22.05.2024 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/426/24
Провадження № 3/533/272/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року Суддя Козельщинського районного суду

Полтавської області Оксенюк М. М.

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з СПД № 1 ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонерка, внутрішньо переміщена особа, номер картки платника податків НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувалася,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД № 370175 від 14.05.2024 вбачається, що 12.05.2024 близько 16 години 00 хвилин громадянка ОСОБА_1 не виконала своїх батьківських обов`язків піклування свого онука ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого за адресою в АДРЕСА_2 , біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 »,одноліток онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , наніс тілесні ушкодження ОСОБА_2 , чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП..

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення органом поліції надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення від 14.05.2024 серії ВАД № 370175, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , довідкою з КНП «Козельщинський ЦПМСД» Козельщинської селищної ради.

Громадянка ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що є бабусею малолітньому ОСОБА_2 та не являється його опікуном.

Батьками малолітнього онука є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Вирішуючи питання щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, суддя виходить з наступного.

Ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Права, обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини встановлено ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» та ст. 150, 180 Сімейного кодексу України.

Ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року за № 789 встановлено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН).

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст. 150 Сімейного Кодексу України. До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

П. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, тощо.

В матеріалах справи не міститься жодних документів, що ОСОБА_1 є особою, яка замінює батьків неповнолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків по догляду за дитиною ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак ОСОБА_1 не є опікуном малолітньої дитини.

Отже, вказані обставини не дають підстав для висновку про наявність складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки до суду не надано належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 щодо вчинення нею зазначеного адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, суддя вважає, що провадження у справі підлягає закриттю, оскільки в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.184, 247, 283-285, 287-289 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів шляхом подання скарги до апеляційного суду Полтавської області через Козельщинський районний суд з дня винесення постанови, особою, щодо якої її винесено, потерпілим, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова надрукована суддею в нарадчій кімнаті і є оригіналом.

Суддя М.М. Оксенюк