Номер провадження: 33/813/1145/24
Номер справи місцевого суду: 521/2973/24
Головуючий у першій інстанції Громік Д. Д.
Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Артеменко І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Подуст Т.П.,

особи, яка притягається до відповідальності,- ОСОБА_1 ,

захисника Пасс К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Пасс Катерини Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 22 березня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Короткий зміст судового рішення

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 22.03.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

ОСОБА_1 визнано винним у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.01.2001 №1306 (далі-ПДР), які полягали в тому, що він 05.02.2024 о 22:57 год. в м.Одесі, по вул. Космонавтів, біля буд.17, керував транспортним засобом марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , з вимкненим ближнім світлом фар в темну пору доби та з явними ознаками наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Короткий зміст доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі захисник Пасс К.М. в інтересах ОСОБА_1 просила скасувати постанову Малиновського районного м.Одеси від 22.03.2024, закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги, захисник послалась на те, що:

-з наявних в матеріалах справи відеозаписів не видно наявності видимих ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , які перелічені працівником поліції. При цьому, інспектором поліції зроблено висновок про розширеність зіниць без перевірки реагування на світло, тобто, виходячи із власних суб`єктивних припущень;

- поліцейськими було некоректно повідомлено про суть та відповідальність за ст.130 КУпАП щодо відмови від проходження медичного огляду, а саме посадовими особами було зазначено, що санкція за відмову від проходження огляду не передбачає штраф та відповідальність за це визначає суд та взагалі не зазначено про позбавлення прав на 1 рік, як це встановлено статтею КУпАП;

- ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в медичному закладі за неправильною консультацією його знайомого за телефоном, надавши пояснення, що має сумніви щодо об`єктивності перевірки лабораторного дослідження. При цьому, 06.02.2024 ОСОБА_1 за самозверненням здав лабораторні аналізи, які виявились всі негативними, та отримав довідку про його не перебування на наркотичному обліку. Звернута увага, що ОСОБА_1 працює за контрактом добровольця територіальної оборони №1018 від 18.12.2023, для влаштування на яку ним пройдено ряд досліджень, зокрема на предмет вживання психоактивних речовин, та протипоказання для виконання служби зі зброєю відсутні. Крім того, 06.02.2023 о 08:30 ОСОБА_1 заступив до виконання служби, де всіх працівників перевіряють медичні працівники на предмет вживання заборонених речовин;

- матеріали справи свідчать про відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП;

- ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, передбачені КУпАП, та в цілому неправильно проінформовано про суть правопорушення та відповідальність за його настання;

- з відеозаписів вбачається підбурювання поліцейських ОСОБА_1 до відмови від проходження медичного огляду;

- норма Інструкції щодо проходження медичного огляду протягом 2-х годин стосується лише дій посадових осіб органу поліції;

- ОСОБА_1 якнайшвидше здійснив лабораторні аналізи, які підтвердили відсутність споживання ним будь-яких наркотичних речовин в сечі, тобто характер вчиненого правопорушення жодним чином не впливає на безпеку дорожнього руху;

- суд першої інстанції формально підійшов до розгляду адміністративної справи, не прийняв до уваги всі обставини адмінправопорушення, наявність вини, місце, спосіб, час скоєння адміністративного правопорушення та причинний зв`язок між діянням і шкідливими наслідками цього діяння;

- на момент початку фіксування обставин адміністративного правопорушення, не зафіксовано факту руху чи зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , що свідчить про відсутність об`єктивної сторони адмінправопорушення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та захисник Пасс К.М. підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції, заслухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності, та захисника, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін, з огляду на таке.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги (ч.7 ст.294 КУпАП).

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння повністю доведена та підтверджується доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 535477 від 05.02.2024, яким зафіксовано, що 05.02.2024 о 22:57 год. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Одесі, по вул. Космонавтів, біля буд.17, з явними ознаками наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Протокол підписано ОСОБА_1 з наданням власних пояснень: «не є обґрунтованою з точки зору поліції». Крім того, водієм надано окремі письмові пояснення щодо обставин справи, в яких він висловив сумніви щодо об`єктивності результатів аналізів, у зв`язку з чим пов`язує свою відмову від проведення огляду в медзакладі;

- відеозаписами портативних відеореєстраторів нагрудних камер поліцейських 471516, 473733, 471002, якими зафіксовано, що під час спілкування інспектора поліції з водієм автомобіля марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , особу якого встановлено за посвідченням водія, який був зупинений за рух в темну пору доби з вимкненим ближнім світлом фар, виявлено у водія ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Вказані ознаки були наголошені водієві та запропоновано проїхати до медзакладу для проходження огляду на стан сп`яніння. На вказану пропозицію, водій спочатку погодився та прослідував з поліцейськими до медзакладу, але на шляху до медзакладу, проконсультувавшись за телефоном, ОСОБА_1 , остаточно визначившись, висловив свою відмову від проходження огляду. Поліцейські неодноразово роз`яснювали водієві про наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення, який передається на розгляд до суду. Водій надав власноруч написані письмові пояснення, а після складення протоколу та ознайомлення з його змістом, отримав копію протоколу та тимчасовий дозвіл на право керування ТЗ . Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 був відсторонений;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 05.02.2024, в яких він власноруч зазначив, що в зв`язку з тим, що стався конфлікт з поліцією, через те, що він був виснажений, поліція запідозрила наявність в нього ознак наркотичного сп`яніння. Він дав згоду на проходження огляду, сів в авто та поїхав з поліцією. По дорозі він обдумав та зрозумів, що цього робити не потрібно, тому що результат цих аналізів йому повідомили б не одразу, а через 7-14 днів, цим він пояснює свою відмову, розуміючи те, що йому могли б підсунути не його аналізи і винести штраф;

- направленням на огляд водія транспортного засобу до медзакладу від 05.02.2024;

- довідками про відсутність повторності вчинення адмінправопорушення та про отримання посвідчення водія.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

До учасників дорожнього руху належать, зокрема, водії (ч.2 ст.14 Закону України "Про дорожній рух").Учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух (абз.2,4 ч.5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух"). Одним із таких органів державного контролю є Національна поліція (ст.52 цього Закону).

За змістом абзаців 3 та 5 ч.2 ст.16 вказаного Закону водій зобов`язаний: виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.5 ПДР).

Отже, водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України "Про дорожній рух" і Правилами дорожнього руху, зокрема передбачений вказаним законом обов`язок виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Одним із таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

За змістом ч.6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан наркотичного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан наркотичного сп`яніння, оформлення результатів такого огляду, регулюються Інструкцією № 1452/735 та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 з подальшими змінами (далі Порядок № 1103). Приписи Інструкції № 1452/735 та Порядку № 1103 застосовуються у системному зв`язку як між собою, так і з приписами інших нормативних актів.

Згідно зі ст.266 КУпАП, п.2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 4 розділу 1 Інструкції визначено ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зокрема, такими ознаками є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), якими є порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан наркотичного сп`яніння.

За положеннями Інструкції визначення ознак щодо можливості знаходження водія у стані наркотичного сп`яніння відноситься до виключної компетенції поліцейських, а перевірка наявності чи відсутності у водія такого стану в порядку медичного огляду у відповідному медичному закладі. Тому, у випадку наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу знаходиться у стані сп`яніння, водій, на вимогу поліцейських за положеннями пункту 2.5 ПДР України, зобов`язаний пройти медичний огляд. Отже, законодавством не передбачено право водія відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, а встановлено обов`язок водія пройти такий огляд на вимогу працівника поліції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було. Вказані обставини повністю підтверджуються матеріалами справи.

За диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння утворює самостійний склад адміністративного правопорушення.

Нормами законодавства передбачено порядок оформлення відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на стан сп`яніння.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Крім того, ч. 6 ст.266 КУпАП передбачено направлення особи для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 6 Порядку від 17.12.2008 №1103 передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. За приписами п.8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Доводи захисника про те, що поліцейські взагалі не перевіряли реагування зіниць очей ОСОБА_1 на світло та про відсутність на відео видимих ознак сп`яніння не приймаються до уваги.

Встановивши у водія ознаки сп`яніння, поліцейські запропонували пройти у встановленому порядку огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.

За положеннями п.6 розділу 1 Інструкції огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я.

