Справа № 216/4539/24
провадження 3/216/2362/24
ПОСТАНОВА

іменем України

11 липня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Бутенко М.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Дніпропетровського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно непрацевлаштованого, який обіймав посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВП № 10 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 02.02.2021 до 27.06.2022, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , після звільнення з Національної поліції України, згідно з п.п. «з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом декларування, а також, відповідно до примітки до статті 172-6 КУпАП будучи суб`єктом правопорушення, абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та пункту 27 Розділу XIII Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно о 14 год 43 хв 23.02.2024 та без поважних причин подав декларацію «після звільнення» особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2022 рік, по строку 31.01.2024, тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , після звільнення з Національної поліції України, згідно з п.п. «з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом декларування, а також, відповідно до примітки до статті 172-6 КУпАП будучи суб`єктом правопорушення, в порушення вимог ч. 1 ст. 45, п. 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно о 13 год. 54 хв. 23.02.2024 року та без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2021 рік, по строку 31.01.2024, тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За викладених обставин наявні достатні підстави для розгляду адміністративних матеріалів в одному провадженні.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав, у вчиненому розкаявся, пояснив, що вчинив правопорушення за обставин викладених у протоколах.

Прокурор Строженко С.І. в судовому засіданні просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки його вина у повному обсязі підтверджується зібраними доказами та з урахуванням особи ОСОБА_1 , визнання ним вини та щирим каяттям накласти на нього мінімальне стягнення передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Суд, вислухавши ОСОБА_1 , прокурора, дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, зокрема підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Водночас рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді й оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Частиною 2 ст. 172-6 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, а саме неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що корупційне правопорушення діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

12 жовтня 2023 року набрав чинності Закон про відновлення декларування. Одночасно стартувала й кампанія декларування за 2021-2022 роки, яка триватиме до 31 січня 2024 року.

За загальним правилом до 31 січня 2024 року публічні службовці повинні подати:

щорічні декларації (з будь-якою позначкою) за 2021-2022 звітні періоди;

декларацію при звільненні за 2022-2023 роки (якщо обов`язок подання декларації настав до 11.10.2023 включно);

декларацію кандидата на посаду за 2021 та 2022 звітні періоди (якщо кінцевий строк їх подання настав у період з 24.02.2022 по 11.10.2023 включно).

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Зі змісту ст. 279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому вони, з урахуванням положень ст. 256 КУпАП, мають бути викладені в протоколі конкретно, у спосіб, який унеможливлює їх неоднозначне тлумачення та відповідати диспозиції закону про адміністративну відповідальність за вказане правопорушення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується:

- копією наказу від 29.01.2021 № 20 о/с прийнято на службу до поліції та призначено на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВП №10 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області з 02.02.2021;

- копією наказу від 27.06.2022 № 661 о/с звільнено з посади зі служби в поліції з ВП №10 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області з 27.06.2022;

- витягом щорічної декларації з Єдиного державного реєстру декларацій ОСОБА_2 встановлено, що щорічна декларація за 2021 рік подана ним 23 лютого 2024 року;

- витягом декларації з Єдиного державного реєстру декларацій ОСОБА_2 встановлено, що декларація (після звільнення) за минулий 2022 рік подана ним 23 лютого 2024 року.

Зазначені письмові докази є чіткими, узгоджуються між собою та в адміністративних матеріалах відсутні докази, які б їх спростовували.

Відповідно до ст. 23 КУпАП України, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При призначені адміністративного стягнення враховується характер та ступінь небезпеки вчиненого правопорушення, особу правопорушника.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність не встановлено.

Враховуючи викладене, з урахуванням обставин вчинення адміністративного правопорушення та особи порушника, вважаю, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 33, 36, 40-1, 172-6, 266, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП № 216/4539/24 (провадження №3/216/2362/24) та матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП № 216/4541/24 (провадження №3/216/2363/24) об`єднати в одне провадження під єдиним номером 216/4539/24 (провадження №3/216/2362/24).

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот пятдесяь) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 к. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, який виніс постанову. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.В. Бутенко