Справа№938/296/24
Провадження № 3/938/199/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Джус Р.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ІНФОРМАЦІЯ_2

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, місце народження: с. Возилів Бучацького району Тернопільської області, місце проживання: АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, неодруженого, утриманців немає, військовослужбовця Військової частини НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

з участю особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності: ОСОБА_1

в с т а н о в и в:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 13.03.2024 ЗхРУ №250463, 13.03.2024 о 17.20год прикордонним нарядом «Секрет» на напрямку 418 прикордонного знаку на відстані 12км. від лінії державного кордону на території Зеленської об`єднаної територіальної громади Верховинського району Івано-Франківської області в межах прикордонного контрольованого району на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » був затриманий гр. України ОСОБА_1 , спільно з іншою особою, за спробу незаконного перетинання державного кордону поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон, чим порушив вимоги ст.ст.9,12 ЗУ "Про державний кордон України" від 04.11.1991, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

Матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП надійшли до суду 02.04.2024, та були призначені до розгляду цього ж дня о 16.30год.

Оскільки особа, яка притягається до відповідальності в судове засідання не з`явилась, з метою належного повідомлення її про дату, час та місце розгляду справи, забезпечення можливості реалізації нею свого права на захист, розгляд справи було відкладено на 26.04.2024.

Проте, судове засідання 26.04.2024, не відбулося, у зв`язку із зайнятістю судді в іншій справі. Відтак, судове засідання відкладено на 23.05.2024.

В судове засідання 23.05.2024 з`явилася особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та будучи допитаним, своєї провини у інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, не визнав. Зокрема, зазначив, що 11.03.2024 вони разом із товаришем ОСОБА_2 вирушили в похід. З Тернополя до Верховинського району їх привіз його брат, який залишив їх у якомусь селі, назви він, не пам`ятає, можливо і Бистрець. Вони прямували на гору "Шпиці". Оскільки в горах в той час була погана погода та снігопад, то вони викликали ДСНС, які доправили їх на гору ОСОБА_3 , де було їх базування. Через погані погодні умови, вони залишались там на дві ночі. Оскільки погодні умови не покращувалися ДСНС допомогли їм спуститися з гори до с. Явірник, де вони очікували на автобус, щоб добратись до м. Івано-Франківськ та під час цього їх затримали працівники прикордонної служби. На них склали протокол та відвезли в ТЦК. Зазначив, що вони не намагалися уникнути зустрічі з працівниками прикордонної служби чи обійти їх. Він прямував у гори виключно з метою туризму, однак через погодні умови похід було перервано. Заїжджаючи в с. Бистрець вони проїжджали блокпост та їм ніхто нічого, не казав.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст.251,252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Виходячи зі змісту положень ст.ст.254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та одних із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП. За приписами КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення, у якому викладається суть правопорушення, при доведеності складу якого в діях певної особи, вона може бути піддана заходам кримінально-правового впливу, різновидом якого є стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Так відповідно до диспозиції ч.1 ст.204-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Диспозицією ч.2 ст. 204-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Об`єктивною стороною досліджуваного правопорушення, є перетин або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Суб`єктивна сторона незаконного перетинання державного кордону передбачає наявність прямого умислу, тобто виражається в навмисній формі вини, коли особа розуміє, що незаконно перетинає Державний кордон України, та бажає вчинити такі протиправні дії.

Відповідно, досліджуючи докази по даній справі, суд повинен встановити наявність в діях ОСОБА_1 факту спроби перетину ним державного кордону з України поза встановленими пунктами пропуску в групі з іншими особами, та наявність прямого умислу на незаконний перетин державного кордону.

Так, охорона державного кордону України є невід`ємною складовою загальнодержавної системи захисту державного кордону і полягає у здійсненні Державною прикордонною службою України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах, а також Збройними Силами України у повітряному та підводному просторі відповідно до наданих їм повноважень заходів з метою забезпечення недоторканності державного кордону України.

Державний кордон України це лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, визначає межі державної території України, просторові рубежі дії державного суверенітету України. Охороною Державного кордону України займається Державна прикордонна служба України.

Згідно статей 1,3 Закону України «Про державний кордон України», державним кордоном України є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору. На суші він встановлюється по характерних точках і лініях рельєфу або ясно видимих орієнтирах.

Статтею 9 Закону України «Про державний кордон України», визначено порядок перетинання державного кордону України, який здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, автомобільних і пішохідних шляхах, в аеропортах (аеродромах), морських і річкових портах, включаючи частину їх акваторії (захищена повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження), з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, на якій здійснюються прикордонний, митний контроль, інші види контролю і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Положення про пункти пропуску через державний кордон України затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про державний кордон України», пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП адміністративного правопорушення, долучено:

- протокол про адміністративне правопорушення від 13.03.2024 ЗхРУ №250463, згідно з яким 13.03.2024 ЗхРУ №250463, 13.03.2024 о 17.20год прикордонним нарядом «Секрет» на напрямку 418 прикордонного знаку на відстані 12км. від лінії державного кордону на території Зеленської об`єднаної територіальної громади Верховинського району Івано-Франківської області в межах прикордонного контрольованого району на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » був затриманий гр. України ОСОБА_1 , спільно з іншою особою, за спробу незаконного перетинання державного кордону поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон, чим порушив вимоги ст.ст.9,12 ЗУ "Про державний кордон України" від 04.11.1991, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 204-1 КУпАП;

