печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2024 року м. Київ

суддя Печерського районного суду м. Києва Гречана С.І., при секретарі судових засідань Доценко О.І., розглянувши матеріали, які надійшли зНаціонального агентства з питань запобігання корупції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красна Поляна Великоновосілківського району Донецької області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 172-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

Учасники судового провадження:

прокурор Сказко Р.І., особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , адвокат Давидченко А.В.

в с т а н о в и в :

13 березня 2024 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 39-02/7 за ч. 1 ст. 172-5 КУпАП, про те що ОСОБА_1 будучі на посаді першого заступника начальника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України та першого заступника начальника Департаменту - начальника Управління стратегічних розслідувань у місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, заступником Голови Національної поліції України відповідно, отримував від громадянина ОСОБА_2 , який не є його близькою особою у розумінні ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 за № 1700-VII (надалі також - Закон № 1700-VII), подарунок у вигляді оренди (користування) квартири площею 140,2 кв.м. за ціною, що нижча від мінімальної ринкової вартості оренди житла у місті Києві. Крім того, отримував від громадянки ОСОБА_3 , яка не є його близькою особою у розумінні ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», подарунок у вигляді оренди (користування) житлового будинку площею 320,5 кв.м. за ціною, що нижча від мінімальної ринкової вартості оренди житла у с. Вишеньки, Бориспільського р-н, Київської обл., чим порушив обмеження, встановлені в абз. 1 ч. 2 ст. 23 Закону, за що передбачено адміністративну відповідальність.

Прокурор Сказко Р.І. здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів, зокрема дій Національного агенства з питань запобігання корупції при провадженні в цій справі, своїм висновком вважав що за отримані зазначені вище подарунки у період із 01.01.2022 по 31.05.2023 та у період з 01.07.2023 по 01.11.2023 існують обґрунтовані підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-5 КУпАП та просив призначити йому стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. з конфіскацією подарунку.

Адвокат Давидченко А.В. клопотав про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-5 КУпАП, мотиви чого виклав письмово. Окремо зазначив на некоректність зазначених у протоколі даних щодо визначення, чи було право користування нерухомим майном одержане за ціною, нижчою мінімальної ринкової, адже ці дані встановлено неналежним суб`єктом оцінки та без врахування інших умов користування житлом.

ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав, підтримав клопотання адвоката, просив суд закрити провадження у справі за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-5 КУпАП.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали адміністративної справи та долучені адвокатом письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

І. Відповідно до ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) відповідно до ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна, або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ст. 172-5 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення встановлених законом обмежень щодо одержання подарунків.

В примітці до вказаної статті зазначено, що суб`єктом правопорушень є особи, зазначені у п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Обов`язковим елементом об`єкту даного проступку є його предмет - подарунок, який у ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначається як - грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, які надають/одержують безоплатно або за ціною, нижчою мінімальної ринкової.

Отже, з об`єктивної сторони правопорушення за ч. 1 ст. 172-5 КУпАП становлять діяння у вигляді одержання у власність речей або майнових прав з порушенням вимог вищезазначеного Закону.

З суб`єктивної сторони вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, характеризується тим, що вони вчиняються умисно. Це означає, що особа усвідомлює протиправний характер свого діяння, передбачає його наслідки, бажає або свідомо допускає настання цих наслідків.

Протиправні діяння цього виду вчиняються умисно, можуть полегшувати (спрощувати, прикривати) скоєння корупційних правопорушень, а також мати суміжні склади з корупційними правопорушеннями.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Наведені вище норми приводять до висновку, що склад правопорушення за ч.1 ст. 172-5 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом об`єктивної сторони складу правопорушення за ч.1 ст.172-5 КУпАП є умисна дія чи бездіяльність, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов`язані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу.

ІІ. Судом встановлено, що відповідно до наказів Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 28.12.2021 року № 528 о/с та від 17.10.2022 року № 438 о/с ОСОБА_1 призначено на посаду першого заступника начальника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України та першого заступника начальника Департаменту - начальника Управління стратегічних розслідувань у місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України.

