Справа №461/3595/24
Провадження №3/461/1545/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2024 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Кітов О.В., з участю прокурора Яреми О.Б., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративні правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , працюючої вчителем ПЗЗСО ліцей «Дивосвіт»,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи звільненою з посади радника-редактора відділу протокольної роботи та редагування документів управління адміністративного забезпечення діяльності ради Львівської обласної ради, являючись суб`єктом відповідальності, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», та примітки до статті 172-6 КУпАП, за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог абз.2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік (після звільнення), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, не заперечила. Просила звільнити її від відповідальності у зв`язку із сімейними труднощами, пов`язаними із мобілізацією її сина до лав Збройних сил України.

Прокурор в судовому засіданні вважала доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, просила визнати її винною та накласти адміністративне стягнення.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із статтею 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до абз.2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до пункту 27 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Згідно розпорядження голови Львівської обласної ради Ірини Гримак №620-к від 30.08.2021 ОСОБА_1 звільнено з посади радника-редактора відділу протокольної роботи та редагування документів управління адміністративного забезпечення діяльності ради Львівської обласної ради з 02.09.2021 за згодою сторін.

Оскільки 02.09.2021 ОСОБА_1 припинила повноваження радника-редактора відділу протокольної роботи та редагування документів управління адміністративного забезпечення діяльності ради Львівської обласної ради, зобов`язана була подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік (після звільнення) до 00:00 год. 01.02.2024.

Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік (після звільнення) лише 12.03.2024 о 22:40 год., тобто несвоєчасно.

Під час судового розгляду справи були досліджені письмові матеріали, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №373 від 29.04.2024; письмові пояснення ОСОБА_1 ; розпорядження голови Львівської обласної ради від 22.02.2021 № 203-К про переведення ОСОБА_1 на посаду радника-редактора відділу протокольної роботи та редагування документів управління адміністративного забезпечення діяльності ради Львівської обласної ради; розпорядження голови Львівської обласної ради від 30.08.2023 № 620-К про надання відпустки та звільнення ОСОБА_1 ; посадову радника-редактора відділу протокольної роботи та редагування документів управління адміністративного забезпечення діяльності ради виконавчого апарату Львівської обласної ради; розписку ОСОБА_1 від 30.06.2011 року про ознайомлення із ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції»; особову картку ОСОБА_1 ; скріншоти з сайту НАЗК.

Суд вважає вищевказані документи належними та допустимими доказами на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 в порушення вимог абз.2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік (після звільнення), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення та ступінь її суспільної небезпеки, беручи до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, а вважає, що з метою виховання останньої та запобігання вчинення нню нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.

Статтею 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому з особи яка притягується до відповідальності на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 172-6, 283-285, 287-289 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Олександр КІТОВ