Справа № 721/74/24
Провадження № 3/721/87/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

Путильський районний суд Чернівецької області в складі судді Стефанко У.Д., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Мандзюка В. Б., за участю секретаря судових засідань Свідунович Ю.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №1 (смт. Путила) Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 10.01.2024 року о 23 год. 45 хв. в смт. Путила по вул. Українській, 36, Вижницького району, Чернівецької області, керував транспортним засобом марки ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений, автомобіль на місці зупинки без порушень правил дорожнього руху. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП не визнав, надав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Пояснив суду, що 10.01.2024 року автомобілем ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 керував ОСОБА_2 , а він їхав поруч на пасажирському сидінні. Припаркувавшись, вони з ОСОБА_3 помінялися місцями, з метою уникнення останнім відповідальності через позбавлення права керування, а відтак не керував даним автомобілем. Зазначив, що не перебував у стані алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, у медичному закладі не відмовлявся від проходження огляду, однак не зміг це зробити через відсутність на місці лікаря-нарколога. Серед підстав закриття провадження вказавтакож на небезперервність відео з бодікамер поліцейських та незабезпечення його правничою допомогою. Зазначив, що працює водієм у ТОВ "Велес Буковина". Відповідно до рішення Вижницького районного суду Чернівецької області у листопаді 2023 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,, яке рішенням Чернівецького апеляційного суду у грудні 2023 року залишено в силі. Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 10.01.2024 року притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, сплатив штраф у розмірі 20400 грн, вказану постанову не оскаржував.

У судовому засіданні захисник Мандзюк В. Б. підтвердив обставини вказані у клопотанні, зазначив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП не доведена, а обставини вказані у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та фактичним обставинам справи. Просив провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що являється власником автомобіля марки ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 . 10.01.2024 року біля 23 год. 45 хв., перебуваючи за кермом автомобіля, поверталися із ОСОБА_1 , який сидів на передньому пасажирському сидінні, додму із с. Киселиці, Вижницького району. Після зупинки автомобіля вони з Кошевком помінялися місцями, оскільки останній "добре знає закони", а ОСОБА_4 позбавлений права керування транспортними засобами. Поліцейським на місці зупинки він не повідомляв про вказані обставини. Через деякий час, залишивши автомобіль на місці зупинки, пішов додому, ствердно вказав, що спиртні напої того дня вони з Кошевком не вживали.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд прийшов до таких висновків.

Відповідальність за ч. 2 статті 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за повторне протягом року вчинення будь якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно з п. 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

При цьому відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд в закладі охорони здоров`я для визначення стану сп`яніння.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №042172 від 11.01.2024 року, ОСОБА_1 ставиться в провину те, що він 10.01.2024 року о 23 год. 45 хв. в смт. Путила по вул. Українській, 36, Вижницького району, Чернівецької області, керував транспортним засобом марки ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений, автомобіль на місці зупинки без порушень правил дорожнього руху. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху (а.с.1).

З направлень на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння вбачається, що 10.01.2024 року о 23 год. 57 хв та 11.01.2024 року о 00 год. 35 хв. ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у КНП " Путильська БЛ. У результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук. Від проведення таких оглядів останній відмовився (а.с.3, 5).

Відповідно до Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння за допомогою Alcotest 6810r ARAM 3585 (а.с.4).

Наведене в протоколі про адміністративне правопорушення підтверджується відеозаписом з нагрудної відеокамери, використання якої передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 №100.

Твердження ОСОБА_1 та адвоката Мадзюка В. Б. спростовуються дослідженим у судовому засіданні відеозаписом, з якого вбачається, що автомобіль ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 10.01.2024 року о 23. год 25 хв по вул. Українській, 36, в смт. Путила Вижницького району був зупинений поліцейськими за допомогою проблискових маячків, як про те особисто зазначає Кошевко ( 4 файл, 10.10 хв). Про те, що саме ОСОБА_5 керував вказаним транспортним засобом він неодноразово заявляє поліцейським (1 файл на відеодиску, 03.17-24 хв, 10.46, ), зазначаючи: "Яка різниця чий автомобіль, я їду", "Я взяв машину поїхати".

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху серії БАД №144829 від 10.01.2024 року, ОСОБА_1 10 січня 2024 року о 23 год. 50 хв. в смт. Путила по вул. Українській, 36, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21099 реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку на перехресті, не пов`язану для надання переваги у русі, при цьому 07.11.2023 року Вижницьким районним судом на 12 місяців був позбавлений права керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 15.9 Г; п. 2,1 А ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП, за що до останнього застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн. Вказаний штраф, як зазначено ОСОБА_5 у судовому засіданні, сплачено, дану постанову він не оскаржував.

