Провадження № 33/4808/195/24
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О. В.
Суддя-доповідач Шигірт Ф.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С., з участю ОСОБА_1 та його захисника Смолія Б.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Смолія Б.В. на постанову Івано-Франківського міського суду від 15 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,6 грн.

Згідно постанови, 22.11.2023 о 22:31 год. в с. Вовчинець м. Івано-Франківська, по вул. Шевченка, 14, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen» «CC», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився.

В апеляційній скарзі захисник Смолій Б.В. вказує на те, що постанова суду незаконна, необґрунтована, винесена без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події. Зазначає, що судом було залишено поза увагою доводи сторони захисту, щодо безпідставної зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Також на думку апелянта судом проігноровано сформовану Верховним Судом правову позицію щодо допустимості та належності доказів. Судом не надано оцінку неправомірним діям поліцейських при зупинці транспортного засобу що призвело до невірних висновків. З відеозаписів наданих суду не вбачається причин зупинки ОСОБА_1 , які буди йому повідомлені. Його автомобіль рухався прямо по вул. Шевченка в с. Вовчинець і підстав для сигналу покажчиком повороту не було. Оскільки причина повороту була надуманою, всі інші дії працівників поліції не можуть вважатись законними.

Вважає запис з нагрудних камер поліцейських недопустимим доказом, оскільки поліцейський ОСОБА_2 після сигналу мобільного телефону безпричинно та безпідставно спершу намагався закрити об`єктив нагрудної камери, а в подальшому взагалі залишив свою нагрудну відеокамеру в салоні службового автомобіля.

Крім того, працівник поліції в телефонній розмові обговорював фактичне місце проживання ОСОБА_1 з невідомою особою на ім`я ОСОБА_3 .

Крім того, спілкування з ОСОБА_1 мав один працівник поліції, а протокол склав інший поліцейський.

Вважає висновки суду першої інстанції суперечливими та такими, що не відповідають національній судовій практиці та практиці ЄСПЛ.

Просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених в оскаржуваній постанові, суд першої інстанції дійшов правильних висновків.

Обставини справи, які були встановлені судом та зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджуються безпосередньо дослідженими судом доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №613046 від 22.11.2023 року (а.с.1); постановою поліцейського про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення ПДР України (а.с.4); відеозаписом що міститься в матеріалах справи (а.с. 6).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та дійшов правильних висновків.

З висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Так, з переглянутого відеозапису (а.с.6) з нагрудної камери працівників поліції, отриманого під час виконання ними службових обов`язків, вбачається зупинення автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 через невключений сигнал повороту на початку руху. Під час спілкування, поліцейськими у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Працівники поліції висловили вимогу ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою приладу «Drager» (clip 1, 08 хв. 36 сек.), проте він відмовився від такого огляду як на місці, так і в закладі охорони здоров`я. При цьому ОСОБА_1 пояснив «Жінка повідомила, що вагітна, що сталося то сталося» (clip 1, 12 хв. 45 сек.). Також, на повторну пропозицію пройти огляд у медичному закладі, ОСОБА_1 відмовився (clip 1, 12 хв. 55 сек.). Після чого було складено матеріали за ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апелянта не знаходять свого підтвердження, оскільки всі події правопорушення зафіксовані на відео записі за допомогою технічного засобу, а тому сумнівів у апеляційного суду не викликають.

Законність зупинки транспортного засобу працівниками поліції, судом апеляційної інстанції не перевіряється та не спростовує висновків суду, щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Крім того, на місці зупинки транспортного засобу, водій ОСОБА_1 не заперечував проти того, що почав рух транспортного засобу з порушенням вимог ПДР. Після повідомлення йому про виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, не заперечував щодо перебування у стані сп`яніння, а лише назвав причину такого стану і категорично відмовився пройти огляд в порядку передбаченому законом.

За таких обставин, відсутність на відеозаписі вчинення правопорушення ОСОБА_1 , яке стало підставою для зупинки його транспортного засобу, не спростовує висновки суду першої інстанції про належність, допустимість та достатність доказів зібраних працівниками поліції за фактом вчинення правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Інші апеляційні доводи не мають вирішального значення для висновків суду та не є підставою для скасування або зміни оскаржуваної постанови.

Таким чином, постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Смолія Б.В. залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського міського суду від 15 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.С. Шигірт