Справа№464/2618/24
пр.№ 3/464/1224/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2024 року суддя Сихівського районного суду м.Львова БЕСПАЛЬОК О.А., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП№2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №225111 від 03 квітня 2024 року, ОСОБА_2 , 03 квітня 2024 року близько 00 год. у АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_3 домашнє насильство психологічного характеру, а саме виражався нецензурною лайкою, ображав, погрожував фізичною розправою, виганяв з помешкання та чинив психологічний тиск.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 обставини зазначені в протоколі заперечив. Зазначив, що разом з донькою та дружиною проживає за адресою: АДРЕСА_1 . З дружиною в нього протягом тривалого часу триває конфлікт, оскільки остання відносно нього чинить неправомірні дії та вчиняє насильство. Так, 03 квітня 2024 року близько 00 год. дійсно між ними відбувся черговий конфлікт, проте він жодних діянь по відношенню до дружини не вчиняв, натомість остання в ході конфлікту зламала йому руку, у зв`язку з чим він звертався у медичний заклад та по сьогоднішній день перебуває з гіпсом.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП об`єктивна сторона цього правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

При розгляді справи ОСОБА_2 заперечив, що вчиняв 03 квітня 2024 року домашнє насильство щодо ОСОБА_3 . Крім того, подав медичні документи, зокрема консультаційний висновок спеціаліста, з якого вбачається, що у ОСОБА_2 під час огляду, 11 квітня 2024 року, виявлено закритий перелом нижньої третини лівого передпліччя, підшкірні гематоми лівого передпліччя та лівого і правого стегна. Запропоновано госпіталізацію, пацієнт погодився. Зі слів останнього, 03 квітня 2024 року вдома його побила ОСОБА_3 .

Наявні в матеріалах справи докази, зокрема, письмові пояснення потерпілої ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_4 , на переконання суду, є недостатніми для визнання винуватості ОСОБА_2 у вчиненні домашнього насильства.

Для повного з`ясування обставин справи, судом неодноразово викликалися у судове засіданні потрепіла та свідок для дачі показань, проте останні жодного разу не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Окрім того, об`єктивна сторона ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає наслідки такого психологічного насильства, а саме наявність чи відсутність шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого, яка могла бути чи була завдана.

В протоколі про адміністративне правопорушення ВАД №225111 від 03 квітня 2024 року не зазначено, що діями ОСОБА_2 заподіяна шкода чи така могла бути заподіяна.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7 КУпАП).

Оскільки в ході судового розгляду суду не надано достатніх та допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні вищевказаного правопорушення в судовому засіданні не встановлено.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суддя вважає, що відсутні докази на підтвердження складу адміністративного правопорушення, передбаченого статті ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 173-2 ч.1, 247, 254, 256, 279, 283 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СУДДЯ Оксана БЕСПАЛЬОК