Таким чином вказана постанова також слугує доказом на підтвердження факту керування ОСОБА_1 вищевказаним транспортним у час та дату, зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відмова ОСОБА_5 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки так і біля медичного закладу зафіксована поліцейськими, у відповідності до ст. 266 КУпАП, із застосуванням технічних засобів відеозапису. Його твердження про бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння не відповідають дійсності та спростовуються відеофайлами на відеодиску, відповідно до яких, з поведінки останнього вбачається відсутність активних дій щодо проходження огляду, свідоме, умисне затягування часу з метою уникнення відповідальності, неодноразовими однотипними запитаннями до поліцейських щодо причини зупинки автомобіля. Посилання ОСОБА_5 на причину непроходження огляду у медичному закладі через відсутність на місці лікаря-нарколога спростовуються даними 5 відеофайлу (13.12), відповідно до яких, ОСОБА_5 у лікарню зайшов на кілька секунд з проханням до поліцейського "потерпіти ще 15 хв.", після чого одразу вийшов на вулицю, де і перебував весь час. Посилання на слова чергового лікаря про відсутність повноважень щодо проведення огляду, як на підставу неможливості освідчення Кошевка, не відповідає дійсним обставинам справи та спростовується даними відеофайлу 5, з якого вбачається, що Кошевку у медичному закладі не було відомо про такі обставини, так як він у приміщенні лікарні не перебував, до чергового лікаря не заходив, вказана розмова між лікарем та поліцейським відбувалася у відсутності Кошевка, оскільки останній весь час перебував на вулиці біля лікарні.

Поліцейськими неодноразово наголошувалось ОСОБА_1 про складання відносно останнього протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що останній вказував, що не відмовляється від проходження огляду, однак при цьому не вчиняв будь яких активних дій щодо його проходження, вів себе зухвало по відношенню до поліцейських, вживаючи при цьому ненормативну лексику, ображаючи та принижуючи їх.

Даними відеозапису зафіксовано відмову водія від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, неодноразові пропозиції поліцейських ОСОБА_1 щодо проходження огляду на стан сп`яніння, роз`яснення прав, наслідків відмови, повідомлення про складання протоколу за ст. 130 КУпАП. Тобто вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Суд зазначає, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у встановленому законом порядку.

За встановлених фактичних обставин справи суд критично відноситься як до показів самого ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем, так і до показів свідка ОСОБА_2 , який заперечував обставину керування ОСОБА_1 автомобілем, оскільки вказане спростовується даними відеозапису з бодікамери поліцейського. Суд розцінює дані покази, як стратегію захисту та спосіб уникнення адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.

З копії постанови Вижницького районого суду Чернівецької області від 07.11.2023 року (яка відповідно до постанови Чернівецького апеляційного суду від 13.12.2023 року залишена без змін)вбачається, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних доходів громадян, що становить 17000 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

При цьому слід урахувати, що повторним визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню, що дає суду законні підстави розглядати обставини, які викладені протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №042172 від 11.01.2024 року саме за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Між тим, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП підтверджується відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 №100, що був досліджений у судовому засіданні.

Суд ураховує, що працівниками поліції було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, проте ОСОБА_1 відмовився, у зв`язку з чим було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно останнього.

Даючи оцінку вказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 наявні порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.5 ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103.

Суд зазначає, що обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 130 КУпАП настали в момент його відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Саме тому суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, які, на переконання суду, є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою, ніким не оспорюються та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням особи, майнового стану та ступеню винуватості ОСОБА_1 характеру та суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, суд уважає, що ОСОБА_6 слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, тобто в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

При цьому додаткове стягнення в виді оплатного вилучення транспортного засобу застосуванню не підлягає, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 25 КУпАП за одне адміністративне правопорушення може бути накладено основне або основне і додаткове стягнення. А отже, оскільки суд дійшов висновку про застосування щодо ОСОБА_1 одного основного адміністративного стягнення в виді штрафу, а також одного додаткового - позбавлення права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті

Оскільки, як то вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 07.11.2023 року, яке залишене без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 13.12.2023 року, позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік, а додаткове стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами рахується роками, тому, відповідно ч. 3 ст. 30 КУпАП остаточно слід визначити ОСОБА_1 строк дії додаткового стягнення в виді позбавлення права керування транспортними засобами на 3 роки 9 місяців.

При цьому, ураховуючи, що ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу, додаткове стягнення в виді оплатного вилучення транспортного засобу не може бути застосованим.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Керуючись статтями 1, 7, 8, 9, 23, 26, 33-35, 130, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та призначити стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 КУпАП, остаточно визначити ОСОБА_1 строк дії додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами у 3 (три) роки 9 (дев`ять) місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Путильський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Уляна СТЕФАНКО