Провадження № 33/801/11/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гайду Г. В.
Доповідач: Бурденюк С. І.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Бурденюк С.І.,

із секретарем Капліним В.І.

за участі:

захисника-представника -адвоката Гречанюк М.П.(в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу з доповненнями захисника Гречанюк М.П.в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 20 жовтня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення якою,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.470 МК України, -

встановив:

12.06.2023 o 01:16 год. в зону митного контролю пункту пропуску «Могилів-Подільський Отач» відділу митного оформлення «Автомобільний» митного поста «Дністер» Вінницької митниці з метою перетину митного кордону, в напрямку «виїзд з України», прибув автобус з пасажиром ОСОБА_1 ..

Під час проведення митного контролю та перевірки, на підставі інформації АСМО «Інспектор» встановлено, що ОСОБА_1 , 31.10.2017 через Відділи митного оформлення 1-4 митного поста «Ягодин», пункт пропуску «Ягодин Дорогуск» Волинської митниці ДФС, ввіз на митну територію України легковий автомобіль марки «Opel Astra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (Польща), VIN - НОМЕР_2 , в митному режимі «транзит», з метою особистого користування. Станом на 12.06.2023 даний транспортний засіб ОСОБА_1 не вивезений за межі митної території України, інформація щодо поміщення транспортного засобу в інший митний режим відсутня.

Згідно витягу інформації з ЦБД «ЄАІС» ОСОБА_1 притягувався до відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України згідно з протоколом про порушення митних правил № 0906/20500/18 від 22.02.2018.

Таким чином, враховуючи вимоги МК України, ОСОБА_1 перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу марки «Ореl Astra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (Польща), VIN - НОМЕР_2 , більше ніж на тридцять діб.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 20 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) гривень.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник Гречанюк М.П. подала апеляційну скаргу, в якій просить винести постанову, якою скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 20.10.2023р., а Справу №127/22315/23 провадження № 3/127/5995/23 про Недоставлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів до органу доходів і зборів призначення, видача їх без дозволу органу доходів і зборів або втрата, щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю у його діях складу такого правопорушення.

Апелянт вважає,що рішення Вінницького міського суду Вінницької області прийнято з порушенням вимог чинного законодавства України, не в повному обсязі було з`ясовано обставини справи, які мають значення для правильного вирішення адміністративного спору, неправильно та неповно досліджено докази, не вірно застосовано норми як матеріального так і процесуального права, що потягло за собою неправильне вирішення адміністративного спору.

Зазначає, що ввезений ОСОБА_1 автомобіль не підлягав ремонту та був втрачений і саме тому не міг бути вчасно вивезений за межі України. Відтак після втрати автомобіля та притягнення ОСОБА_1 згідно Протоколу про порушення митних правил № 0906/20500/18 від 22.02.2018р. до відповідальності, ОСОБА_1 не міг продовжувати вчиняти правопорушення, оскільки уже не існувало об`єкту правопорушення. Відомостей про необхідність вчинити якісь дії після притягнення до відповідальності та оплати штрафних санкцій ОСОБА_1 представники органів Митної служби не повідомили.

Заслухавши пояснення захисника Гречанюк М.П., яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити,вивчивши матеріали адміністративної справи та долучені до справи докази,перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так,апеляційним судом встановлено,що дана справа справа про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 розглянута місцевим судом 20 жовтня 2023 року за його відсутності. У матеріалах справи містяться відомості про те, що ОСОБА_1 належним чином повідомлено про дату, місце і час судового розгляду.

Однак, як убачається з матеріалів справи, а саме карткою руху судового документа та протоколом створення електронного підпису даного Рішення підтверджено, що копія постанови від 20 жовтня 2023 року ОСОБА_1 надіслана 26 жовтня 2023 року, тобто поза межами передбаченого ст. 285 КУпАП триденного строку.

Зазначені обставини, на переконання апеляційного суду, перешкодили стороні захисту своєчасно подати апеляційну скаргу на оскаржувану постанову.

