Справа № 212/4492/24
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 травня 2024 року м. Кривий Ріг
Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Борис О.Н., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , директора ТОВ «Маріус Тсаконіс», адреса: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, -
До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 .
ОСОБА_1 , будучи директором ТОВ «Маріус Тсаконіс», вчинив правопорушення: не подав в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звітність для податкового контролю за трансфертним ціноутворенням, в результаті чого застосовано штрафні санкції всього на суму 744 300,00 грн у період, що перевірявся (п. 39.4 ст. 39 ПКУ), за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, належним чином повідомлеявся про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надав.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права. Процесуальні кодекси, як і інші закони, розраховані на добросовісне їх використання.
Неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленої про час та місце судового розгляду справи є її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права.
Враховуючи, що явка в судове засідання особи за ст. 163-1 КУпАП відповідно до вимог ст. 268 КУпАП не є обов`язковою, суд приходить до висновку про розгляд справи без участі ОСОБА_1 за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Диспозиція ч. 1 ст. 163-1 КУпАП передбачає відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
Провина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: - протоколом про адміністративне правопорушення № 620 від 23.04.2024, відповідно до якого директор ТОВ «Маріус Тсаконіс» ОСОБА_1 вчинив правопорушення: не подав в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звітність для податкового контролю за трансфертним ціноутворенням, в результаті чого застосовано штрафні санкції всього на суму 744 300,00 грн у період, що перевірявся (п. 39.4 ст. 39 ПКУ); - витягом з акту перевірки ТОВ «Маріус Тсаконіс» (ЄДРПОУ 44034615) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період 2022 року №919/04-36-23-01/44034615 від 05.04.2024 року.
Таким чином, суд вважає, що в діях керівника ТОВ «Маріус Тсаконіс» ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а саме: порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суддя у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, яка повністю підтверджена матеріалами справи, дані про особу, та вважає за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.
Керуючись ст. ст. 40-1, 163-1, 283- 285 КпАП України, суддя,-
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85,00 гривень (вісімдесят п`ять гривень 00 копійок).
Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: О. Н. Борис