Справа № 302/1174/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 листопада 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Фазикош Г. В. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Белли Володимира Михайловича, що діє від імені ОСОБА_1 , на постанову судді Міжгірського районного суду від 23 вересня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Міжгірського районного суду від 23 вересня 2024 року гр. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Відповідно до постанови, - 09.08.2024 року о 22 год. 35 хв. по вул. Гагаріна в с. Верхній Бистрий водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Сітроен Берлінго, р/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився із застосуванням спеціального приладу Драгер № 0039, результат огляду - 2,60 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9. а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Белла В. М. (діє від імені ОСОБА_1 ) подав апеляційну скаргу. Апелянт вказує на незаконність винесеної постанови, просить її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апелянт зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази керування автомобілем, а огляд на стан сп`яніння проведено з порушенням вимог закону.

У судове засідання в апеляційній інстанції ОСОБА_1 та його захисник Белла В. М. повторно не з`явилися, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином.

Від адвоката Белла В. М. вдруге надійшла заява про відкладення розгляду справи по причині зайнятості в іншому судовому процесі, однак доказів цього не долучено.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25.01.2019 року № 194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й для осіб, які беруть участь у справі.

Отже, враховуючи повторну неявку до суду, з метою недопущення затягування часу вирішення справи та можливості уникнення адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності апелянта та його представника, на підставі наявних матеріалів справи.

Дослідивши зібрані у справі матеріали, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Згідно з п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до протоколу, - 09.08.2024 року о 22 год. 35 хв. по вул. Гагаріна в с. Верхній Бистрий водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Сітроен Берлінго, р/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився із застосуванням спеціального приладу Драгер № 0039, результат огляду - 2,60 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9. а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд першої інстанції належним чином дослідив матеріали справи, вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Такий висновок судді ґрунтується на повно і всебічно досліджених у справі доказах, а саме судом досліджено:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 488183 від 09.08.2024 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та в якому викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення;

- результат огляду ОСОБА_1 стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер Alcotest 6820, результат тесту 2, 60 % проміле;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (2, 60 % проміле);

- копію постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за не увімкнення покажчика повороту перед початком руху та не пред`явлення посвідчення водія;

- відеозапис події на боді-камеру поліцейського.

Вищенаведені докази є належними й допустимими, у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З відеозапису події правопорушення слідує, що водій ОСОБА_1 знаходиться в стані сильного алкогольного сп`яніння. Визнає, що випив. Просить не складати протокол про адміністративне правопорушення. Погодився пройти огляд в лікарні, результат огляду 2, 60 % проміле.

Наявний відеозапис події правопорушення дає повне уявлення про подію, підстав сумніватися у його достовірності не має.

В графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вказав, що від дачі пояснень відмовляється.

Протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Огляд на стан сп`яніння проведено з дотриманням вимог чинного законодавства, процедура огляду, а також його результати зафіксовані на боді-камеру поліцейського.

Доводи апелянта про допущені порушення під час проведення огляду на стан сп`яніння, не знайшли свого підтвердження. Водій визнає факт вживання алкоголю, знаходиться в сильному алкогольному сп`янінні.

Дії працівників поліції щодо можливої незаконної зупинки транспортного засобу апелянт не оскаржував. Доказів цього в матеріалах справи не має.

Отже, дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вина є повністю доведена, сумнівів з цього приводу немає. Факт керування автомобілем у стані сп`яніння (2, 60 проміле) підтверджуються зібраними у справі доказами, у тому числі відеозаписом події правопорушення.

За цих обставин постанова судді місцевого суду є законна та обґрунтована, підстав для її зміни чи скасування не має.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Белли Володимира Михайловича, що діє від імені ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Міжгірського районного суду від 23 вересня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя: Фазикош Г. В.