П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" травня 2024 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Струс Т. В. з участю захисника адвоката Педа В.С., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, пенсіонера,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 24.08.2023р. о 21.56год. в с. Сілець, присілок Солтиси, Червоноградського району, керував автомобілем марки «Ауді», реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнав. Повідомив, 24.08.2023р. у вечірній час з друзями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебував в с. Сілець у гостях брата ОСОБА_4 . Біля 22.00год. вони утрьох вийшли до його автомобіля, за кермо якого сів ОСОБА_5 так як він алкоголю не вживав, оскільки приймає ліки та мали намір їхати додому. ОСОБА_5 не міг завести автомобіль так як у ньому встановлена система для запобігання його викрадення. Сівши на водійське крісло він завів автомобіль та увімкнув фари, в цей момент позаду вулицею їхав патрульний автомобіль поліції який зупинився поруч. Патрульний наказав надати йому документи на автомобіль, що він виконав та після цього запропонував пройти тест за допомогою приладу «Драгер». Він заперечив, повідомив, що є власником автомобіля, а керує ним в даний час ОСОБА_5 та, що він не їхав автомобілем, а лише завів його. Повідомив, що ОСОБА_5 має відвезти його з ОСОБА_6 додому. Поліцейський дані пояснення до уваги не взяв та склав протокол.

У наданому письмовому запереченні на протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повністю заперечив факт керування транспортним засобом, зіслався на відсутність доказів цього та просив провадження у справі закрити у зв`язку із відсутності у його діях складу правопорушення.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_6 в вечері 24.08.2023р. були у гостях у його брата, що проживає в с. Сілець, присілок Солтиси, Червоноградського району. Приїхали туди на автомобілі ОСОБА_9 марки «Ауді». Він не вживає спиртного, так як приймає ліки, а тому вони відразу домовилися, що він поїде назад за кермом. Біля 22.00год. вони вийшли разом на вулицю до автомобіля та він сів за кермо. Завести автомобіль він не міг та ОСОБА_10 йому пояснював як це робити, оскільки в автомобілі встановлена система запобігання викрадення. Зрештою ОСОБА_10 вийшов з автомобіля та сів на його місце завівши його. В цей час вони сиділи розмовляючи і побачили, що позаду їде патрульний автомобіль поліції. До них підійшов працівник поліції який відразу запропонував ОСОБА_11 надати документи на автомобіль, що він зробив. Далі поліцейський запропонував ОСОБА_11 пройти тест на алкоголь. ОСОБА_10 повідомив, що є власником автомобіля, однак не керує ним та автомобіль взагалі не рухався. Через певний час їх розмови поліцейський склав протокол.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що 24.08.2023р. разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 був в гостях у брата ОСОБА_5 , який проживає в с. Сілець, присілок Солтиси, Червоноградського району. Туди вони приїхали на автомобілі Лісового А. Близько 22.00год. вони вийшли з будинку та ОСОБА_5 мав завести їх додому, оскільки він не вживав спиртного і про це вони домовилися заздалегідь. ОСОБА_13 не міг завести автомобіль, ОСОБА_10 сів за кермо, показав йому як це зробити так як в автомобілі встановлена система запобігання викрадення. В цей час проїздили працівники поліції які зупинилися позаду них та сказали надати документи на автомобіль. ОСОБА_10 надав документи, повідомив їм, що не є водієм, а ОСОБА_5 везе їх додому. Далі поліцейський сказав на необхідність пройти ОСОБА_11 тесту на приладі «Драгер» на алкоголь, на, що він повідомив, що не є водієм, а тому не розуміє чому має проходити такий тест. Не зважаючи на це поліцейським було складено щодо ОСОБА_9 протокол.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що працює поліцейським Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області. 24.08.2023р. спільно з ОСОБА_15 здійснювали патрулювання та перебували в с. Сілець Червоноградського району. Було помічено автомобіль марки «Ауді» у якого горіло світло фар, за кермом сидів Лісовий А.. Факту руху автомобіля він не бачив. Коли підійшов до ОСОБА_9 почув від нього запах алкоголю, тому склав відносно нього протокол. Інших обставин даної події він не пригадує.

Дослідивши докази у справі, доходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП, основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Так, частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності надано протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду водія на стан сп`яніння, направлення водія на огляд, рапорт та відеозапис.

Згідно зазначених вище акту огляду та направлення водія на огляд від 24.08.2023р., ОСОБА_1 від проведення таких відмовився.

Дослідженим в судовому засіданні відеозаписом, що долучений до протоколу встановлено, що на такому відображено автомобіль марки «Ауді», який стоїть на узбіччі вулиці та ОСОБА_9 який сидить на місці водія у автомобілі. Протягом усього відеозапису, а саме з початку запису, що здійснювався із камер поліцейських, автомобіль стоїть на місці та не здійснює рух. Відсутній факт зупинки автомобіля. Крім цього, відеозапис не містить звуку.

З огляду на те, що суб`єктом правопорушення визначеного ч.1 ст. 130 КУпАП є саме водій транспортного засобу, ОСОБА_1 не можна віднести до такого суб`єкта, оскільки в ході розгляду справи не встановлено факту керування ним 24.08.2023р. о 21.56год. транспортним засобом з ознаками сп`яніння.

Відтак, в даному випадку, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Інших доказів вини останнього суду не надано.

В свою чергу, слід наголосити, що процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача і судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 75-79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі „Карелін проти Росії, пункт 54 справи „Озеров проти Росії, пункти 44-45 справи „Кривошапкін проти Росії).

У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе „функції обвинувачення і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає „обережності дій суду при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

З огляду на зазначене, суд позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення та наданих доказів в підтвердження вини, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не слідує, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Суддя: Т. В. Струс