Номер провадження 3/754/3462/24
Справа №754/8094/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 серпня 2024 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Зотько Т.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1

за ст.124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

21.05.2024 року о 09 год. 45 хв. водій ОСОБА_1 у м. Києві, по вул.. Радистів, 34Г, керуючи автомобілем «Suzuki Grand Vitara» д.н.з. НОМЕР_2 рухаючись заднім ходом, не переконалась що це буде безпечно для інших учасників руху в результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_3 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушила п. 10.9; 2.3Б ПДР України та вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні від 29.07.2024 гр. ОСОБА_1 та її захисник - адвокат Мозговий О.О. вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнали, просили суд закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Другий учасник ДТП ОСОБА_2 29.07.2024 за викликом суду у судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про отриманнясмс сповіщення. Причининеявки суду не повідомив.

Судом було поставлено на обговорення питання щодо призначення судової автотехнічної експертизи для встановлення наявності чи відсутності порушень у діях водія ОСОБА_1 та водія ОСОБА_2 та оголошено перерву для визначення переліку запитань судовому експерту.

Разом з тим, у судове засідання 08.08.2024 гр. ОСОБА_1 та її захисник - адвокат Мозговий О.О. не прибули, про розгляд справи повідомлені судом належним чином, згоди на призначення судової автотехнічної експертизи не надали.

При цьому, через канцелярію суду подали клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що згідно із дорожньою обстановкою та відповідно до вимог п. 11.3. ПДР, незважаючи на рух заднім ходом своїм автомобілем на свою ж смугу руху з паркувального місця, саме ОСОБА_1 мала перевагу у русі, аніж водій ОСОБА_2 , який рухався їй на зустріч по її смузі руху, чим діяв всупереч дорожній обстановці та вимогам Правил дорожнього руху, з огляду на те , що автомобільна дорога по вул. Радистів у м. Києві є дорогою з двостороннім рухом, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку, які не розділені суцільною лінією дорожньою розмітки, що підтверджується листом керівника Комунальної корпорації «Київавтодор» від 04.07.2024 № 053/10238-752 та листом заступника генерального директора Комунальної корпорації «Київавтодор» від 09.07.2024 № 053/267-2116 про те, що автомобільна дорога по вул. Радистів, 34-Г відноситься до категорії магістральних вулиць районного значення та має по одній смузі в кожному з напрямків руху. Відповідно до п. 11.3 Правил дорожнього руху, на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу. З огляду на викладені обставини і юридичні факти, відсутня вина ОСОБА_1 у вчинені відповідного адміністративного правопорушення та порушення вимог пп. 2.3 б), 10.9 Правил дорожнього руху. Оскільки, незважаючи на рух заднім ходом, саме вона пріоритет у русі відповідно до п. 11.3 Правил дорожнього руху.

Дослідивши наявні письмові матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 2.3Б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно із п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Згідно з вимогами статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адмінправопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, враховуючи місце зіткнення, розташування транспортних засобів після ДТП та характер механічних пошкоджень автомобілей, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом та виконуючи рух заднім ходом, зобов`язана була, на виконання вимог п.2.3Б, 10.9 Правил дорожнього руху, стежити за дорожньою обстановкою та її змінами, та у разі потреби звернутися за допомогою до інших осіб, проте цього не зробила, а відтак вона порушила вимоги Правил дорожнього руху.

При цьому, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 мала можливість запобігти ДТП, оскільки такий об`єктивно могла і мала бачити перешкоду - автомобіль марки «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_3 , а тому саме її дії знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням даної події.

Заперечення ОСОБА_1 своєї вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не спростовує доведеність її вини у скоєному, і оцінюються судом як форма захисту.

Доказів, які б підтверджували відсутність вини водія суду не надано. Від проведення судової автотехнічної експертизи ОСОБА_1 у судовому засіданні відмовилась.

При цьому, судом здійснюється розгляд вказаного адміністративного матеріалу виключно у межах складеного протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та не вирішується питання щодо наявності порушень ПДР у діях водія ОСОБА_2 ..

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При визначенні міри адміністративного стягнення, суд враховує, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставини, що пом`якшує відповідальність.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених ст.ст. 34-35 КУпАП, судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 грн.).

Суд вважає, що така міра відповідальності відповідає вчиненому правопорушенню, і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КУпАП.

Згідно з вимогами п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", підлягає стягненню з особи судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу правопорушника та керуючись ст.ст.9, 23, 33, 34-35, 245, 251, 280, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та піддати її адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 грн.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605, 60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її ухвалення, шляхом подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови виготовлено 13.08.2024.

Суддя: