Справа № 289/509/24
Номер провадження 3/289/418/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2024 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Кириленко О.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції №3 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

27.02.2024 о 08:09 год. по вул. Русанівська в м. Радомишль, Житомирської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2109», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання судової повістки за адресою місця проживання, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, однак, конверт з повісткою повернувся не врученим адресату по причині «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/02) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Під час оформлення адміністративних матеріалів, зокрема винесення постанови ОСОБА_1 повідомив поліцейському адресу свого місця проживання, яка вказана саме в протоколі.

Жодних клопотань, заяв тощо, які б обґрунтовували неможливість явки до суду ОСОБА_1 не направляв.

Наведене поза розумним сумнівом вказує на недобросовісну поведінку ОСОБА_1 як учасника судового процесу, а також на те, що суд вжив усіх передбачених законом заходів для належного повідомлення його про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першоїстатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Велика Палата Верховного Суду (постанова від 23.08.2018 у справі № 11-237сап18) звертає увагу, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлене ч. 1 ст. 268 та ч. 6 ст. 294 КУпАП, не є абсолютним.

За таких обставин, відповідно дост. 268 КУпАП, враховуючи, що участь ОСОБА_1 в судовому засіданні не є обов`язковою, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього, письмові заперечення від якого до суду не надходили.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні наведеного адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 27.02.2024; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у ОСОБА_1 були виявленні вищевказані ознаки алкогольного сп`яніння; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в КНП «Радомишльська лікарня»; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 27.02.2024, яка останнім не оскаржувалась та доводить керування ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом 27.02.2024 о 08:09 год.; відеозаписами, з яких вбачається, що після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування з ним поліцейський неодноразово запропонував йому пройти огляд за допомогою алкотестера або ж в лікарні, однак ОСОБА_1 на таку пропозицію відмовився. ОСОБА_1 працівником поліції були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та в подальшому зобов`язано останнього залишатись на місці з метою складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак не зважаючи на це ОСОБА_1 почав поводити себе агресивно та пішки покинув місце зупинки, заливши свій автомобіль на узбіччі. Такі дії ОСОБА_1 суд оцінює, як такі, що явно спрямовані ним з метою уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказані відеозаписи в повній мірі дають можливість суду оцінити дії ОСОБА_1 і дійти висновку, що він, розуміючи свій обов`язок пройти огляд на вимогу поліцейського та наслідки такої відмови, ухилився від проходження огляду за що передбачена відповідальність ст. 130 КУпАП.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Так, у справі «О`Галлоран та Фанціс проти Сполученого Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яка особа, яка керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та керування автомобілем потенційно може завдати серйозної шкоди і ті, хто реалізували таке право, тим самим погодились нести відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до довідки інспектора сектору адміністративної практики ЖРУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Отже, враховуючи характер скоєного правопорушення, особу ОСОБА_1 , відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, суд вважає, що є всі підстави для застосування до останнього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на нього судом накладено адміністративне стягнення.

Керуючись ст. ст. 33-35, 40-1, 130, 252, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Штраф належить стягнути на рахунок: Отримувач: ГУК у м. Житомирській обл. / Житомир. 21081300; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37976485; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; р/р: UA0006001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу: «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 гривень на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ 22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір, стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя Олег КИРИЛЕНКО

Строк пред`явлення до виконання "__ "______ 202_