ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 грудня 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши в режимі відеконференції адміністративну справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23 жовтня 2024 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України, та обрано йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Згідно постанови суду, 28 вересня 2024 року в с. Дубівці по вул. Шевченка, 65, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки МАН, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Апелянт ОСОБА_1 , у своїй скарзі не погоджується із оскаржуваною постановою і вважає, що вона є незаконною та необґрунтованою, винесеною без всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин події, які безпідставно визнано правопорушенням, а також з порушенням права на захист.

Вказує про те, що суд не дотримався вимог закону, зокрема, поза його увагою залишилось те, що працівники поліції порушили встановлений законом порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, використання нагрудних камер поліцейських, складання документів, частину з яких склали поза межами спілкування поліцейських з ним, а також порушенням правил огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікувальному закладі.

ЄУНСС №718/3185/24 Головуючий у І інстанції: Нагорний В.В.

Провадження №33/822/677/24 Суддя - доповідач: Станковська Г.А.

Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно нього вимог законодавства дотримано не було, внаслідок чого суд прийшов до помилкового висновку про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зазначає, що його адвокат мав для підготовки до його захисту два дні після укладення угоди про надання правничої допомоги та суд виніс постанову не дивлячись на те, що отримав клопотання про відкладення розгляду справи, тобто розглянув справу без їх участі.

Стверджує, що він не був належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, такі відомості йому стали відомі 20.10.2024 під час спілкування з адвокатом і перегляді сайту „Судової влади.

Вказує про те, що поліцейськими на місці спілкування з ним і складання протоколу про адміністративне правопорушення, копія протоколу йому не вручалась, тобто він не знав у чому конкретно його обвинувачують і від чого йому захищатись.

Відеоматеріали, які долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, не можуть бути доказом його вини, оскільки не є безперервними, а отже здобуті в порушення вимог Інструкції №1026 від 18.12.2018 року, на яких також не відображений факт вручення йому копії протоколу про адміністративне правопорушення.

Також на доданих відеоматеріалах не зафіксований рух транспортного засобу, те, що він ним керував - виконував роль водія транспортного засобу, не відображено початок його спілкування з поліцейським.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено акт огляду на стан сп`яніння, який у його присутності не складався, і в якому зазначено, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння: запах з порожнини рота та виражене тремтіння пальців рук, проте зазначені в акті ознаки сп`яніння поліцейські під час спілкування їх не називали і таких ознак однозначно не виявляли.

Результатом огляду, який показав спеціальний технічний засіб, назву якого поліцейський перед оглядом на стан сп`яніння не називав, зафіксовано показник 0,41 проміле, з яким він не погодився, так як не вживає алкогольних напоїв взагалі, крім цього вказаний результат отриманий в результаті порушення вимог Інструкції №1452/735, а тому вважається недійсними.

Щодо огляду на стан сп`яніння в лікувальному закладі, то результати огляду також не відповідають дійсності.

Так лікар під час огляду на стан сп`яніння використовував невідомий технічний засіб, перед проведення огляду він не повідомляв його назви та серійного номера. Лікар підійшов проводити огляд з технічним засобом, в який вже був вставлений мундштук, як цей мундштук розпаковувався і чи розпаковувався, взагалі невідомо.

При цьому результат такого огляду показав невідомий технічний засіб 0.24 проміле. Лікарем з цього приводу виданий висновок де зазначено, що він перебуває у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю.

Вказує, що повторний огляд на стан сп`яніння не проводився, назва технічного засобу та його номер не зазначались, мундштук у його присутності не розпаковувався, тому такі дії лікаря при проведенні огляду на стан сп`яніння не відповідають вимогам Інструкції №1452/735, окрім того висновок щодо результату медичного огляду особи на стан сп`яніння, складений також з порушенням вимог цієї Інструкції, тому вважається недійсним.

Звертає увагу, що мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння, згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг. на літр повітря, що видихається, і становить, у перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі, що видихається, 0,5 проміле, а в даному випадку ця величина складає 0,24 проміле, що по - перше в межах похибки технічних засобів, а по - друге, це нижче допустимого рівня, визначеного Віденською Конвенцією про дорожній рух, тому вважає, що потрібно керуватись нормами Віденської Конвенції, а не Інструкцією, яка не є законодавчим, а лише підзаконним актом.

Просить скасувати постанову районного суду та постановити нову, якою справу про адміністративне правопорушення щодо нього за ч.1 ст. 130 КУпАП провадженням закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , заслухавши пояснення останнього та в його інтересах доводи захисника Зембри Є.Й., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно з положеннями ч.7 ст. 294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону, а висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Так, пунктом 2.9.а) ПДР встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання даної вимоги тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно диспозиції статті 130 КпАП України, відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак, заперечення апелянтом ОСОБА_1 та його захисником Зембра Є.Й. в апеляційній скарзі та під час апеляційної перевірки постанови суду вини у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, заслуговують на увагу суду.

З протоколу серії ААБ №182219 від 28.09.2024 вбачається, що 28.09.2024 о 11 год. 00 хв. в с. Дубівці по вул. Шевченка, 65, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «МАН» д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager - 0554» результат 0,41 проміле, тест №726 та висновком №112 Кіцманської БЛіЛ результат 0,24 проміле. Від керування транспортним засобом відсторонено, шляхом передачі тверезому водієві, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.2).

Від підписання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився, проте у графі пояснення особи по суті порушення зазначив, що з протоколом не згідний, так як алкоголю не вживав.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Перевіряючи матеріали адміністративного провадження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у них відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б у своїй сукупності беззаперечно доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, а саме глави І п.6., огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Так, згідно роздруківки із спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 0554» вбачається, що тест проведено 28.09.2024 о 11 год. 08 хв. і результат тесту склав 0,41 ‰, однак ОСОБА_1 з таким результатом не погодився і від його підписання відмовився (а.с.1).

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проведено у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Огляд проведено за допомогою «Alcotest Drager 0554». Результат огляду позитивний 0,41 проміле. Від підписання акту ОСОБА_1 відмовився (а.с.4).

Проте, ОСОБА_1 з результатом огляду на місці не погодився, а тому працівниками поліції було підготовлено направлення на огляд останнього у медичному закладі (а.с.5).

Разом з тим, із зазначеного направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану сп`яніння до Кіцманської БЛіЛ складеного о 11 год. 25 хв. вбачається, що результат огляду останнього склав 0,24 проміле.

Отже, зазначені вище документи, а саме акт огляду, роздруківка газоаналізатора та направлення у заклад охорони здоров`я, викликають у суду розумний сумнів, оскільки залишається не зрозумілим, з яким саме результатом огляду - 0,41 проміле чи 0,24 проміле, ОСОБА_1 направлявся на огляд у медичний заклад.

Так, згідно висновку лікаря Кіцманської БЛіЛ ОСОБА_2 встановлено, що огляд ОСОБА_1 проведено о 11 год. 40 хв. 28.09.2024, результат огляду показав 0,24 проміле, тобто останній перебуває у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю (а.с.7).

Проте, у своєму доповненні до апеляційної скарги, ОСОБА_1 звертає увагу, як на доказ своєї невинуватості - акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, …, що знижують увагу та швидкість реакції №112 від 28.09.2024, та зазначає, що повторне його обстеження лікарем не проводилося.

Зокрема, з даного акту вбачається, що огляд ОСОБА_1 у медичному закладі було проведено о 11 год. 50 хв. за допомогою технічного засобу Alcoscan ALP-1 результат якого склав 0,24 проміле. Повторне обстеження проведено о 12 год. 10 хв. за допомогою того ж газоаналізатора і його результат теж позитивний 0,24 проміле, але з відеозапису нагрудної камери поліцейського цього не убачається.

