заборони зупинки та стоянки, що виключало можливість водія зупинити чи залишити на стоянці транспортний засіб. Більше того, на відеозаписі відсутній звук, тож не можливо встановити, чи був сповіщений ОСОБА_1 про необхідність зупинки звуковим сигналом, жодних світлових сигналів, які інформують водія про необхідність зупинки, відеозапис не зафіксував (відсутні характерні блакитно-червоні спалахи). Відеозапис з нагрудної камери поліцейського Export-1rOn7 з 13 хв. 12 сек. по 13 хв. 42 сек. зафіксував той факт, що представники патрульної поліції зупинили транспортний засіб ОСОБА_1 без наявних на те підстав, а «встановили» їх вже на стадії оформлення протоколу.

Як слідує з відеозапису нагрудної камери поліцейського Export-1rOn7 з 00 хв. 36 сек. по 1 хв. 20 сек. нагрудна камера поліцейського знаходилась в автомобілі, жодний інший відеозапис, наданий патрульною поліцією, не зафіксував факту безпосередньої зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , не зафіксував спілкування поліцейських з водієм, не зафіксував факту наявності ознак алкогольного сп`яніння у водія. Відеозапис Export-8qnok на 00 хв. 47 сек. також не відображає самого моменту запинки, а сама фіксація починається з моменту початку огляду на стан сп`яніння. Під час застосування до ОСОБА_1 превентивних заходів працівниками поліції допущено порушення статей 31, 35, 40 Закону України «Про національну поліцію», пунктів 4, 5, 6 розділу ІІ Інструкції, що свідчить про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 та не законність всіх подальших вимог поліцейських. Враховуючи численні порушення поліцейських під час здійснення відеофіксаціїї адміністративної процедури, надані суду відеозаписи є недопустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 . В той же час службовими особами патрульної поліції не надано суду інших доказів, які б свідчили про законність зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 та наявності підстав для огляду останнього на стан сп`яніння. Крім того, зазначає, що ОСОБА_1 неодноразово заявляв поліцейським про невідомого чоловіка, який шляхом ведення його в оману поінформував про заборону залишення ТЗ на місці для паркування біля ТРЦ «Нікольський» та про необхідність перепаркувати ТЗ проїхавши нижче вулицею Миколаївською. В той же час містить вислів поліцейського (дослівна цитата): «Там можна паркуватись, просто вас немножко обманули», на 08 хв. 08 сек. поліцейські запитали ОСОБА_1 про зазначеного чоловіка, але фактичних дій для розшуку цієї особи та з`ясування всіх обставин адміністративного правопорушення працівниками поліції не вжито, не відреаговано не повідомлення ОСОБА_1 про зазначену вище подію. Вказує, що матеріали відеозаписів не містять жодних відомостей про факт виявлення співробітником патрульної поліції ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , відеозапис зафіксував той факт, що до моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення поліцейські не визначились із ознаками сп`яніння, які начебто притаманні поведінці та стану ОСОБА_1 . Вказані доводи працівників патрульної поліції є хибними та явно надуманими додані до матеріалів справи відеозаписи свідчать про те, що ОСОБА_1 перебуває в чистому розумі, чітко називає своє ім`я, анкетні дані, відповідає на задані йому запитання працівниками поліції, його поведінка є спокійною, координація його рухів без порушень.

Відповідно до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення Газоаналізатор "Drager Alcotest 6810" не містить оцінки відповідності та державної реєстрації. Між тим, відповідно до наказу МОЗ України від 10.02.2010 року N 95, строк дії свідоцтва приладу "Drager Alcotest 6810" про державну реєстрацію N 7261/2007 від 10.02.2010 року, вичерпаний 10.02.2015 року. Сам огляд ОСОБА_1 за допомогою вказаного газоаналізатора також проведено з порушенням вимог його експлуатації (ст. 11 Посібника з експлуатації Alcotest Drager 6810) відеозаписи свідчать, що ОСОБА_1 зробив подих в газоаналізатор двічі при цьому технічний засіб не сповіщав про помилку (миготіння червоного екрану або звуковий сигнал відеозапис Export-1rOn7 04 хв. 43 сек. ). Виробник даного технічного приладу зазначає, що подібні дії можуть спотворити результати огляду через залишення та накопичення часток спирту на мундштуці приладу.

Таким чином, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу марки "Drager Alcotest 6810", який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, та без урахування допустимої похибки, в тому числі похибки через неправильне використання газоаналізатору. Внаслідок допущених під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння порушень положень ст. 266 КУпАП, п. 1-3, 6 р. І, пп. 3-7 р. ІІ Інструкції від 13.11.2015 такий огляд вважається недійсним.