Згідно з наказом Міністра внутрішніх справ України від 09.09.2023 року № 1289 о/с ОСОБА_1 призначено на посаду заступника Голови Національної поліції України.

Ураховуючи викладене, відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону «Про запобігання корупції» № 1700-VII (надалі Закон № 1700-VII) ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону, зокрема обмеження ст. 23 Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону № 1700-VII (із змінами, внесеними Законом від 06.12.2016 № 1774-VIII) особи, зазначені у п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, можуть приймати подарунки, які відповідають загальновизнаним уявленням про гостинність, крім випадків, передбачених ч. 1 цієї статті, якщо вартість таких подарунків не перевищує один прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на день прийняття подарунка, одноразово, а сукупна вартість таких подарунків, отриманих від однієї особи (групи осіб) протягом року, не перевищує двох прожиткових мінімумів, встановлених для працездатної особи на 1 січня того року, в якому прийнято подарунки.

Згідно з ч. 2 ст. 23 Закону № 1700-VII (в редакції Закону від 20.09.2023 № 3384-IX) особи, зазначені у п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, можуть приймати подарунки, які відповідають загальновизнаним уявленням про гостинність, крім випадків, передбачених ч. 1 цієї статті, якщо вартість таких подарунків одноразово не перевищує двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на день прийняття подарунка, а сукупна вартість таких подарунків, отриманих від однієї особи (групи осіб) протягом року, не перевищує чотирьох прожиткових мінімумів, встановлених для працездатної особи на 1 січня того року, в якому прийнято подарунки.

У ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», зокрема, зазначено, що прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць становить з 1 січня 2022 року - 2 481 гривні.

У ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», зокрема, зазначено, що прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць становить з 1 січня 2023 року - 2 684 гривні.

ІІІ. Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він, будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», та відповідно до підпункту «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 23 даного Закону одержав у подарунок від не близької особи - ОСОБА_2 в оренду (користування) об`єкт житлової нерухомості квартиру, площею 140,2 кв.м., за ціною, що нижча від мінімальної ринкової вартості оренди житла у м. Києві.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданої за 2020 рік, зазначив користування та фактичне місце проживання квартирою за адресою: АДРЕСА_3 (Том І а.с. 33-41).

Подана декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік пройшла спеціальну перевірку Національним агентством з питань запобігання корупції, про що свідчить лист від 01.11.2021 року про результати спеціальної перевірки щодо достовірності відомостей зазначених ОСОБА_1 у декларації за 2020 рік.

Користування квартирою, вказаною у декларації ОСОБА_1 за 2020 рік, доводиться наступним.

28.12.2018 року, ОСОБА_4 (дружина ОСОБА_1,) уклала із ОСОБА_2 договір користування квартирою, за яким власник ОСОБА_2 передав ОСОБА_4 в строкове користування квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , виключно для проживання користувача та членів його сім`ї.

Пунктом 1.4 цього договору, встановлено, що користувач не сплачує власнику грошові кошти в якості оплати за користування квартирою, компенсує власнику кошти для оплати комунальних платежів; завершує ремонт та здійснює поточний ремонт квартири; забезпечує належний догляд за технічним та санітарним станом квартири (Том І а.с. 46-47).

Пунктом 2.1. договору строк користування квартирою встановлено до 31.12.2019 року. В подальшому, відповідно до додаткових угод від 27.12.2019 року, 28.12.2020 року строк дії користування квартирою продовжувався, в останнє до 31.12.2021 року (Том І а.с. 48-49).

29.12.2021 року власник квартири ОСОБА_2 , та користувач ОСОБА_4 уклали акт приймання-передачі квартири до договору користування квартирою від 28.12.2018 року про те, що результати покращень (завершення ремонту), які було здійснено користувачем у квартирі, є невід`ємними поліпшеннями і переходять у власність власника без компенсації на користь користувача. Сторони домовились, що такі поліпшення є компенсацією за користування квартирою в період моменту укладання договору та до моменту оформлення акту.