Отже, проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння має обов`язково відбуватись у закладі охорони здоров`я, оскільки відповідно до положень п.7 розділу 3 Інструкції передбачено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Будь-якого іншого способу проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, окрім як у закладі охорони здоров`я з обов`язковим проведенням лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу чинним законодавством не передбачено.

У випадку відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення за порушення водієм п. 2.5 ПДР України. Вказане було роз`яснено працівниками поліції ОСОБА_1 , що підтверджується відеозаписами.

Так, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У виконання вищевказаних вимог КУпАП до матеріалів справи долучено відеозаписи з нагрудних камер поліцейських щодо обставин складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018, портативний відеореєстратор пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища.

Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому апеляційний суд приймає його як належний та допустимий доказ у справі.

Наявними відеозаписами підтверджено, що під час спілкування з водієм працівник поліції виявив у нього ознаки сп`яніння. Зокрема, поліцейський виявив у водія такі ознаки: поведінка, що не відповідає обстановці, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Вказані ознаки були наголошені водієві та запропоновано проїхати до медзакладу для проходження огляду на стан сп`яніння. На вказану пропозицію, водій спочатку відмовився, а після роз`яснення наслідків відмови погодився та прослідував з поліцейськими до медзакладу, але на шляху до медзакладу, проконсультувавшись за телефоном, ОСОБА_1 , остаточно визначившись, висловив свою однозначну відмову від проходження огляду. Поліцейські неодноразово роз`яснювали водієві про наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення, який передається на розгляд до суду. Водій надав власноруч написані письмові пояснення, а після складення протоколу та ознайомлення з його змістом, отримав копію протоколу та тимчасовий дозвіл на право керування ТЗ . Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 був відсторонений.

Отже, наявним відеозаписом чітко зафіксований факт пропозицій пройти огляд на стан сп`яніння в медзакладі та факт відмови водія від проходження такого огляду, вказані обставини у встановленому процесуальним законом порядку не спростовані. Об`єму наявних відеозаписів достатньо для перевірки встановлених судом обставин відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку.

При цьому, в апеляційній скарзі захисником не заперечується факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку, а пояснюються причини такої відмови та заперечується факт перебування в стані наркотичного сп`яніння. Аналогічно в письмових поясненнях від 05.02.2024 ОСОБА_1 не заперечувався факт відмови від проходження медогляду, а пояснювались причини такої відмови.

Слід зауважити, що під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є порушенням вимог п.2.5 Правил дорожнього руху і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, про що водієві було роз`яснено працівником поліції.

Мотиви відмови водія від виконання вимоги поліцейських у відповідності до пункту 2.5 ПДР України правового значення не мають. Наслідком такої відмови є складення відносно водія протоколу про адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Тому надані суду результати обстеження за самозверненням на наступний день після події не мають правового значення, оскільки водій відмовився від проходження огляду у медичному закладі.

Слід відмітити, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є правопорушенням з формальним складом, тобто є закінченим саме з моменту висловлення особою відмови від проходження відповідного огляду.

При виявленні ознак наркотичного сп`яніння у водія ОСОБА_1 у поліцейського виникла законна вимога до останнього щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, а у водія відповідно виник обов`язок пройти такий огляд, невиконання якого є порушенням п. 2.5 ПДР України.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи скаржника щодо відсутності у нього видимих ознак наркотичного сп`яніння з посиланням на відеозапис, оскільки за обставин відмови від законної вимоги щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння перевірці підлягає факт саме порушення водієм вимог п 2.5 ПДР, а не факт перебування чи ні у такому стані.

Всі досліджені докази вказують, що водій відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Таким чином, у даній справі мала місце належна правова процедура та законний алгоритм проведення огляду водія на стан наркотичного сп`яніння.

Доводи захисника щодо підбурювання поліцейських до відмови ОСОБА_1 від проходження огляду та неправильну надану правову кваліфікацію проступку за ст.130 КУпАП ґрунтуються на суб`єктивній думці.

Слід зазначити, що підбурювання з боку поліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений (рішення у справі «Раманаускас проти Литви» від 05.02.2008). Під пасивною поведінкою ЄСПЛ розуміє відсутність будь-яких активних дій, які б спонукали потенційного підозрюваного вчинити злочин.