Як слідує з відеозапису нагрудної камери поліцейського Export-1rOn7 о 16 хв. 00 сек. під час складання адміністративних матеріалів, зокрема, протоколу про вчинення правопорушення, акту огляду всі три представники правоохоронного органу залишились в службовому автомобілі та протягом 20 хвилин складали матеріали, в той час як ОСОБА_1 залишили чекати на вулиці, навіть не запропонувавши сісти в транспортний засіб. Таким чином, матеріали про адміністративне правопорушення складені без присутності ОСОБА_1 , свідків, та за умови неналежного здійснення працівниками поліції відеофіксації. Матеріали відеозаписів не містять будь-якого висловлення ОСОБА_1 згоди з результатами огляду на стан сп`яніння та порядком проведення адміністративної процедури. Працівники поліції безпідставно презюмували беззаперечну та однозначну згоду ОСОБА_1 із результатами огляду, адже водій ніде не висловлює однозначну та беззаперечну згоду з результатами огляду. Разом з цим співробітники поліції не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, проте склали направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Жоден з відеозаписів не засвідчив факт вручення ОСОБА_1 примірнику акту огляду на стан сп`яніння (який, в свою чергу, складений з порушенням встановленої форми), як і будь-яких інших матеріалів. Звертає увагу, що від моменту зупинки ОСОБА_1 представниками правоохоронного органу водій неодноразово зазначав про відсутність у нього наміру керувати транспортним засобом та їхати автомобілем, що засвідчено матеріали відеозапису Export-1rOn7, 04 хв. 47 сек., 05 хв. 44 сек., 08 хв. 03 сек. Неодноразово ним надавались пояснення щодо введення його в оману незнайомим чоловіком, в той же час поліцейськими не відреаговано на відвідні пояснення і з не зрозумілих підстав рекомендовано посилатись на ст. 63 Конституції України. У вказані часові проміжки водій регулярно ставив запитання поліцейським про дозволене місце паркування автомобілю та можливості залишення його на проїзній частині чи здійснення перепаркування, про що свідчить вищезазначений відеозапис із відповідними часовими проміжками.

Захисник Манько К.В. у судовому засіданні просила провадження по справі закрити, підтримала доводи викладені у поданій заяві про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Суд, вислухавши пояснення захисника ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, докази наявні в ній та оцінивши їх в сукупності, приходить до наступних висновків.

Факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 157438 від 23.10.2024, чеком Драгер, яким зафіксовано результати проведення тесту на стан алкогольного сп`яніння, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, рапортом поліцейського інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 1 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Кононенко О., відеозаписом з бодікамери № 475500, 467632, 474429, записом з відео реєстратора 70 МАІ.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.9а ПДР України визначено, що водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

Відповідальність за порушення пункту 2.9А ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів, в силу вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Крім того, за ч. 2 ст. 266 КУпАП проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п.6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Під час оцінки доводів та аргументів учасників судового процесу суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену зокрема в рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», відповідно до якої хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт скоєння правопорушення ОСОБА_1 підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 157438 від 23.10.2024, чеком Драгер, яким зафіксовано результати проведення тесту на стан алкогольного сп`яніння, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому міститься підпис ОСОБА_1 про те, що він згоден з результатами такого огляду, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, рапортом поліцейського інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 1 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Кононенко О., відеозаписом з бодікамери № 475500, 467632, 474429, записом з відео реєстратора 70 МАІ.

Доводи захисника про те, що матеріали справи не містять факту безпосередньої зупинки транспортного засобу, не знайшли свого обґрунтованого підтвердження та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідженим відеозаписом з відеореєстратора підтверджується факт руху транспортного засобу Mitsubishi, державний номерний знак НОМЕР_2 о 22:20:15. З дослідженого відеозапису з бодікамери поліцейського вбачається, що вказаний транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції. Факт керування транспортним засобом не оспорювався ОСОБА_1 на місці зупинки. Працівниками поліції зазначено про те, що на транспортний засіб ще вдень прийшло орієнтування та було зазначено, що водій вживав алкогольні напої. Одразу після зупинки ОСОБА_1 повідомив, що він тільки поставить авто та його заберуть. На питання поліцейського чи вживав алкогольні напої зазначив, що трішки вживав. Вказав, що вдень транспортним засобом керували його друзі, а він за кермом не перебував. Не хотів їхати, однак якісь хлопці сказали йому, що паркуватись не можна і показали куди можна проїхати щоб залишити машину. Поліцейський запропонував «продутись», зазначивши, що якщо результат становитиме до 0,2 проміле, це не становитиме складу правопорушення. Після чого ОСОБА_1 зазначив, що випив 3 бокали, вид алкогольного напою не конкретизував. Працівником поліції були роз`яснені права, на що ОСОБА_1 зазначив, що права йому зрозумілі. Після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера погодився з його результатом та зазначив «добре, записуйте» (22:27).