Далі, 29.12.2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено договір користування квартирою, за яким ОСОБА_4 прийняла в строкове користування квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , для її проживання та проживання її родини строком по 01.06.2023 року.

У пункті 5.1 договору сторонами визначено, що базова вартість за місяць користування квартирою становить 20 000 грн. без врахування комунальних платежів. Пунктом 5.2 та 5.3 сторони домовились, що меблі та побутова техніка, якими користувач обладнає квартиру, можуть бути передані власнику в кінці строку дії договору за бажанням власника, в рахунок оплати за користування квартирою. Загальна сума плати за користування квартирою буде визначена та оплачена в кінці дії Договору з урахуванням пунктів 5.1; 5.2; 10.4 договору (Том І а.с. 51-53).

Відповідно до акту приймання-передачі від 31.05.2023 року ОСОБА_4 (в особі ОСОБА_1 ) повернула ОСОБА_2 квартиру після проведення косметичного ремонту задля відновлення стану квартири, в якому вона передавалась в момент укладання Договору.

Пунктом 3 вказаного Акту сторони, враховуючи пункти 5.1.-5.3. договору користування квартирою домовились:

- що загальна плата за період з 29.12.2021 по 24.02.2022 року, тобто до оголошення воєнного стану в Україні, становить 39 000,00 гривень;

- плата за період з 25.02.2022 року по 30.04.2022 року не нараховується, враховуючи що Користувач та члені його сім?ї фактично не користувались Квартирою в зазначений період;

- загальна плата за період з 01.05.2022 року по 31.07.2022 року буде знижена та становить 45 000,00 гривень;

- загальна плата за період з 01.08.2022 по 31.05.2023 року становить 200 000,00 гривень.

У пункті 4 вказаного Акту сторони домовились, що загальна плата за період дії Договору, враховуючи пункт 2 цього Акту, складає суму 284 000,00 гривень, яка оплачується Користувачем в наступному порядку: Користувач передає, а Власник приймає меблі та побутову техніку, якими було частково облаштовано Квартиру Користувачем, в рахунок загальної плати за період дії Договору, а саме: два телевізори-плазми Samsung, пральну машину Bosch, диван, двоспальне ліжко з матрацом та робоче крісло, а також Користувач зобов`язується сплатити Власнику грошові кошти в сумі 154 000,00 гривень.

Пунктом 6 Акту сторони засвідчили відсутність один до одного претензій щодо виконання умов договору. (Том І а.с. 54).

За наведених обставин судом встановлено, що ОСОБА_1 користувався квартирою у період з 29.12.2021 року по 24.02.2022 року, загальна плата за який становила 39 000,00 гривень; у період з 01.05.2022 року по 31.07.2022 року - загальна плата за який становила 45 000,00 гривень; у період з 01.08.2022 року по 31.05.2023 року, загальна плата за який становила 200 000,00 гривень.

Факт користування ОСОБА_1 як членомсім`ї ОСОБА_4 квартирою АДРЕСА_4 , у вказаний період та на вищенаведених умовах ОСОБА_1 не оспорюється.

У той же час, належних доказів, які підтверджують факт користування ОСОБА_1 квартирою у період з 25.02.2022 року по 30.04.2022 року орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів, суду не надали.

ІV. Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він, будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», та відповідно до підпункту «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 23 даного Закону одержав у подарунок від не близької особи - ОСОБА_3 в оренду (користування) об`єкт житлової нерухомості площею 320,5 кв.м., за ціною, що нижча від мінімальної ринкової вартості оренди житла у АДРЕСА_5 , у період з 01.07.2023 року по 01.11.2023 року.

З матеріалів адміністративної справи встановлено, що ОСОБА_3 є власником житлового будинку АДРЕСА_5 (Том І а.с. 256-259).

У вказаному будинку сім`я ОСОБА_1 проживала деякий час, що підтверджується поясненнями ОСОБА_5 , відібраними 24.04.2024 року адвокатом Давидченком А.В., та не заперечується ОСОБА_1 в судовому засіданні. При цьому в наданих поясненнях період такого проживання не вказано. З наданих пояснень судовим розглядом встановити період проживання ОСОБА_1 у будинку ОСОБА_3 не надалося можливим.

