Справа № 148/501/24
Провадження №3/148/310/24

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Штифурко Л.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , непрацюючого за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 024273 від 22.02.2024, 22.02.2024 о 10:40 год. в м. Тульчин по вул. Леонтовича ОСОБА_1 керував мопедом «Yamaha», б/н, незареєстрованим в установленому порядку, мав характерні ознаки сп`яніння, специфічний запах з ротової порожнини, почервоніння обличчя, від проходження освідування у встановленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Крім того, 22.02.2024 о 10:40 год. в м. Тульчин по вул. Леонтовича ОСОБА_1 керував мопедом «Yamaha», б/н, без посвідчення водія, якого не отримував, протягом року повторно, чим порушив вимоги п.2.1а Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнав. Суду пояснив, що він 22.02.2024 о 10:40 год. в м. Тульчин по вул. Леонтовича ОСОБА_1 дійсно керував мопедом «Yamaha», однак в стані алкогольного сп`яніння він не був. Його зупинили працівники поліції за порушення ПДР. Він їм пояснив, що вживав алкогольні напої напередодні. Проходити огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу він не відмовлявся, так як йому не пропонували пройти його на місці. Свідків події на місці не було. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі він також не відмовлявся. Працівники поліції сказали, що повезуть його в лікарню, однак потім передумали, сказавши, що це займе багато часу. Потім працівники поліції повідомили, що складатимуть протокол відносно нього. Так як він юридично необізнаний і неграмотний, то письмові пояснення писав сам поліцейський та зачитав його. При цьому, те. що він відмовляється від освідування йому ніхто не зачитував. Потім поліцейський лише дав йому підписати письмові пояснення та протоколи. Вважає, що в його діях не має правопорушення, преедбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Того факту, що права керування мопедом не має не заперечив.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 22.02.2024 серії ААБ № 024273 (а.с. 2), письмові пояснення ОСОБА_1 від 22.02.2024 (а.с. 4), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 5), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с. 6), копію постанови БАД № 920961 від 24.02.2023 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 125 КУпАП (а.с. 6), DVD-R диск, долучений до матеріалів (а.с. 7), доходжу наступних висновків.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 1.3 ПДР України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, дата і місце його складення, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

За приписами ч. 2 ст. 266 КУпАП та п. 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоров`я і Міністерства внутрішніх справ за № 1452/735 від 09.11.2015 , п. 4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У п.п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 №1103 зазначено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Із системного аналізу наведених вище положень слідує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться в два етапи: проведення огляду поліцейським на місці зупинки транспортного засобу за допомого спеціальних технічних засобів, а в разі відмови від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу водій направляється поліцейським до закладу охорони здоров`я для проведення огляду.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

При розгляді справи суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу ч. 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото-і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото-і відео техніки, що перебуває в чужому володінні, з метою:1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З досліджених в ході судового розгляду доказів, судом встановлено, що на порушення вказаних вище законодавчих норм, працівниками поліції не дотримано порядку огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .

Так, з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, наявного в матеріалах справи, (а.с. 5), вбачається, що у звязку з виявленими ознаками: почервоніння обличчя, специфічним запахом алкоголю з ротової порожнини ОСОБА_1 запопоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Драгер 6810. Від освідування ОСОБА_1 відмовився. При цьому проводилась відеофіксація на боді камеру № 3.

Однак, як вбачається, із відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, який міститься при матеріалах справи та оглянутий в судовому засіданні, викладені у вказаному вище акті обставини не відповідають фактичним, оскільки на місці зупинки ОСОБА_1 працівники поліції пройти огляд за допомогою приладу "Драгер" не пропонували. А тому доводи ОСОБА_1 в цій частині знайшли своє підтвердження. Так само обгрунтовані його доводи про те, що він не відмовлявся від проходження огляду в медичній установі, що зафіксовано тим же відеозаписом. ОСОБА_1 погодився на пропозицію поліцейського пройти огляд в медичному закладі, при цьому один із працівників поліції почав зауважувати, що це займе багато часу і почав складати протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. Так само цим же працівником поліції написано письмові пояснення від імені ОСОБА_1 , які зачитані останньому вголос, оскільки він повідомив, що не вміє читати. При цьому, із відеозапису вбачається, що при оголошенні письмових пояснень від 22.02.2024 останній абзац: «Також хочу добавити, що від освідування у встановленому порядку я відмовляюся» вголос ОСОБА_1 не зачитувався поліцейським.

Інші належні докази, які б підтверджували відмову ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стані спяніння, в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, суд доходить висновку, що порядок огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в даному випадку було порушено.

Частиною 5 статті 266 КУпАП визначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, з досліджених в ході судового розгляду доказів та встановлених обставин, на переконання суду, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом.

При цьому у матеріалах справи відсутні будь-які інші докази вчинення ОСОБА_1 протиправних дій, пов`язаних з керуванням транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, в той час, як обставини зазначені у протоколі спростовуються поясненнями останнього, дослідженим відеозаписом, а констатація факту вчинення ним адміністративного правопорушення в протоколі є лише припущенням, яке на доказах не ґрунтується.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06.12.1998 Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

У відповідності до п. 4.2 рішення Конституційного суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на встановлені обставини, з урахуванням того, що всі сумніви щодо доведеності вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, мають трактуватись на її користь, доходжу висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 5 ст. 126 КУпАП, яке ставиться у провину ОСОБА_1 , суд зазначає таке.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 22.02.2024 серії ААД №290538 (а.с. 3), довідки про наявність інформації про посвідчення водія, з якої вбачається, що посвідчення водія у ОСОБА_1 відсутнє (а.с. 10), довідки щодо наявності адміністративного правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, відповідно до якої 24.02.2023 ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.2 ст. 126 КупАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу (а.с. 11), копії постанови БАВ № 181172 від 24.02.2023 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с. 12), суд доходить висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

Разом з тим, згідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення. Частиною шостою даної статті визначено, що адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП, може бути накладено протягом року з дня вчинення.

Як встановлено, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 22.02.2024. Однак протокол про дане адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 направлений до суду разом з протоколом про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП як один адміністративний матеріал. При цьому, строки накладення адміністративного стягнення за даними правопорушеннями є різними, а у звязку з невизнанням ОСОБА_1 вини за ч.1 ст. 130 КУпАП, з метою зясування всіх обставин, справа призначалась до розгляду неодноразово.

Станом на час розгляду адміністративної справи минуло понад три місяці з дня вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, а також з огляду на те, що вказане адміністративне правопорушення не є триваючими, в силу ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не може бути накладено.

Відповідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

На підставі ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 62 Конституції України, ст. ст.1, 9, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130, п. 7 ст. 247, ст. ст. 251, 266, 287 КУпАП, суддя,

постановив:

Провадження в справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення; а в частині притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 126 КУпАП, - закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.А.Штифурко