Заперечень щодо результатів огляду не висловлював та не заявляв поліцейським про те, що він не керував транспортним засобом, зауваження в протоколі про адміністративне правопорушення в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» відсутні.

Доводи захисника ОСОБА_2 про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу судом не приймаються до уваги. Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Харківського апеляційного суду від 15.02.2023 у справі № 953/6581/22, Львівського апеляційного суду від 17.03.2023 у справі № 459/3104/22, Київського апеляційного суду від 19.01.2023 у справі № 752/13788/22, Київського апеляційного суду від 23.03.2023 у справі 756/7328/22 вимога поліцейського про проходження водієм в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, пов`язується лише з наявністю ознак такого сп`яніння у водія, а не з встановленням підстав для зупинки транспортного засобу. Зупинка транспортного засобу є компетенцією поліцейського та його дії можуть бути оскаржені в порядку, встановленому законом.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) суду не надано.

Посилання на те, що ОСОБА_1 проїхав лише 350 м та на вказаній ділянці дороги було встановлено чотири поспіль знаки заборони зупинки та стоянки, що виключало можливість водія зупинити чи залишити на стоянці транспортний засіб не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року N 14 судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

З дослідженого відеозапису вбачається факт руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , час руху та відстань, яку проїхав транспортний засіб в даному випадку значення не мають.

Доводи захисника ОСОБА_2 про те, що працівники поліції не взяли до уваги повідомлення ОСОБА_1 про невідомого чоловіка, який шляхом ведення останнього в оману поінформував про заборону залишення ТЗ на місці для паркування біля ТРЦ «Нікольський» та про необхідність перепаркувати ТЗ проїхавши нижче вулицею Миколаївською суд розцінює як бажання уникнути відповідальності за скоєне правопорушення, оскільки саме на водія як учасника дорожнього руху покладається обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, в тому числі щодо заборони водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Щодо доводів захисника, що відеозапис, який міститься у матеріалах справи, не є безперервним, то суд вважає за необхідне зазначити, що на переконання суду, на відеозаписах в достатній мірі зафіксовано обставини події, яка відбулася 23 жовтня 2024 року за участю ОСОБА_1 . При дослідженні матеріалів справи, в тому числі при перегляді відеозаписів, істотних порушень з боку працівників поліції, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено. З відеозаписів цілком зрозуміло, що події відносяться саме до цієї справи та відбулися саме в той день, час та за тих обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Посилання захисника на відсутність відомостей про факт виявлення ознак алкогольного сп`яніння, спростовується матеріалами переглянутого відеозапису, відповідно до даних якого працівниками поліції зазначено про те, що на транспортний засіб прийшло орієнтування та було зазначено, що водій вживав алкогольні напої. Крім того, ОСОБА_1 після зупинки підтвердив факт вживання алкоголю.

Доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Манько К.В. про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу марки "Drager Alcotest 6810", який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, та без урахування допустимої похибки, в тому числі похибки через неправильне використання газоаналізатору, а тому вважається недійсним, суд вважає такими, що не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки, до яких відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Частиною 1 ст.1 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" дано визначення наступних термінів: 10) калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу; 17) періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал); 18) повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Статтею 17 вказаного Закону врегульовано порядок Повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, згідно якої передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Стаття 27 Закону врегульовує питання щодо калібрування засобів вимірювальної техніки.

Так, калібруванню в добровільному порядку можуть підлягати засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері та/або поза сферою законодавчо регульованої метрології. Калібруванню також підлягають вторинні та робочі еталони. Калібрування засобів вимірювальної техніки проводиться: науковими метрологічними центрами; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, акредитованими національним органом України з акредитації; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, які мають документально підтверджену простежуваність своїх еталонів до національних еталонів, еталонів інших держав або міжнародних еталонів відповідних одиниць вимірювання.

Калібрування вторинних та робочих еталонів проводиться в порядку, встановленому нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Калібрування та оформлення його результатів проводяться відповідно до національних стандартів, гармонізованих з відповідними міжнародними та європейськими стандартами, та документів, прийнятих міжнародними та регіональними організаціями з метрології.

Таким чином, повіркою є перевірка відповідності певним стандартам, а калібрування - приведення засобу вимірювальної техніки до певних стандартів.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки "Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується" встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік.