Будь-яких даних, які встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків, які підтверджують факт користування (оренди) ОСОБА_1 будинком у встановлений Національним агенством з питань запобігання корупції період з 01.07.2023 року по 01.11.2023 року, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів, суду не надали.

Такі дані відсутні і в матеріалах службового розслідування, проведеного дисциплінарною комісією Міністерства внутрішніх справ України відносно ОСОБА_1 в грудні 2023 року, в матеріалах журналістського розслідування, опублікованого на Youtube-каналі Bihus info ІНФОРМАЦІЯ_2, частина відеоматеріалу якого додано до матеріалів цієї справи, на які Національне агентство з питань запобігання корупції посилається у протоколі як на докази встановлених правопорушень.

Національним агентством з питань запобігання корупції в якості доказу наданий Договір купівлі-продажу земельної ділянки з розташованим на ній житловим будинком від 07.09.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_3 придбала у ОСОБА_6 будинок АДРЕСА_5 (Том І а.с. 256-259). За цим договором, право володіння, розпорядження, користування будинком АДРЕСА_5 , виникло у ОСОБА_3 лише з 07.09.2023 року.

Таким чином, вказаний Договір купівлі-продажу земельної ділянки з розташованим на ній житловим будинком від 07.09.2023 року спростовує проживання ОСОБА_1 у зазначеному будинку в період з 01.07.2023 року по 06.09.2023.

Водночас, докази надання ОСОБА_1 цього будинку у період з 01.07.2023 року по 06.09.2023 року попереднім власником - ОСОБА_6 - також відсутні.

Отже, доказів, на підставі яких суд може встановити наявність обставин (фактів), що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, в частині цих обставин, які мають значення для вирішення справи, суду не надано.

В цій частині Національне агентство з питань запобігання корупції відповідно до п.1 ст.247 КУпАП не мало право розпочати провадження у справі про адміністративне правопорушення, а розпочате - підлягало закриттю через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

ІV. Розрахунок мінімальної ринкової вартості оренди (користування) квартирою та будинком проведений заступником Голови Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_7 у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Так, 13.12.2023 року та 05.01.2024 року керівник Департаменту моніторингу і контролю за виконанням актів законодавства про конфлікт інтересів та запобігання корупції Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_8 звернулася з листами до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про надання інформації щодо мінімальної ринкової вартості оренди квартири за адресою: АДРЕСА_3 , та будинку АДРЕСА_5 , у розрізі кожного місяця у інкриміновані ОСОБА_1 періоди, ураховуючи загальну площу нерухомості, місце їх розташування, житловий стан та інші відомості, що необхідні для визначення мінімальної ринкової вартості оренди.

При цьому до вказаних звернень Національне агентство з питань запобігання корупції направило до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз такі вихідні документи: правовстановлюючі документи; технічний паспорт на квартиру; пояснення ОСОБА_2 від 15.11.2023 року; договори користування квартирою від 28.12.2018 року та 29.12.2021 року з додатковими угодами та актами приймання передачі; п`ять фотоматеріалів, скопійованих з відеоматеріалів журналістського розслідування з зображенням паркану та даху будинку, без ідентифікуючих вихідних даних будинку, його опису та місця розташування (Том І а.с. 216-237; 239-263).

Відповідно до листа директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Рувіна О. №39-02/31110-23 від 13.12.2023 року, за результатами аналізу статистичних даних щодо здачі в оренду подібних за місцем розташування, площі та стану квартир у Печерському районі м. Києва, встановлено, що мінімальний розмір орендної плати даної квартири у період з 01.01.2022 року по 31.05.2023 року становив 53 000 грн (Том І а.с. 238).

