Справа №297/2997/24

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року м. Берегове

Суддя Берегівського районного суду Закарпатської області Фейір О. О., при секретарі судового засідання Іванчовій І.С., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , перекладача ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, що надійшли з Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, працюючого робочим, не одруженого, громадянина України,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №127960 від 02 липня 2020 року, 02 липня 2024 року, о 10 год. 40 хв., ОСОБА_1 в с. Геча Берегівського району Закарпатської області керував трактором Yanmar, реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що на початку липня 2024 року, точної дати та часу вже не пам`ятає, коли вийшов пішки з дому в магазин, що в с. Геча Берегівського району, до нього підійшли працівники поліції, які освідчили його на стан алкогольного сп`яніння та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення. Заперечив, що керував трактором Yanmar, оскільки такий знаходився навпроти будинку, де він мешкає. Не заперечив той факт, що напередодні вживав алкогольні напої. Також додав, що не володіє українською мовою та при складанні протоколу про адміністративне правопорушення перекладача йому забезпечено не було, а тому не в повній мірі розумів відносно чого був складений протокол. Також додав, що не вбачає в своїх діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки, як вже зазначав, трактором не керував. Просив провадження у справі закрити.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП України передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладений на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП .

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №127960 від 02 липня 2020 року, 02 липня 2024 року, о 10 год. 40 хв., ОСОБА_1 в с. Геча Берегівського району Закарпатської області керував трактором Yanmar, реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Так, суд приймає до уваги пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що вказаним у протоколі про адміністративне правопорушення трактором він не керував, та був зупинений працівниками поліції коли йшов пішки, а зазначений транспортний засіб був припаркований навпроти його будину, і такі покази останнього підтверджуються відеозаписом з місця події, що був досліджений в ході судового розгляду даної справи, який не містить даних про те, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції в той час як знаходився безпосередньо за кермом трактора та керував ним, натомість при дослідженні вказаного відеозапису встановлено, що транспортний засіб знаходиться від останнього та певній відстані та не був приведений в рух.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №127960 від 02 липня 2024 рокеу, інспектор поліції, який його склав, ставить у вину ОСОБА_1 те, що він здійснював керування транспортним засобом о 10 год. 40 хв. 02 липня 2024 року, проте, із вищевказного відеозапису, що був досліджений в ході судового розгляду справи, не вбачається, що у вказаний час транспортний засіб під його керуванням рухався.

Як встановлено в судовому засіданні, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо дій, які вказували б на керування ОСОБА_1 о 10 год. 40 хв. 02 липня 2024 року транспортним засобом Yanmar, реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння.

А тому, вважаю, що обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №127960 від 02 липня 2024 року не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ, застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У справі «Ваrbеrа, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v.Turkey, п.282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Разом з тим, сам же протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №127960 від 02 липня 2024 року, не може бути покладений в основу доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Вищевикладене свідчить про відсутність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, враховую, що як встановлено в судовому засіданні, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не володіє українською мовою. При цьому, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, участі перекладача останньому забезпечено не було, чим самим було порушено право останнього на захист.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

У відповідності до вимог ст. 7 ч.1 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 130, 247, 283, 284 КУпАП,-

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя О. О. ФЕЙІР