Всі види газоаналізаторів «Drager Alcotest» зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529, що свідчить про правомірність використання приладу Драгер «Alcotest 6810» поліцейським під час виконання своїх службових обов`язків.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016 року.

Як убачається з роздрукованого результату приладу «Drager Alcotest 6810», останнє калібрування вищевказаного приладу проводилось 10.07.2024, а ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння 23.10.2024 року, тобто до закінчення терміну повторної повірки та калібрування приладу «Drager Alcotest 6810». Таким чином, відсутні підстави вважати, що результати тесту зазначеного приладу є недостовірними.

Крім того, суд зауважує, що згідно з відеозаписами подій, що мали місце 23 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 до початку проходження огляду на визначення стану сп`яніння пояснював, що вживав алкогольні напої. Після отримання результату огляду ОСОБА_1 не висував вимог щодо незгоди із результатами тестування і проходженням огляду у медичному закладі. Крім того, в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів наявна відмітка ОСОБА_1 про згоду з результатами такого огляду.

Окрім того, адвокат Манько К.В. не була позбавлена можливості отримати інформацію щодо приладу Драгер 6810, в тому числі й сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку, шляхом звернення до органів поліції з відповідним запитом, чи заявити клопотання про необхідність витребування такої інформації. Більше того, з долученої до матеріалів справи відповіді УПП ДПП в Харківській області на адвокатський запит вбачається, що копію свідоцтва про повірку, сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки завантажено в папку на сервісі Google Drive для ознайомлення. Відтак, будь-які докази, які б свідчили про неправомірне використання працівниками поліції газоаналізатора «Drager Аlcotest 6810» матеріали справи не містять та захисником суду не надано.

Також, на відеозаписі чітко зафіксовано, що необхідність повторного продуття водієм газоаналізатора Драгер виникла у зв`язку з тим, що прилад після спроби продуття показував недостатній об`єм повітря для отримання результату огляду, що також слідує з наданого суду відеозапису.

Посилання ОСОБА_2 про те, що матеріали про адміністративне правопорушення складені без присутності ОСОБА_1 , спростовуються матеріалами переглянутих відеозаписів. Крім того, в постанові серії ЕПР1 №157438 міститься підпис ОСОБА_1 про ознайомлення зі змістом протоколу та про отримання його копії.

ОСОБА_1 керував транспортним засобом, пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру на місці зупинки транспортного засобу. Під час проведення огляду поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису, які долучені до протоколу та досліджені суддею судом. Досліджений відеозапис не містять будь-яких відомостей про непогодження ОСОБА_1 з результатами огляду. Крім того, згода водія з результатами тесту міститься в акті огляду, відтак вищенаведене не свідчить про недотримання працівниками поліції вимог закону при проведенні огляду, про порушення ч.3 ст. 266 КУпАП та Розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У рішенні ЄСПЛ № 980_360 по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» від 21 01 1999 вказується, що у рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різною залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

З вище зазначеного випливає, що інші доводи та пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є безпідставними та не обґрунтованими.

Суд вважає, що виявлені факти і зафіксовані в протоколі відображають об`єкт суспільних відносин в сфері правопорушень на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку, оскільки об`єктивна сторона таких правопорушень полягає у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, і об`єктивна сторона такого діяння полягає в активних діях в порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху.

Складений працівником поліції стосовно ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, не дотримання вимог п.2.9А ПДР України, винуватість знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, повністю доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення та підтверджена доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, огляд та фіксація адміністративного правопорушень проводилась з застосуванням відеозапису, які долучено до матеріалів адміністративної справи.

З довідки інспектора взводу 2 роти 4 батальйону 2 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Галкіної К. вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно облікових даних ІПНП отримував посвідчення водія НОМЕР_3 від 09.12.2021.

Призначаючи покарання ОСОБА_1 суд керується насамперед вимогами ст. 23 КУпАП, згідно якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Також, у відповідності до вимог ч.2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст. 61 Конституції України).

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Враховуючи вищевказане, тяжкість скоєного правопорушення, особу правопорушника, вважаю необхідним ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Cтаттею 40-1 КУпАП встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.33-35, 40-1, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і застосувати до нього стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. (отримувач коштів: ГУК Харківськ обл/Харківобл/21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0020001 Код класифікації доходів бюджету 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, у призначенні платежу платником повинно бути вказано: слова "судовий збір", Київський районний суд м. Харкова код ЄДРПОУ суду: 02893746, ПІБ, ідентифікаційний номер платника судового збору та номер справи).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Т.В. Юрлагіна