Отже, на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 результат огляду на стан сп`яніння склав 0,41 проміле, через 40 хв. у медичному закладі був 0,24 проміле, при повторному огляді у лікарні через 20 хв. результат огляду останнього був незмінний 0,24 проміле, що в суду апеляційної інстанції викликає розумний сумнів, щодо реального обстеження ОСОБА_1 вдруге лікарем Кіцманської БЛіЛ.

Попри це, відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, … на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 цієї статті встановлено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, …, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Під час підготовки справи до апеляційного розгляду, судом був переглянутий наявний в матеріалах адміністративного провадження відеозапис. Однак, даний відеозапис не відповідає зазначеним вище вимогам, оскільки не відображає всіх обставин події, зокрема на ньому відсутній сам факт зупинки транспортного засобу, представлення працівника поліції, встановлення особи правопорушника, роз`яснення причин зупинки транспортного засобу та інше.

Слід зазначити, що відеозапис починається з моменту біля відкритого багажника транспортного засобу працівників поліції, як ОСОБА_1 не погоджується на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці, так як взагалі заперечує факт вживання алкоголю.

Також, з переглянутого відеоматеріалу вбачається, що поліцейськими не озвучено ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , у зв`язку з чим він має пройти огляд на стан сп`яніння.

Так, на відео відображено як ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та його результат виявився позитивним, однак він з ним не погодився. Після чого ОСОБА_1 було доставлено до Кіцманської БЛіЛ та проведено його обстеження лікарем ОСОБА_2 , де результат також був позитивним.

Однак, на даному відеозаписі відсутній повторний огляд ОСОБА_1 лікарем, як зазначено останнім в акті медичного огляду №112 від 28.09.2024, а отже висновок лікаря ОСОБА_2 №112 від 28.09.2024 неможливо вважати належним та допустимим доказом, оскільки він зроблений на основі зазначеного акту.

Більше того, на відеозаписі не відображено роз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 його прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Також на даному відео не відображено ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення.

Попри це, згідно ч.2 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Однак, в даному провадження протокол ОСОБА_1 не вручений.

Також працівниками поліції не дотримано вимоги ч.1 ст. 266 КУпАП, відповідно до якої, особи, які керують транспортними засобами, …, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

Разом з тим, ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, так як в матеріалах справи такі відомості відсутні, а з відеозапису вбачається, що останній просто сів за кермо свого транспортного засобу без будь-яких попереджень чи перешкод працівниками поліції і не отримавши протоколу про адміністративне правопорушення.

Окрім того, відповідно до п.7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Так, до початку апеляційного розгляду, апелянт подав доповнення до апеляційної скарги та долучив докази, які на його думку, мають важливе значення для розгляду справи по суті.

Зокрема, судом встановлено, що огляд ОСОБА_1 проводився у медичному закладі за допомогою газоаналізатора AlcoScan ALP-1, який відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/4257-1 відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 і може використовуватися до 02.09.2025.

При цьому, згідно вказаного свідоцтва газоаналізатора AlcoScan ALP-1, який застосовувався лікарем при обстеженні ОСОБА_1 , вбачається, що межі допустимої абсолютної похибки (в інтервалі діапазону вимірювання від 0 до 0,5 ‰) - ±0,05‰; відносної (в діапазоні вимірювання понад 0,5 ‰) - ±0,10‰.

Отже, як встановлено вище, під час обстеження ОСОБА_1 у медичному закладі результат його огляду на стан сп`яніння склав 0,24 проміле, а з урахуванням можливої похибки технічного засобу у 0,05 проміле, його стан сп`яніння міг бути 0,19 проміле, що не перевищує гранично допустиму норму 0,2 проміле алкоголю у крові.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Отже, наявні в матеріалах справи докази неможливо визнати належними та допустимими й складеними у відповідності до вимог законодавства.

На думку суду вказані докази є неналежними, недопустимими та недостовірними й викликають розумний сумнів. У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому діяння такими, що не ґрунтуються на належних та допустимих доказах, за таких обставин постанова суду підлягає скасуванню, а апеляційна скарга останнього задоволенню.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КпАП України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовільнити.

Постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_1 , - скасувати та закрити провадження у справі за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська