Справа №521/5360/24
Провадження №3/521/4339/24

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2024 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Гуревського В.К., при секретарі Федорової А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Одесі справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №852812 від 17 березня 2024 року, вбачається, що 17 березня 2024 року об 10 годинні 02 хвилин в м. Одеса по вулиці Літакова водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Camry», державний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, що встановлено на підставі акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який проводився за допомогою «Drager», Alcotest 7510, прилад ARLM - 0409, результат позитивний, вміст 0,29 % алкоголю в крові, та зафіксовано на камеру №474498, №474939, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

За даним фактом інспектором відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №852812 від 17 березня 2024 року, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 надав до суду пояснення, в яких просив провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на таке.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм, таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також поліцейськими було порушено п. 10 розділу 2 інструкції, оскільки ними було складено акт огляду на стан сп`яніння лише у одному примірнику, який мав бути складений у двох примірниках, один з яких мав бути вручений водію. З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №852812 від 17 березня 2024 року слідує, що ОСОБА_1 інкримінується виявлення у нього ознак сп`яніння, визначених Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд.

З огляду на вказані вимоги у разі встановлення ознак алкогольного сп`яніння працівники поліції повинні спочатку запропонувати особі пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою спеціальних засобів та потім в разі відмови від проходження такого огляду на місці або незгоди з результатами такого огляду запропонувати пройти огляд у закладі охорони здоров`я. Разом з тим, матеріали справи не містять відомостей про те, щоб ОСОБА_1 були роз`яснені його права, шо призвело до необізнаності останнього пройти огляд у закладі охорони здоров`я, у разі незгоди з результатами на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу. Працівниками поліції не було запропоновано пройти відповідний огляд у закладі охорони здоров`я. З наявного в матеріалах справи відеозапису портативного відеореєстратора працівника патрульної поліції, під час спілкування з поліцейськими, водій поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, його поведінка цілком відповідала обстановці.

З урахуванням наведених обставин та приймаючи до уваги вимоги ч. ч. 1, 2. 5 ст. 266 КУпАП огляд на стан сп`яніння було проведено з істотними порушеннями, шо є підставою для визнання огляду на стан сп`яніння недійсним.

Враховуючи вищевикладені обставини, можливо дійти висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях особи, відносно якої складено протокол, вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд приходить до переконання, що в діях водія Баб ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях особи, відносно якої складено протокол, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд виходить з того, що останній притягається до адміністративної відповідальності у зв`язку з тим, що керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, і ця обставина знайшла своє повне підтвердження.

Суд оцінює докази наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом та правосвідомістю, та вважає, що вони зібрані у встановленому законом порядку, відповідають фактичним обставинам справи, тобто є належними та допустимими, і в своїй сукупності підтверджують факт вчинення особою вказаного адміністративного правопорушення.

Вина особи у скоєнні вищевказаного правопорушення підтверджена сукупністю доказів, які знаходяться в матеріалах справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №852812 від 17 березня 2024 року складено відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в графі пояснення зазначив, що вживав вчора спиртні напої;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який проводився за допомогою «Drager», Alcotest 7510, прилад ARLM - 0409, результат позитивний, вміст 0,29 % алкоголю в крові;

- відеозаписом з місця події, камера № 474498, № 474939 з відео, вбачається керування транспортним засобом ОСОБА_1 , який був зупинений співробітниками поліції, з вказанням причини зупинки.

Зі слів ОСОБА_1 :

10:03:37 10:03:40 Співробітник поліції: - Юрій, спиртні напої коли вживали?; - ОСОБА_1 : - Вчора;

10:03:45 10:03:46 Співробітник поліції: - Тест на алкоголь на приладі Драгер проходити будете?; - ОСОБА_1 : - Згоден, хоч обстеження;

10:07:19 10:07:28 ОСОБА_1 : - Давайте щиро, по людські, показник на приладі Драгер буде більше норми; - Співробітник поліції: - Бо воно є;

10:08:14 10:08:27 Співробітник поліції: - Чого ви виїхали?; - ОСОБА_1 : - Не зметикував, всю ніч не спав;

10:09:33 10:09:40 ОСОБА_1 : - Я згоден, що у мене дійсно показник є більше ніж належить 0,2;

10:12:19 10:12:27 Співробітник поліції: - Літрушка?; ОСОБА_1 : - Ні, на двох 0,5.

10:23:46 10:26:03 Перевірка.

Жодних заперечень чи незгоди за результатами перевірки ОСОБА_1 не заявлялося.

Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення на правопорушника суд враховує: характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до грубих порушень Правил дорожнього руху України, як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, особу правопорушника, ступінь його вини, з метою виховання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, попередження здійснення ним нових правопорушень, суд дійшов висновку, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає одночасне застосування накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Вимогами п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 266, 283, 284, 294 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», Правилами дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,0 гривень (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 гривень (шістсот п`ять грн. 60 коп.).

Постанова суду (судді) у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Головуючий Гуревський В.К.