ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/3774/24

Пров. №3/766/4183/24

23.05.2024 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Рябцева М.С., за участю секретаря Орленко Т.І., захисника особи, щодо якої складено протокол адвоката Предместнікова О.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Херсонській області, про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130, ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Цибулеве, Знамянського району, Кіровоградської області, громадянина України, ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

1)05.03.2024 року о 11.15 годин на автодорозі Одеса Мелітополь Новоазовськ, 181 км., ОСОБА_1 , будучи притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП за постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.08.2023 року, повторно, протягом року, керував транспортним засобом Honda Civic, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного спяніння: звужені зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння в передбаченому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі по тексту ПДР).

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, вченене повторно, протягом року.

2)Крім того, ОСОБА_1 на автодорозі Одеса Мелітополь Новоазовськ, 181 км., керував транспортним засобом Honda Civic, номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування транспортним засобами (без посвідчення водія), повторно протягом року (постанова серія БАД № 73151 від 20.07.2023 року).

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП як керування транспортним засобом особою, яка немає права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні зазначених протоколів про адміністративні правопорушення не визнав, вказуючи, що він є військовослужбовцем, в той день, перебував у відгулі, виїхав у власних справах, в наркотичному спянінні не перебував, проходити медичний огляд в лікарні він відмовився, оскільки поспішав у справах, так як в автомобілі знаходилась дружина, яка його чекала. Щодо протоколу за ст. 126 ч.5 КУпАП не заперечував, вказував, що дійсно не має права керування транспортними засобами, та знав, що щодо нього була винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за керування без прав. В останнє судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся шляхом надсилання смс-повідомлень, направлення судової повістки на адресу, яка зазначена в протоколі, за номером телефону, про що свідчить довідка про доставку смс-повідомлень, клопотань про відкладення не подавав, що відповідно до вимог ч.1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи. Крім того, захист ОСОБА_1 представлений в судовому засіданні адвокатом Предместніковим О.Г.

Представник ОСОБА_1 захисник адвокат Предместніков О.Г. в судовому засіданні просив закрити провадження за справами, посилаючись на ряд порушень, які були допущені представниками поліції під час складання протоколів. Так, водія ОСОБА_1 було зупинено у відсутності законних на то підстав, оскільки жодних порушень правил дорожнього руху він не вчиняв, про що додатково свідчить той факт, що щодо нього жодних протоколів за порушення правил дорожнього руху не було складено. Також вказує, що був порушений порядок медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного спяніння, не були залучені свідки. На відеозапису відсутні докази того, що ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля, безпосередньо протокол про адміністративне правопорушення працівники поліції склали, перебуваючи в автомобілі. В направленні на огляд водія містяться виправлення в частині закладу охорони здоровя. Крім того, враховуючи, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, то працівники поліції мали б викликати управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України відповідно до вимог ст. 266-1 КУпАП, що зроблено не було, тому зазначений огляд та всі докази вважаються недійсними.

Вина ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами:

- Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 600818 від 05.03.2024 року, в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. в зазначеному протоколі та обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП. Так, встановлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, та відмова від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння;

- Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 411891 від 05.03.2024 року , в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення; в якому викладені дата та час, місце та обставини (керування транспортним засобом при цьому не маючи права керування транспортним засобом);

направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою вивлення стану алкогольного, наркотичного спяніння, в якому зазаначено вивлені ознаки наркотичного спяніння;

зобовязанням водія ОСОБА_1 , яким він зобовязувався не керувати в подальшому транспортним засобом в стані спяніння, оскільки підлягає подальшому відстороненню;

довідкою інспектора відділу адміністративної практики УПП в Херсонській області ДПП від 07.03.2024 року, відповідно до якої 20.07.2023 року щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністартивне правопорушення за ч.1 ст 130 КУпАП, та постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.08.2023 року його було притягнуто до адміністартивної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП до штрафу в розмірі 17000 грн., без позбавлення права керування транспортним засобом;

Довідкою інспектора відділу адміністративної практики УПП в Херсонській області ДПП від 07.03.2024 року, відповідно до якої, ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами;

Довідкою інспектора відділу адміністративної практики УПП в Херсонській області ДПП від 07.03.2024 року, відповідно до якої, ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу.

Довідкою інспектора відділу адміністративної практики УПП в Херсонській області ДПП від 07.03.2024 року, відповідно до якої, на ОСОБА_1 20.07.2023 року було складено постанову серії БАД № 73151 за ч.2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн.;

постановою БАД № 73151 за ч.2 ст. 126 КУпАП, якою на ОСОБА_1 за керування автомобілем без водійських прав накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн.;

- відео-файлами з нагрудних відео-реєстраторів поліцейських, за змістом яких вбачається, що працівниками поліції було зупинено автомобіль, під керуванням водія ОСОБА_1 , який факт керування автомобілем не заперечував, працівниками поліції було зазначено причина зупинки: порушення проїзду дорожньої смуги. Під час спілкування ОСОБА_1 у поліцейських виникла підозра, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння. При цьому водій ОСОБА_1 підтверджував, що «позавчора курив». Працівниками поліції було неодноразово запропоновано водію пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в найближчому медичному закладі. Водій ОСОБА_1 після неодноразових роз`яснень на необхідність проходження медичного огляду на стан сп`яніння в лікарні, від медичного огляду відмовився, зазначивши, що «поспішає». Після чого працівниками поліції було чітко, зрозуміло роз`яснено, що у разі відмови від проходження медичного огляду в передбаченому законом порядку відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Оцінюючи наведені докази, судом врахуванню підлягають наступні норми діючого законодавства.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Крім того водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії (п. 2.1 «А» ПДР).