Враховуючи зазначене, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити захиснику ОСОБА_1 , адвокату Гречанюк М.П. строк на апеляційне оскарження постанови судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20 жовтня 2023 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст.ст. 95, 381 Митного кодексу України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, з метою транзиту через митну територію України строком: для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до п.п.2,3 ч.1 ст.93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, встановленого статтею 95 цього Кодексу, або строку, встановленого митним органом країни відправлення відповідно до положень Конвенції про процедуру спільного транзиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем митного органу призначення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , 31.10.2017 року через Відділи митного оформлення 1-4 митного поста «Ягодин», пункт пропуску «Ягодин Дорогуск» Волинської митниці ДФС, ввіз на митну територію України легковий автомобіль марки «Opel Astra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (Польща), VIN - НОМЕР_3 , митному режимі «транзит», з метою особистого користування. Станом на 12.06.2023 даний транспортний засіб ОСОБА_1 не вивезений за межі митної території України, інформація щодо поміщення транспортного засобу в інший митний режим відсутня.

Апеляційний суд бере до уваги доводи апеляційної скарги захисника Гречанюк М.П. щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України (в ред. на момент складення), за постановою в справі про порушення митних правил №0906/20500/18 від 14.03.2018 року за фактом перевищення встановлених ст.95 МК України строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів, щодо невивезення цього ж транспортного засобу «Opel Astra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (Польща), VIN - НОМЕР_3 ). Згідно з вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу розміром 8500 гривень.

Водночас апеляційний суд не погоджується з доводами скарги захисника Гречанюк М.П. з приводу повторності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.6 ст.470 МК України, оскільки притягнення його до адміністративної відповідальності за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів, не знімало обов`язку з ОСОБА_1 на вивезення автомобілю «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_3 , країна реєстрації Польща (PL) згідно з вимогами ст.95 МК України.

У відповідності до ч. 1 ст.466 МК України, адміністративне стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Таким чином, на день притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяла норма закону (ст. 470 МК) у попередній редакції, отже ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності на підставі чинного митного законодавства, що діяло на час виявлення правопорушення.

Законом України № 2612-VIII від 08 листопада 2018 року внесені зміни до ст. 470 МК України. Вказані зміни повинні були набрати чинності через 180 днів з дня наступного за днем опублікування цього Закону.

Згідно наведених змін, стаття 470 МК України містить у собі 6 частин.

Однак, Законом України № 2725-VIII від 16 травня 2019 року строк набрання чинності таких змін збільшено зі 180 до 270 днів, а тому редакція ч. 6 ст. 470 МК України набула чинності 22 серпня 2019 року.

Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» від 08 листопада 2018 року №2612-VIII, в статті 13 внесені зміни у МК України шляхом доповнення Розділу ХХІ Прикінцеві та перехідні положення пунктом 9-3, який передбачає, що протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» митне оформлення транспортного засобу, що класифікується за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється за умови сплати належних митних платежів та добровільної сплати до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, на цей час було подовжено термін, протягом якого власники автомобілів на іноземній реєстрації мали можливість прийняти остаточне рішення: або вивезти автомобіль за межі України, або здійснити його митне оформлення.

Однак, вказаною можливістю ОСОБА_1 не скористався. Будь-яких документів (доказів) щодо припинення перебування автомобіля у режимі тимчасового ввезення, ні митниці, ні суду не надано, такі докази відсутні .

Незважаючи на прийняття і набрання чинності законом, який диференціював перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів і посилював відповідальність залежно від конкретного строку перевищення, ОСОБА_1 до часу складення протоколу 12.06.2023 року своє зобов`язання не виконав і продовжив бездіяльність щодо не вивезення автомобіля.