Разом з тим, з переглянутого відеозапису судом не встановлено того, що поліцейські своїми активними діями спонукали водія прийняти рішення про відмову від проходження огляду. Навпаки з відеозапису вбачається, що працівники поліції неодноразово пропонували водію пройти огляд в медичному закладі, пояснюючи процедуру проходження огляду та наслідки відмови від проходження огляду, а також слідували до медзакладу разом з водієм з метою проходження огляду, відтак немає підстав вважати, що поліцейські спровокували водія до вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання захисника на відеозапис з камери №473733 на 01:50:40 год не підтверджує, що посадовими особами було зазначено, що санкція за відмову від проходження огляду не передбачає штраф. Зокрема відеозаписами підтверджено, що на питання ОСОБА_1 чи впливає цей штраф за відмову на наявність у нього раніше накладених двох штрафів, поліцейський повідомив, що наразі не накладається штраф, а складається протокол про адміністративне правопорушення, що є фіксацією правопорушення, а розглядається він судом, який прийме рішення про його винуватість чи невинуватість. На питання який розмір штрафу, поліцейський повідомив, що штраф складає 17 000 грн. При цьому, ОСОБА_1 було роз`яснено поліцейською для чого вилучаються права та надається тимчасовий дозвіл, зокрема зазначено про можливість судом прийняття рішення про винуватість та позбавлення водія права керування.

Після консультації за телефоном та остаточного визначення з власною позицією щодо проходження огляду, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння була впевненою та добровільною, тиску з боку працівників поліції або підбурювання саме до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, як про це зазначено в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає. Водію повідомлені наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, отже ОСОБА_1 був обізнаний, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння також є складом адміністративного правопорушення. Рішення про відмову від проходження огляду прийнято ОСОБА_1 свідомо, без будь-якого тиску з боку працівників поліції.

Слід зауважити, що ОСОБА_1 , будучи водієм та маючи відповідне посвідчення водія, обізнаний з Правилами дорожнього руху України, зокрема п. 2.5, яким визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, ОСОБА_1 надав чітку та зрозумілу відповідь, що він відмовляється від проходження огляду, яку поза розумним сумнівом можна вважати саме відмовою від огляду в розумінні ч.1 ст.130 КУпАП.

За змістом ст.68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав, спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 535477 від 05.02.2024, з якого вбачається, що ОСОБА_1 власним підписом підтвердив, що йому було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Доводи апелянта щодо відсутності фіксації факту руху чи зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Факт керування автомобілем ОСОБА_1 при обставинах, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується сукупністю доказів, зібраних у справі.

Так, відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, і протоколом про адміністративне правопорушення.

Наявний в матеріалах справи протокол ОСОБА_1 підписав, зауважень щодо керування ним транспортним засобом в день події не зазначив. Протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності до норм ст.256 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою у відповідності до вимог Інструкцій, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», зауважень до нього подано не було.

При цьому, слід зазначити, що, надавши поліцейським посвідчення водія НОМЕР_2 від 25.10.2022, ОСОБА_1 підтвердив факт керування ним транспортним засобом.

Крім того, з відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом та пояснював поліцейським щодо несправності автомобіля. При цьому, ОСОБА_1 не зазначав, що транспортним засобом керував інший водій. За керування транспортним засобом марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , 05.02.2024 в 22.57 год - в темну пору з вимкненим ближнім світлом фар та за відсутності страхового полісу ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності, застосовано до водія усне попередження та штраф за відповідною постановою.

Наведене в сукупності свідчить, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в день події.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності.

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування або зміни оскаржуваної постанови суду, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14.02.2008 у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 06.12.1998, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для закриття провадження у справі. Доводи апеляційної скарги повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді доказів у справі та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що судом першої інстанції було розглянуто справу і прийнято рішення на основі повного, всебічного, об`єктивного й неупередженого дослідження й аналізу матеріалів, направлених правоохоронним органом, а також доводів та аргументів сторони захисту.

Судом враховано, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2007 у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , реалізуючи своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Враховуючи положення ст.251 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим відсутні підстави для її скасування, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Пасс Катерини Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 22 березня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду І.А. Артеменко