Справа № 127/8151/24
Провадження № 3/127/2188/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т. П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

19 березня 2024 року близько 19:38 год. в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 за місцем проживання вчинила домашнє насильство відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме ображала його нецензурною лексикою, штовхала та погрожувала фізичною розправою, внаслідок чого останній пішов з дому.

У судове засідання, призначене на 26 березня 2024 року ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду адміністративного матеріалу повідомлялася у порядку, визначеному чинним законодавством. Виклики ОСОБА_1 здійснювався шляхом направленням судової повістки засобами поштового зв`язку, про що свідчать матеріали справи. Однак остання у судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, будь-яких клопотань або заяв щодо розгляду справи від особи не надходило.

Суд вважає, що ОСОБА_1 , будучи обізнаною про складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, не була позбавлена можливості реалізувати усі свої права, визначені КУпАП у будь-який спосіб. Однак жодних дій для обґрунтування власної позиції у справі ним здійснено не було.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, зокрема, проводити судове засідання у відсутності особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з урахуванням скорочених строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, суддя дійшла висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, і повинна нести відповідальність, встановлену Законом.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Як передбачено п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що 19 січня 2024 року близько 19:38 год. в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 за місцем проживання вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме ображала його нецензурною лексикою, штовхала та погрожувала фізичною розправою, внаслідок чого останній пішов з дому.

Вказані обставини підтверджуються також поясненнями ОСОБА_2 , наявними в матеріалах справи.

Дослідивши надані докази, убачається можливим констатувати, що дії ОСОБА_1 підпадають під склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. за ознаками вчинення домашнього насильства психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілому.

Винність ОСОБА_1 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №4266779 від 08 лютого 2024 року; відомостями з ІТС Відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про реєстрацію в журналі ЄО за №549 та №227 від 19 січня 2024 року повідомлень на службу «102» про події; рапортами поліцейського від 19 січня 2024 року щодо опрацювання СОГ №1 ВП №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області зареєстрованих в ОВС вказаних повідомлень; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 08 лютого 2024 року, проведеною поліцейським оцінкою ризиків вчинення домашнього насильства від 08 лютого 2024 року.

При визначенні виду адміністративного стягнення, суд враховує обставини та характер скоєного правопорушення, які відображені в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, особу та ступінь вини ОСОБА_1 та приходить до переконання в тому, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу.

Крім того, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,60 грн, сплата якого передбачена ст.4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 173-2 КУпАП, ст. 283, 284, 287 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімум доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят гривень) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення до виконання 3(три) місяці.

Суддя: