ПОСТАНОВА

Іменем України

20.05.2024 Справа №607/10738/24 Провадження №3/607/4832/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючої, у якої на утриманні перебуває малолітня дитина,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИЛА:

15.05.2024 на розгляд Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 224990 від 09.05.2024 зазначено, що 09.05.2024 о 12 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи на автовокзалі на АДРЕСА_3 , разом із малолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , просила кошти у перехожих громадян, таким чином ОСОБА_1 ухилилася від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.08.2023 ОСОБА_1 була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, та на неї накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у сумі 1700 грн.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою органу Національної поліції кваліфіковані за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

У судове засідання 20.05.2024 ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена, що підтверджується відповідною відміткою у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 224990 від 09.05.2024 у графі «Підпис особи, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи», де зазначено, що ОСОБА_1 з датою та часом розгляду справи ознайомлена, однак відмовилася від проставлення підпису. При цьому у протоколі вказано, що розгляд адміністративної справи відбудеться 20.05.2024 об 11 год. 00 хв. у Тернопільському міськрайонному суді.

Заяви чи клопотання на день розгляду справи від ОСОБА_1 до суду не надходили.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

У рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що його безпосередньо стосуються, утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, не допускати свідомих маніпуляцій, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Так, положення ст. 268 КУпАП не передбачають обов`язкову участь особи при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП. За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 своєчасно та належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, докази поважності причин неприбуття в судове засідання не надала, ураховуючи принцип судочинства, яким визнається пріоритет публічного інтересу над приватним, суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, згідно з приписами ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про охорону дитинства» особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Крім цього, обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплені у ст. 150 Сімейного кодексу України. Зокрема, батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного Кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, полягає в повторному протягом року після накладення адміністративного стягнення за такі ж самі дії ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Суд встановив, що 09.05.2024 о 12 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи на автовокзалі на АДРЕСА_3 , разом із малолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , просила кошти у перехожих громадян. Таким чином ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання малолітньої дитини.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- відеозаписами (назви файлів «WhatsApp Video 2024-05-09-at 13.57.49», WhatsApp Video 2024-05-09-at 13.58.13»), на яких зафіксовані обставини, викладені у протоколі про адміністративні правопорушення;

- копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ;

- копією постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.08.2023, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 була визнана винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 184 КУпАП, та на неї накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 1700 грн.

Крім цього, обставини, встановлені у судовому засіданні, узгоджуються з даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 224990 від 09.05.2024, в якому процесуально зафіксовані конкретні обставини вчинення адміністративного правопорушення. При цьому такий протокол складений із дотриманням вимог КУпАП, містить всі необхідні реквізити, підписаний особою, яка склала протокол, та містить відмітку про відмову особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від проставлення підпису та отримання копії протоколу.

За таких обставин, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд доходить висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, а саме: повторне протягом року після накладення адміністративного стягнення за такі ж самі дії ухилення матері від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання неповнолітньої дитини.

Відтак ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення.

Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд відповідно до ст. 33, 34, 35 КУпАП приймає до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, ОСОБА_1 раніше неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності, не працює, має на утриманні малолітню дитину.

Обставини, що пом`якшують відповідальність, відсутні.

Обставини, що обтяжують відповідальність, відсутні.

З урахуванням викладеного суд доходить переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч. 2 ст. 184 КУпАП, оскільки це буде достатнім та необхідним для виховання правопорушниці та запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Крім цього, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 605,60 грн.

Керуючись ст. 27, 33-35, 40-1, 184, 245, 251-252, 283-285, 287, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяІ. В. Марциновська