ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/1739/24

провадження у справі 3/0285/1759/24

23 травня 2024 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Сташків Т.Г., за секретаря судового засідання Матвіюк Т.М.,

за участі захисника Янчука А.А., в режимі відеоконференції розглянувши матеріали, що надійшли від УПП в Житомирській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИЛА:

10.03.2024 року о 11 год. 28 хв. на а/д М-06 224 км + 900 м поблизу м. Звягель Житомирської області гр. ОСОБА_1 керував автомобілем Volvo, державний номерний знак НОМЕР_2 , стосовно якого встановлено тимчасове обмеження в праві керування транспортним засобом відповідно до постанови ВП № 72411221 від 21.11.2023 року, виданої Баришівським районним відділом ДВС у Броварському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ), чим порушив вимоги ст. 15 ЗУ "Про дорожній рух", за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 3 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув. Захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомив, що його довіритель не був обізнаний про встановлення щодо нього обмежень у праві керування. На підтвердження зазначених обставин долучив копії листування з відділом ДВС, постанову про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, а також квитанції про сплату наявної заборгованості 11.04.2024 року, а також поточних платежів у травні 2024 року. Зазначає, що ОСОБА_1 не мав умислу вчиняти правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП, тому провадження по справі слід закрити за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши письмові докази по справі, суддею встановлено наступне.

Положеннями ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, що тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Згідно вимог ч. 10 ст. 15 ЗУ Про дорожній руху забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Винність дій ОСОБА_1 підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №608793 від 10.03.2024 року, постановою Баришівського ВДВС у Броварському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) ВП № 72411221 від 21.11.2023 року про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, постановою серії ЕНА № 1628321 від 10.03.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за перевищення допустимої швидкості руху за ч. 1 ст. 122 КУпАП відеозаписом з нагрудної камери, де зафіксовано факт зупинки автомобіля Volvo, д.н.з. НОМЕР_2 , та перебування ОСОБА_1 за кермом вказаного авто.

Аналізуючи зазначені докази по справі, суд вважає доведеним факт, що 10.03.2024 року о 11 год. 28 хв. на а/д М-06 224 км + 900 м поблизу м. Звягель Житомирської області ОСОБА_1 керував автомобілем Volvo, д.н.з. НОМЕР_2 .

Також з постанови Баришівського ВДВС у Броварському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) ВП № 72411221 від 21.11.2023 року вбачається,

що ОСОБА_1 має сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

виконавче провадження по справі відкрите 02.08.2023 року на підставі судового наказу, виданого Баришівським районним судом Київської області 06.07.2023 року;

заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.11.2023 року становить 16720,61 грн, що перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, тому державним виконавцем прийнято рішення про встановлення тимчасових обмежень ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів.

Таким чином, приходжу до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

При призначенні виду та розміру адміністративного стягнення аналізую наступні норми права.

Згідно приписів статей 1, 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Так, згідно з положеннями ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається в межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Аналіз вказаних статей Кодексу України про адміністративні правопорушення свідчить про те, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Однак, при розгляді справ про адміністративні правопорушення відсутній визначений Законом механізм, який би дозволяв накладати стягнення за вчинені адміністративні правопорушення нижче визначеної санкцією відповідної статті Кодексу або замінювати стягнення на інше.

Проте положеннями ч. 1 ст. 69 Кримінального кодексу України встановлено право суду на призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, а саме: за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Санкцією ч. 3 ст. 123 КУпАП визначено безальтернативне покарання у виді позбавлення права керування.

Аналізуючи всі обставини в сукупності, особу ОСОБА_1 , його відношення до вчиненого, наявність на утриманні неповнолітнього сина, вважаю, що накладення стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами позбавить особу основного джерела доходів (засобів для існування), буде надмірним і явно несправедливо тяжким та, вочевидь, не сприятиме її вихованню та виправленню.

Відтак при виборі покарання суд застосовує аналогію закону та керуючись нормами ч. 1 ст. 69 КК України враховує обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 та істотно знижують ступінь негативних наслідків вчиненого адміністративного правопорушення, а саме: погашення заборгованості зі сплати аліментів наступного дня після отримання розрахунку заборгованості з відділу ДВС (а.с. 43), проплата у травні 2024 чергового платежу (а.с. 44), вчинення активних дій, направлених на скасування тимчасових обмежень у праві керування транспортними засобами, вважає доцільним перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ч. 3 ст. 126 КУпАП та визначити покарання у виді штрафу у розмірі, визначеному ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1, ч. 5 ст. 283 КУпАП судовий збір у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, ч. 3 ст. 126, 280, 283, 284 КУпАП, ст. 69 КК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.Г. Сташків