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії поліцейських в наведеній ситуації в першу чергу регламентовані нормами Наказу МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі по тексту Інструкція), відповідно до п. 2 розділу І якого огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. До ознак наркотичного сп`яніння віднесено: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (п. 4 розділу І Інструкції).

Так з вищевикладених доказів вбачається, що поліцейськими було виявлено ознаки наркотичного сп?яніння у ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом. Останньому було запропоновано пройти медичний в найближчому медичному закладі, на що він беззаперечно та без примусу працівників поліції відмовився.

Крім того досліджені судом докази свідчать про те, що ОСОБА_2 не отримував посвідчення водія, протягом року на нього вже складався протокол за ст. 126 ч.2 КУпАП за керування транспортним засобом без посвідчення водія, тому дії ОСОБА_2 особою уповноваженою на складання протоколу, правильно кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Як вбачається із відеозапису з бодікамери поліцейського, зупинивши транспортний засіб ОСОБА_1 , працівниками поліції було оголошено про причину зупинки транспортного засобу, а саме: порушення проїзду дорожньої смуги. При цьому непритягнення водія за порушення правил Дорожнього руху не свідчить про відсутність складів адміністартивних правопорушень, передбачених ст.ст. 126 ч.5, 130 ч.2 КУпАП.

Посилання захисника на те, що при проведенні огляду обовязково має бути залучені свідки, суд вважає помилковим, оскільки стаття 266 КУпАП, в якій зазначено процедуру проведення огляду, передбачає необхідність застосовання технічних засобів відеозапису під ча проведення огляду, і лише в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. В даному випадку вимоги ст. 266 КУпАП були дотримані, оскільки огляд здійснювався під час безперервної фіксації технічними засобами, про що свідчить долучені до матеріалів протоколів копії відеозаписів, здійснених з боді-камер поліцейських.

Що стосується посилання захисника на незалучення Військової служби правопорядку у Збройних Силах України та складання протоколів неуповноваженою особою відповідно до вимог ст. 266-1 КУпАП суд виходить з наступного:

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 221, протоколи про адміністративні правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції), в тому числі й за статтею 130 КУпАП.

Передбачене п. 22 ст. 7 Закону України «Про військову службу правопорядку у Збройних силах України» право військовослужбовців служби правопорядку, направляти у разі необхідності на медичний огляд водіїв військових транспортних засобів, не є виключним правом тільки військовослужбовців військової служби правопорядку. Таке право згідно чинного законодавства мають і поліцейські, а відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 КУпАП, військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

За таких обставин, протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч .2 ст. 130 КУпАП та за ч.5 ст. 126 КУпАП складено уповноваженою посадовою особою.

Посилання захисника на вимоги ст. 266-1 КУпАП, не є слушними, оскільки вказана норма статті передбачена лише для тих військовослужбовців, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин. Однак, як зазначив в судовому засіданні ОСОБА_1 , під час керування автомобілем 05.03.2024 року, він перебував у відгулі, та обовязки військової служби відповідно не виконував.

Посилання захисника на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення, який складений за фактом керування ним транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння мають місце виправлення, суд не може визнати обґрунтованим, оскільки відповідний протокол містить чітке зазначення пункту Правил дорожнього руху (п. 2.5), недотримання якого і ставиться в провину ОСОБА_1 та перелік виявлених ознак наркотичного сп`яніння. Виправлення в назві медичного закладу в направленні, яке є додатком до протоколу за ст. 130 ч.1 КУпАП, суд вважає не впливає на суть правопорушення, та не свідчить про недійсність протоколу.

Відеозаписом подій, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан огляду наркотичного сп`яніння, що відповідає положенням ст. 266 КУпАП та є належним та допустимим доказом вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

При вирішенні питання щодо міри адміністративної відповідальності суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.36 КпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив декілька адміністративних правопорушень, які розглядаються одночасно одним і тим же органом, у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП підлягають об`єднанню.

Стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Враховуючи викладене вище та правила, визначені ч. 2 ст. 33 КУпАП суд приходить до висновку про необхідність застосувати щодо ОСОБА_1 стягнення передбачене саме за санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП, як таке, що є більш суворим у порівнянні із ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Оскільки ж санкція ч. 5 ст.126 КУпАП передбачає можливість конфіскації лише транспортного засобу, який перебуває у власності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, що у свою чергу кореспондується і з положеннями ч. 1 ст. 29 КУпАП, до ОСОБА_1 відповідне стягнення застосоване не може бути, оскільки матеріали справи не містять відомостей щодо належності зазначеного автмобіля зазначеній особі.

Санкція ч.5 ст. 126 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з безальтернативним позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років.

Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, передбачено, що позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства (п. 20).

Виходячи із системного аналізу зазначених норм, суд зазначає, що правова природа стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної статті, і полягає у забороні керувати транспортними засобами.

Підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.

Суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення адміністративного правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Вказаний висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20.

Враховуючи викладене вище, характер та обставини вчинених правопорушень, суд приходить до висновку про необхідність застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у зв`язку з чим на вимогу п. 5 ч. 2ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.33,36,40-1, ч.5 ст. 126, ч. 2 ст.130, ст. ст.250-252,280,283,284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження адміністративні матеріали 766/3774/24 та 7663773/24 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності ч.5 ст. 126, ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присвоївши адміністративним матеріалам №766/3774/24.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у відповідності до ч.2 ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирихсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) тисячи гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (пять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

(Рахунок отримувача: UA0021001, Одержувач ГУК у м. Херсон обл /Херсон обл./21081300, Код отримувача(код за ЄДРПОУ) 37959517, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

(Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (кодза ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

СуддяМ. С. Рябцева