- пам`ятку щодо процесуальних прав особи, яка затримана в адміністративному порядку від 13.03.2024, з якої вбачається, що ОСОБА_1 , відносно якого розпочато адміністративне провадження за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП доведено зміст процесуальних прав у відповідності до чинного законодавства України, яка підписана ОСОБА_1 , особисто;

-письмові пояснення ОСОБА_1 від 13.03.2024, в яких він зазначив, що він разом зі своїм другом з метою походу в гори 11.03.2024 прибули в с. Бистрець та самотужки почали рух по маршруту. Вийшли на гору "Шпиці" , заночували на горі "Ребра", і потім пішли далі. Через погіршення погодніх умов та обмеження видимості не змогли продовжити рух, це було біля Кізі, а тому вони викликали службу порятунку. Коли вони зустрілися з рятувальниками, то вони пішли з ними до Обсерваторії. 13.03.2023 вони разом з рятувальниками зійшли в с. Явірник, де біля магазину їх затримали прикордонники;

-пояснення інспектора прикордонної служби 1 категорії відділення моніторингу обстановки відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " майстра-сержанта ОСОБА_4 , в яких він зазначив, що виконував наказ на охорону державного кордону в прикордонному наряді «Секрет» з 12.00год 13.03.2024 до 20.00год 13.03.2024 в с.Явірник на напрямку 418 прикордонного знаку. Близько 17.20год на околиці с. Явірник на напрямку 418 прикордонного знаку на відстані 12000м. від ДК України з Румунією було виявлено 2 громадян України (чоловіки призовного віку, мешканці Тернопільської області) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6

Виходячи із профілю ризику, а саме незаконного перетинання державного кордону України військовозобов`язаними громадянами України (чоловіки призовного віку, мешканці Тернопільської області) особами чоловічої статі призивного віку (18-60 років), а також, зважаючи на те, що дані громадяни не змогли пояснити та підтвердити мету руху в напрямку державного кордону України з Румунією та перебування в прикордонному контрольованому районі, будучи особою призивного віку, вищевказаного громадянина було запрошено на підрозділ для складання адміністративно-процесуальних документів за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Однак, вказані докази не можуть вважатись такими, що беззаперечно доводять вчинення ОСОБА_1 умисних дій спрямованих на спробу перетину державного кордону України, поза встановленими пунктами пропуску.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 13.03.2024, ОСОБА_1 був затриманий прикордонним нарядом « ІНФОРМАЦІЯ_7 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у прикордонному контрольованому районі на відстані 12000м. на напрямку 418 прикордонного знаку на території Зеленської об`єднаної територіальної громади Івано-Франківської області.

Однак, у протоколі не зазначено, які саме дії здійснював ОСОБА_1 , з метою спроби незаконного перетину державного кордону України, та які б відповідали об`єктивній стороні правопорушення, передбаченого ст.204-1 КУпАП. Саме перебування особи у Верховинському районі Івано-Франківської області, який є контрольованим прикордонним районом не є свідченням того, що особа мала на меті, будь-яким способом, незаконно перетнути державний кордон України.

При цьому, доказів затримання ОСОБА_1 матеріали справи не містять, протокол про адміністративне затримання не складався.

Суддя також критично оцінює пояснення інспектора прикордонної служби 1 категорії відділення моніторингу обстановки відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " майстра-сержанта ОСОБА_4 , оскільки такі не можуть бути єдиним доказом спроби незаконного перетину ОСОБА_1 державного кордону, та спростовуються матеріалами справи.

Так, у долучених до справи письмових поясненняхінспектора прикордонної служби 1 категорії відділення моніторингу обстановки відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " майстра-сержанта ОСОБА_4 зазначено, що він виконував наказ на охорону державного кордону в прикордонному наряді «Секрет» з 12.00год 13.03.2024 до 20.00год 13.03.2024 в с. Явірник на напрямку 418 прикордонного знаку, під час чого ним було виявлено 2 громадян України (чоловіки призовного віку, мешканці Тернопільської області) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які не змогли пояснити та підтвердити мету руху в напрямку державного кордону України з Румунією та перебування в прикордонному контрольованому районі.

Разом з тим, до протоколу долучено письмові пояснення, ОСОБА_1 , надані ним при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та в яких останній зазначає, що він разом зі своїм товаришем мав намір піти в похід, частково піднявшись в гори, однак через погіршення погодніх умов вони не досягли цілі та змушені були повернутися.

Аналогічні пояснення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності надав також у судовому засіданні.

Системний аналіз долучених до справи доказів свідчить, що ОСОБА_1 було затримано на відстані 12 кілометрів від лінії державного кордону під час його руху по дорозі загального користування в АДРЕСА_2 . Доказів про те, що ОСОБА_1 рухався в напрямку державного кордону поза межами доріг загального користування та оминаючи населені пункти, що давало б підстави стверджувати, що він мав намір уникнути зустрічі із працівниками прикордонної служби, і таким чином незаконно перетнути кордон, матеріали справи не містять. В матеріалах справи відсутні також і докази того, що ОСОБА_1 мав намір рухатись безпосередньо до державного кордону України для його незаконного перетину.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а згідно ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що матеріали справи не містять об`єктивних доказів того, що ОСОБА_6 була вчинена спроба перетину державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи викладене та беручи до уваги ту обставину, що особами уповноваженими на складання протоколів про адміністративне правопорушення не надано достатніх, допустимих доказів, які б «поза розумним сумнівом» доводили що ОСОБА_1 здійснив спробу незаконного перетину Державного кордону України та доводили його винуватість у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, вказана обставина заперечується ОСОБА_1 , а сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.9, 204-1, 245,247,251,252,280,283,284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.204-1 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Роман ДЖУС