На підставі зазначеного листа директора експертної установи, заступником Голови Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_7 у протоколі здійснено розрахунок мінімальної ринкової вартості оренди (користування) квартирою станом на 31.05.2023 року, визначено різницю між мінімальною ринковою вартістю та фактичною вартістю оренди квартири та кваліфіковано отримання ОСОБА_1 подарунку від ОСОБА_2 в сумі 617 000 грн. (різниця між мінімальною ринковою вартістю та фактичною вартістю).

Крім цього, відповідно до листа директора Київського Науково-дослідного інституту судових експертиз Рувіна О. №39-02/713-24 від 05.01.2024 року, за результатами аналізу статистичних даних щодо вартості оренди об`єктів нерухомості, а також відповідно до зазначеної в доступних джерелах інформації встановлено, що фактично вартість оренди житлових будинків в період з 01.07.2023 року по 01.11.2023 року була незмінною. Мінімальна вартість оренди житлового будинку за адресою: АДРЕСА_5 , у період з 01.07.2023 по 01.11.2023 року, ураховуючи його загальну площу (320,5 кв.м.), місце розташування (котеджне містечко «Золоче»), могла становити 75000 гривень, у розрізі кожного місяця. Разом з тим, вартість оренди нерухомості залежить від місця розташування, об`ємно-планувальних та конструктивних рішень, технічного стану, наявності інженерного обладнання, а також інших факторів, які впливають на формування вартості оренди об`єкта. (Том І а.с. 264).

На підставі зазначеного листа директора експертної установи, заступником Голови Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_7 у протоколі здійснено розрахунок мінімальної ринкової вартості оренди (користування) квартирою станом на 01.11.2023 року, визначено різницю між мінімальною ринковою вартістю та фактичною вартістю оренди квартири та кваліфіковано отримання ОСОБА_1 подарунку від ОСОБА_3 в сумі 225 000 грн. (різниця між мінімальною ринковою вартістю та фактичною вартістю).

Водночас існує допустимість засобів доказування:

в широкому сенсі, тобто має дотримуватися вимога про отримання інформації лише з визначених в законі засобів доказування та з дотриманням встановленого порядку;

у вузькому сенсі, тобто використання лише певних засобів доказування з числа передбачених законом (позитивна допустимість) або неможливість використання певних засобів доказів (негативна допустимість).

Допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає у тому, що незалежно від категорії справ слід дотримувати вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування, з додержанням порядку збирання, подання та дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи забороні використання деяких із них для підтвердження конкретних обставин справи (постанова ВП ВС від 07.12.2021 року у справі № 905/902/20 (пункт 6.27)).

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України».

Оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в ст. 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

У відповідності до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання.

Згідно абз. 6 ч. 2 ст. 7 цього Закону, проведення оцінки майна є обов`язковою у випадках, зокрема при приватизації та іншого відчуження майна, у випадках, встановлених законодавством, оренди, обміну, страхування державного майна, майна, що є у комунальній власності, а також повернення цього майна на підставі рішення суду.

Частиною 4 ст. 8 Закону, визначено, що оцінка майна у випадках її обов`язкового проведення, зазначених у ст. 7 цього Закону, виконана суб`єктами, які не є суб`єктами оціночної діяльності, визнається недійсною.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна.

Статтею 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

У відповідності до ст. 32 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України» передбачена відповідальність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, частиною другою якої визначено, що оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Експерта має бути попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Системний аналіз наведених правових норм при застосуванні до правовідносин, що є предметом судового дослідження, вказує на те, що оцінку мінімальної ринкової вартості користування (оренди) не здійснено. Покладені в основу складеного протоколу відомості, що містяться у листах директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Рувіна О. від 13.12.2023 року за № 39-02/31110-23 та від 05.01.2024 року за № 39-02/713-24 не є та не можуть вважатись належною оцінкою мінімальної ринкової вартості оренди (користування) в розумінні Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України», а тому є недопустимим доказом в цій справі.

