Номер провадження 3/521/6823/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Крижановський О.В., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, щодо притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КпАП України, суд

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 104679 від 28.06.2024 року вбачається, що 28.06.2024 року з 23:00 по 05:00 гр. ОСОБА_1 перебуваючи під адміністративним наглядом був відсутній за місцем мешкання без поважних причин, чим порушив правила адміністративного нагляду.

Дії ОСОБА_1 співробітниками поліції кваліфіковано за ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився.

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що особа до суду не прибув та про причини неявки не повідомив, суд оцінює таку поведінку останнього, як небажання особисто прийняти участь у розгляді справи в суді та затягування розгляду справи, тому з метою розгляду справи до спливу строків, передбачених ст. 38 КУпАП, справу необхідно розглянути в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі наявних доказів.

Зазначені висновки повністю узгоджуються з позицією ЄСПЛ, який наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши докази та надавши їм оцінку, суд приходить до наступного.

За ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280 КУпАП України завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП (Порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення).

Фабула адміністративного правопорушення, викладена у протоколі відносно ОСОБА_2 не відповідає диспозиції ч. 2 ст. 187 КУпАП та не містить такої обов`язкової ознаки об`єктивної сторони даного правопорушення, як «повторність».

Крім того, матеріали справи не містять доказів притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч. 1 ст. 187 КУпАП.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України,ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що до протоколу не долучено належних доказів того, що гр. ОСОБА_1 28.06.2024 року повторно протягом року вчинив порушення встановлених відносно нього правил адміністративного нагляду після накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 187 КУпАП.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Оскільки, згідно правової позиції, висловленої у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року по справі №489/4827/16а, свідчення службової особи не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю.

Вищевикладене свідчить про не дотримання відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Тому суд приходить до висновку, що докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП викликають розумні сумніви, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

Крім того, суд не має права самостійно редагувати протокол про адміністративне правопорушення чи перекваліфікувати дії особи на інше правопорушення, передбачене КУпАП (навіть якщо в діях особи простежується склад іншого адміністративного правопорушення), а так само не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 187, 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом встановленого законом строку з дня її винесення.

Суддя: О.В. Крижановський