Накладення стягнення згідно постанови в справі про порушення митних правил №0906/20500/18 від 14.03.2018 року жодним чином не скасовували порядок ввезення автомобілю «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_3 , країна реєстрації Польща (PL) в режимі «транзит», який так і залишився ввезеним в такому режимі, тобто на нього продовжував поширюватися строк транзитного перевезення, передбачений п.1 ч.1 ст.95 МК України.

Доводи захисника стосовно того, що зазначений вище автомобіль не підлягав ремонту та був втрачений, через що не міг бути вчасно вивезений за межі України й відтак ОСОБА_1 не міг продовжувати вчинення правопорушення, оскільки уже не існувало об`єкту правопорушення, апеляційний суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Об`єктом порушення митних правил є суспільні відносини, які охороняються адміністративною санкцією, тобто порядок переміщення предметів через митний кордон України.

Згідно з частиною 2 ст. 95 МК України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Відповідно до частини 1 статті 192 МК України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Згідно з Правилами митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року №1118 до обставин непереборної сили відносяться смерть власника транспортного засобу, стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря тощо, закриття шляхів тощо), військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується транспортний засіб, страйк, злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника транспортного засобу, дорожня пригода за участю транспортного засобу, яка спричинила повне або часткове його пошкодження, неможливість подальшого руху транспортного засобу, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров`ю людей або навколишньому середовищу, інші схожі за характером обставини чи події.

Крім цього, відповідно до п. 2 розділу VІІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №657 від 31.05.2012 року, обставини непереборної сили надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема, стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; аварія небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Пунктом 5 розділу VIIІ вищезазначеного Порядку визначено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Проте, матеріали справи не містять жодних даних, які б підтверджували доводи апеляційної скарги захисника щодо наявності обставин, визначених ч.2 ст. 95 МК України, в тому числі щодо потрапляння автомобілю «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_3 , країна реєстрації Польща (PL) в аварію або наявність дії обставин непереборної сили, у зв`язку з якими такий транспортний засіб не зміг прибути до митного органу призначення.

Матеріали справи не містять даних, які б вказували, що ОСОБА_1 звертався до найближчого митного органу про обставини події та місцезнаходження транспортного засобу.

Тобто, ОСОБА_1 не здійснено дій, які він вправі був вчинити щодо повідомлення митному органу обставин, згідно з ч.2 ст. 95 МК України, а усні посилання на такі обставини не можуть вказувати на обставини непереборної сили або аварії, будь-які докази на підтвердження таких обставин -відсутні.

Митний кодекс України не містить визначення поняття триваючого правопорушення. Проте в теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з певної протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином. Моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.

Митним органом таке правопорушення виявлене 12.06.2023 року, про що свідчить протокол про порушення митних правил № 0386/401000/23.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 15 травня 2008 року по справі «Надточій проти України» суд зробив висновок про те, що положення Митного Кодексу України мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції.

ЄСПЛ дотримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України»), тобто, таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у неповному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та не вірному застосованні норм як матеріального, так і процесуального права, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді.

З огляду на вище викладене, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України, що підтверджується доказами по справі: протоколом про порушення митних правил № 0386/401000/23 від 12.06.2023, витягами з АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМСУ, доповідною запискою старшого державного інспектора Марченко Л.В. та довідкою Вінницької митниці Держмитслужби, відповідно до якої станом на 20.10.2023 транспортний засіб марки «Opel Astra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (Польща), VIN - НОМЕР_3 за межі митної території України не вивезений, митний режим вказаного транспортного засобу не змінювався.

Отже, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника Гречанюк М.П. не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції є вмотивовано, обґрунтованою і постановленою згідно з діючим законодавством, а тому підстави для її скасування чи зміни -відсутні.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 55 Конституції України, ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити захиснику ОСОБА_1 , адвокату Гречанюк М.П. строк на апеляційне оскарження постанови судді Вінницького міського суду від 20 жовтня 2023 року.

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника Гречанюк М.П. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -залишити без задоволення.

Постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Бурденюк С.І.