Справа № 557/2225/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2024 року селище Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Тишкун П.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділення поліції №5 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №280351:

06.12.2023 року о 00 год. 25 хв. в с. Тучин по вул. Ринкова,7, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Ranger», н.з. НОМЕР_1 (GB), з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810 Drager» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився. Вчинив дії по ухиленню від проходження огляду на стан сп`яніння, а саме ухилився пройти медичний огляд. Порушення зафіксовано на відеопристрій ВК2023, 2025.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

Захисник особи, яка притягається до відповідальності адвокат Рудик В.Р. (ордер на надання правничої (правової) допомоги від 29.01.2024) пояснив, що відсутність в судовому засіданні особи, яка притягається до відповідальності пов`язана із проходженням ним військової служби

В судовому засіданні 26.03.2024 захисник особи, яка притягається до відповідальності адвокат Рудик В.Р. просив провадження у справі щодо його підзахисного за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю події та складу правопорушення у його діях, посилаючись на те, що інформація, яка зазначена у протоколі, та яка є ключовою для наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме те, що він керував транспортним засобом, не відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи. Жодного доказу щодо руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 немає.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до відповідальності, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона якого полягає не лише у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху (якими є в тому числі і водії) зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно із п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст.251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.254 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено на бланку відповідного зразка з серійним номером ААД №280351 від 06.12.2023 року уповноваженою на те особою - поліцейським СРПП ВП№5 РУП ГУНП в Рівненській області сержантом поліції Янком В.О.

Даний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

За змістом частин 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №280351 від 06.12.2023 року, ОСОБА_1 відмовився від будь яких пояснень щодо змісту протоколу, не вказавши мотиви такої відмови. Будь-яких зауважень щодо змісту протоколу чи клопотань останній не заявляв. Права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому були роз`яснені.

Дій працівників поліції щодо складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не оскаржував.

Доказами, які беззаперечно вказують на винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5 ПДР та вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та, які відповідно до ст. 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення, є:

протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №280351 від 06.12.2023;

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до медичного закладу від 06.12.2023, у яких зазначено виявлені поліцейським ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 та відповідно до яких він від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу так і у медичному закладі; відмовився;

зобов`язання до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №280351 від 06.12.2023, згідно якого ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом протягом 24 год.;

рапорт чергового органу поліції Морозової Н. від 06.12.2023 про реєстрацію події-порушення ПДР;

довідка до протоколу про адміністративне правопорушення з якої вбачається, що згідно ІП НПУ, ІП «Особа» та «ГСЦ Посвідчення водія», ОСОБА_1 отримав посвідчення водія НОМЕР_2 , права керування не позбавлений, на протязі астрономічного року до відповідальності не притягувався;

відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, на якому зафіксовано факт недвозначної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, суддя вважає доведеним те, що водій ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, як відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд не приймає до уваги тверджень захисника Рудика В.Р. про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та не виконував функції водія, оскільки вони заперечуються наявними у справі доказами. З цих причин суд критично ставиться як до тверджень захисника, розцінюючи його пояснення як обраний спосіб захисту з метою уникнення притягнення до відповідальності.

Суд виходить з того, що закон не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин на підставі сукупності непрямих (стосовно конкретного факту) доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.

Навпаки, ст. 94 КПК, який з огляду на відсутність достатнього регулювання процедури оцінки доказів у КУпАП, за аналогією застосовується судами при вирішення справ про адміністративні правопорушення, визначає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як засвідчує судова практика, доказування тих чи інших обставин правопорушення досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх, у тому числі непрямих доказів, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) факту вчинення правопорушення конкретною особою.

Як вбачається з досліджених доказів, у адміністративних матеріалах дійсно відсутні прямі докази на підтвердження того, що транспортний засіб із ОСОБА_1 за кермом, на момент коли до нього підійшли працівники поліції, перебував у русі. Однак скоєння цього адміністративного правопорушення ОСОБА_1 суд встановив на підставі сукупності інших вищенаведених належних і допустимих непрямих доказів, які з урахуванням обставин справи та висунутої на свій захист версії захисника, що не узгоджується із вказаними доказами, дозволили суду встановити винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до стандарту доказування «поза розумним сумнівом».

Крім того, сам ОСОБА_1 як під час скаладання протоколу про адміністративне правопорушення, так і безпосередньо перед тим не заперечував факту керування транспортним засобом на момент зупинки його працівниками поліції.

Версія захисника, висунута на захист ОСОБА_1 , була проаналізована судом і визнана неспроможною.

Зокрема, як установив суд, 06.12.2023 на лінію «102» надійшло повідомлення працівників поліції, про те, що ними було зупинено автомобіль під керування ОСОБА_1 , який перебував за кермом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду відмовився. Той факт, що ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля і не заперечував факт керування ним транспортним засобом підтверджено і в ході перегляду відеозапису, який додано до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому ОСОБА_1 перебуває за кермом транспотного засобу, двигун якого увімкнено, на момент, коли до нього підійшли працівники поліції. Також, попередньо з відеозапису вбачається, що працівники поліції зупинили автомобіль, який рухався. Протягом усього часу спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 жодного разу не стверджував, що він не керував транспотним засобом, навпаки, стверджував зворотнє і пояснював, за яких причин і обставин він це робив.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, суддя враховує, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, та приходить до висновку про застосування стягнення в межах санкції цієї статті, що відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, та є достатнім і необхідним для виховання особи, запобігання новим проступкам.

Відповідно до ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі наведеного ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 221, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за розгляд справи про адміністративне правопорушення в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на рахунок №UА0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Тишкун П.В.