VI. Натомість, за наданим стороною захистом висновком експертів по результатам проведення комплексної комісійної судової оціночно-будівельної та товарознавчої експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 29.04.2024 за № 1284/24-42/1343/24-53, складеним в межах досудового розслідування кримінального провадження №0000940 від 27.10.2023, визначити ринкову вартість орендної плати за користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_3 , враховуючи умови договору користування квартирою від 29.12.2021 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , враховуючи акти приймання-передачі від 31.05.2023 року та від 20.12.2023 року, за період з 29.12.2021 року по 31.05.2023 років не вбачається за можливе.

Указаним висновком експертів за результатами проведення комплексної комісійної судової оціночно-будівельної та товарознавчої експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 29.04.2024 за № 1284/24-42/1343/24-53 також встановлено, що ринкова вартість майна, у новому стані, придбаного орендарем квартири за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: ліжка двоспального, виробник Gervasoni, матрацу безпружинного Neolux Aerosystem 3D, дивану Веко, пральної машини Bosch, робочого крісла Kulik System, двох телевізорів Samsung станом на 31.05.2023 року, меблів, виготовлених відповідно до договору від 04.07.2023 року, ліжка з матрацом ВЕНЕТО станом на 25.11.2023 року, люстри підвісної Zuma Line станом на 11.10.2023 року, складала 910 561 грн 04 коп. (дев?ятсот десять тисяч п?ятсот шістдесят одна грн 04 коп.).

Загальний розмір видатків, понесених орендарем за користування квартирою за адресою: АДРЕСА_3 , з урахуванням сплаченої орендної плати та витрат на утримання та поліпшення умов проживання у квартирі, та ринкової вартості придбаного майна, зазначеного у п. 2.2 даної постанови, відповідно до договору користування квартирою від 29.12.2021, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , враховуючи акти приймання-передачі від 31.05.2023 та від 20.12.2023 становить:

-відповідно до п. 4 акта приймання-передачі від 31.05.2023, загальна плата за період дії Договору користування квартири від 29.12.2021 складає 284 000 грн.;

-відповідно до п. 3 акта приймання-передачі від 20.12.2023, сторони Договору користування квартирою від 20.12.2023 вартість проведення ремонту оцінено в 155 426,19 грн.;

-ринкова вартість майна, новому стані, придбаного орендарем квартири за адресою: АДРЕСА_3 , оцінено в 910 561 грн 04 коп. (дев?ятсот десять тисяч п?ятсот шістдесят одна грн 04 коп.).

Враховуючи висновок експертів за результатами проведення комплексної комісійної судової оціночно-будівельної та товарознавчої експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 29.04.2024 за № 1284/24-42/1343/24-53:

- визначити ринкову вартість орендної плати за користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_3 , враховуючи умови договору користування квартирою від 29.12.2021 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , враховуючи акти приймання-передачі від 31.05.2023 року та від 20.12.2023 року, за період з 29.12.2021 року по 31.05.2023 років не вбачається за можливе;

- загальна сума витрат, понесених ОСОБА_1 у сплату (компенсацію) оренди (користування) квартири у вигляді грошових коштів та оціночної вартості проведення ремонту, а також майна, придбаного і переданого орендодавцю згідно умов відповідних договорів, не є нижчою від мінімальної ринкової вартості оренди зазначеного житла, що зазначена уповноваженою особою в протоколі про адміністративне правопорушення (на думку суду, визначена із порушенням законодавства).

Резюмуючи досліджені в судовому засіданні докази у справі відносно ОСОБА_1 судом встановлено, що уповноваженою особою, яка склала відповідний протокол, та прокурором у справі не надано допустимих доказів щодо визначення у встановленому законом порядку, чи було право користування квартирою одержане ОСОБА_1 за ціною, нижчою мінімальної ринкової вартості оренди житла, та допустимих доказів оренди (користування) ОСОБА_1 житловим будинком за ціною, що нижча від мінімальної ринкової вартості оренди житла.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Встановлені під час судового розгляду обставини свідчать про відсутність в матеріалах справи доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею частиною 1 статті 172-5 КУпАП, а відповідно і складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає закриттю, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною ч. 1 ст. 172-5 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 172-5, 221, 245, 247, 251, 252, 278-280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-5 КУпАП, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Світлана ГРЕЧАНА