Справа № 734/1550/23 Головуючий у 1 інстанції Домашенко Ю. М.
Провадження № 33/4823/183/24
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді Салая Г.А.,

особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 09 січня 2024 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 20.04.2023 о 00.41 год. по вул. Соборності 30а в смт. Козелець Чернігівського району Чернігівської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість. Від проходження огляду стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку за допомогою алкотестера «Драгер» та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що у працівників поліції були відсутні підстави для зупинення автомобіля під його керуванням, оскільки само по собі запровадження комендантської години на підставі розпорядження Козелецького селищного голови часові межі якої складали з 00:00 до 04:00, без зазначення в ньому про обмеження руху транспорту, не є законною підставою для зупинки руху транспорту. Вказане розпорядження містило лише заборону щодо перебування людей у зазначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях. Вважає, що 20.04.2023 о 00:40 год. працівники поліції, не перебуваючи у складі патруля та зупинивши автомобіль під його керуванням під час комендантської години, перевищили свої службові повноваження та в подальшому висунули останньому незаконні вимоги щодо перевірки документів та проходження огляду на стан сп`яніння водієм, про що до Козелецької окружної прокуратури подана заява. Отже, надані суду працівниками поліції докази є недопустимими, оскільки отримані внаслідок незаконної зупинки транспортного засобу. Крім того, йому не було належно роз`яснено і забезпечено право на невідкладну допомогу адвоката.

Зазначає, що суд, у порушення ст. 268 КУпАП, розглянув справу у його відсутність, незважаючи на його клопотання про відкладення розгляду справи з доданими доказами поважності причин відкладення, а всі судові засідання відкладалися без урахування його думки щодо можливості прибуття в судові засідання.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 повідомляв, що звертався із заявою до ТУ ДБР на дії працівників поліції.

Згідно повідомлення ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, від 11.03.2024, звернення ОСОБА_1 направлено за належністю до Чернігівського Управління ДВБ НП України. Крім того, під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 повідомив, що ніякі рішення по його заяві не прийняті.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

На суд покладається обов`язок повідомити особу про час та місце судового розгляду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка обізнана про судовий розгляд, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, враховуючи безпосередню обізнаність ОСОБА_1 про судовий розгляд адміністративної справи в Козелецькому районному суді Чернігівської області та беручи до уваги загальнодоступність інформаційних відомостей щодо місця і часу розгляду справи, враховуючи, що відповідно до ст. 286 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 подавав заяви, у яких просив суд відкласти судовий розгляд у зв`язку з виконанням службових обов`язків та неможливістю з`явитися до суду.

Враховуючи наявність таких заяв, судом першої інстанції неодноразово відкладався розгляд справи з направленням ОСОБА_1 повідомлень про дату та час розгляду.

Крім того, чинним КУпАП не передбачено необхідність узгодження дати розгляду справи з особами, які притягуються до адміністративної відповідальності.

Таким чином, судом першої інстанції виконані вимоги ст. 268 КУпАП, тому доводи апелянта про неможливість розгляду справи у його відсутність є необґрунтованими.

Відсутність ОСОБА_1 при розгляді справи судом першої інстанції не позбавила його можливості надати необхідні докази своєї невинуватості апеляційному суду, однак таких доказів не надано.

Згідно із вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог пункту 2. 5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того водій перебував у стані сп`яніння чи ні.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, так і керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Проходження огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, оскільки передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання.

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 038952 від 20.04.2023, водій ОСОБА_1 20.04.2023 о 00.41 год. по вул. Соборності 30а в смт Козелець Чернігівського району Чернігівської області керував автомобілем марки ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість. Від проходження огляду стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку за допомогою алкотестера «Драгер» та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст. 251 КУпАП, та відповідає вимогам ст.ст. 254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст. 255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Факт скоєння інкримінованого правопорушення ОСОБА_1 підтверджується доказами, які узгоджуються між собою: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 038952 від 20.04.2023 та додатками до протоколу, а саме відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції; рапортом поліцейського, направленням та актом огляду, згідно яких огляд не проводився.

Так, згідно відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що працівники поліції зупинили автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 за порушення комендантської години. Водій назвався ОСОБА_1 . Поводив себе зухвало, нецензурно виражався в адресу працівників поліції. Поліцейський повідомив, що виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою алкотестера «Драгер» або у лікаря-нарколога, на що ОСОБА_1 декілька разів повторив, що відмовляється. Поліцейським були роз`яснені ОСОБА_1 права, у тому числі й щодо юридичної допомоги адвоката та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, від отримання копії якого водій відмовився та повідомив, що йде додому.

У рапорті поліцейського зазначено, що під час несення служби 20.04.2023 приблизно о 00 год. 41 хв. за порушення комендантської години було зупинено транспортний засіб ВАЗ 2107 н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Під час перевірки документів та спілкування з водієм, у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. У встановленому законом порядку під відео фіксацію водію було запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився, за що на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та відсторонено від керування.

Отже, доводи апелянта про те, що поліцейськими йому не роз`яснювалися його права, у тому числі щодо права на правову допомогу адвоката не заслуговують на увагу та спростовуються переглянутим апеляційним судом відеозаписом з боді-камери поліцейського.

Не заслуговують на увагу і доводи апелянта про безпідставну зупинку транспортного засобу, оскільки останній рухався у комендантську годину, що саме по собі є підставою для зупинки.

Отже, місцевий суд у повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, що маються в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України, з чим погоджується й апеляційний суд.

Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відтак, доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу. Таку позицію слід розцінювати, як намагання уникнути установленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 09 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай