Справа № 243/9071/24
Провадження № 3/243/4777/2024
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 листопада 2024 року суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Фалін І.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з тимчасової ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_2 (стрілець, солдат), місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНК-2 № 5515 від 29.10.2024, 29.10.2024 о 10-30 год. солдат ОСОБА_1 перебуваючи на військовій службі у ВЧ НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 , всупереч вимогам Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, бойового розпорядження командира військової частини ВЧ НОМЕР_2 від 29.10.2024 № 307 ДСК, не виконав останнього та не вибув для проведення господарських робіт та облаштування фортифікації у АДРЕСА_3 , чим недбало віднісся до обов`язків військової служби в умовах особливого періоду та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Особа, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 будучи повідомлений про дату, час та спосіб розгляду справи в судовому засіданні участь не приймав, враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення без її відкладення, тому вважаю за можливе розглянути дану адміністративну справу без його участі.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Щербінін Є.М., який діє на підставі ордеру про надання правничої допомоги серія ВІ № 1256238 від 08.11.2024, та договору про надання правничої допомоги від 29.07.2024, у судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляду справи у його відсутність та клопотання про закриття провадження, в якому вказав, що ОСОБА_1 не вчиняв інкримінованого йому адміністративного правопорушення. В матеріалах справи жодним чином не зазначено та не надано доказів, що ОСОБА_1 є військовою службовою особою, у протоколі не розкрито суть адміністративного правопорушення, не зазначено, до яких саме службових обов`язків недбало ставився ОСОБА_1 . Крім того, у протоколі не вказано, які саме вимоги Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, положення посадової інструкції було порушено ОСОБА_1 . Протокол складено з порушенням вимог Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 329 від 23.10.2021. Зазначив, що особи які дали пояснення про недбале ставлення до військової служби ОСОБА_1 , які до речі й являються свідками правопорушення, однак відповідно до адміністративного протоколу свідки правопорушення відсутні, тобто не зрозуміло чи надавався наказ, чи присутні були свідки, оскільки матеріали справи мають протиріччя з адміністративним протоколом, що є грубим порушенням чинного законодавства. В матеріалах справи знаходиться заява від 29.10.2024 підписана ОСОБА_1 до складання адміністративного протоколу, про те, що він визнає свою провину та просить розглянути адміністративну справу без його участі, яка була підписана ОСОБА_1 під тиском та погрозами безпосереднього командира, вказане підтверджується тим, що в заяві не зазначено номер протоколу, який просить ОСОБА_1 розглянути без його участі, тобто заява була складена раніше ніж сам протокол. Звернув увагу, що датою складання адміністративного протоколу ДНК-2 №5515 є 29.10.2023, тоді як адміністративне правопорушення було вчинене 29.10.2024, також прізвище особи в протоколі зазначено ОСОБА_2 . Окрім цього ОСОБА_1 повідомляв безпосереднього командира про причини невиконання вказаного розпорядження, з тієї підстави, що останній має право на звільнення з лав ЗСУ та поганий стан здоров`я. Крім того, в порушення вимог законодавства, справа не була направлена до суду в зазначений термін, про що свідчить реєстрація супровідного листа з зазначенням дати 02.11.2024 (протокол складений 29.10.2024) на четвертий день після складання адміністративного протоколу. Також зазначив, що відповідно до супровідного листа до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02.11.2024 направляються матеріали справи разом з адміністративним протоколом серії ДНК-2 №5515, однак відповідно до матеріалів справи відносно ОСОБА_1 складався адміністративний протокол серії ДНК-2 №5515, тобто не зрозуміло який протокол направляється до суду.

Зазначив, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відомості про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, не підтверджуються доказами, отже і протокол про адміністративне правопорушення не можна визнати доказом вини останнього у розумінні ст. 251 КУпАП. На підставі викладеного, сторона захисту просить закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діянні складу та події адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши клопотання, суд дійшов до наступного висновку.

Зауваження представника щодо дати складання протоколу та зазначеного в ньому прізвища особи, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, судом враховується як описка, оскільки зазначене спростовується матеріалами справи.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Частина 2 ст. 172-15 КУпАП передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.

Так, недбале ставлення до військової служби передбачає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Несумлінне ставлення службової особи до своїх службових обов`язків, передусім, характеризує поведінку (дію або бездіяльність) при недбалості. Вона означає, що за наявності об`єктивної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, службова особа безвідповідально ставиться до виконання своїх обов`язків, у зв`язку з чим виконує їх неналежним чином (неякісне, неточно, неповно, поверхнево, несвоєчасно тощо) або взагалі не виконує службові обов`язки, які входять до її компетенції. Несумлінне ставлення до службових обов`язків характеризує об`єктивну сторону вчиненого і полягає в тому, що за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, або хоча і діє, але неналежним чином.

Отже, для об`єктивної сторони недбалості необхідно встановити: а) нормативний акт, яким визначається компетенція службової особи; б) коло службових обов`язків, покладених на неї цим актом у встановленому порядку; в) яким способом і які конкретні дії суб`єкт повинен був здійснити за даних обставин; г) чи мав він реальну можливість виконати ці дії; д) в чому виразилися допущені ним порушення.

Диспозиція статті 172-15 КУпАП містить спеціальний суб`єкт адміністративного правопорушення, як військова службова особа.

Згідно примітки до ст. 172-13 КУпАП, під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Слід також звернути увагу на те, що ст. 172-15 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 172-15 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння. А тому при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за цією статтею обов`язковим є посилання на спеціальні норми законодавства.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно п.7 Розділу ІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 329 від 23.10.2021, до протоколу долучаються матеріали (докази), що підтверджують факт вчинення військового адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків правопорушення, інші документи, які стосуються правопорушення). Матеріали, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про військове адміністративне правопорушення покладається на уповноважену посадову особу, яка складає протокол.

В порушення вказаних вимог Закону, суду не надано доказів, з яких можливо встановити, що солдат ОСОБА_1 є військовою службовою особою. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення взагалі не містить посилання на конкретні пункти посадових (службових) обов`язків, порушення яких допустив солдат ОСОБА_1 відмовившись виконати бойове розпорядження та які саме положення нормативних актів були при цьому порушені. Зазначення цих положень за змістом супровідного листа не може братися судом до уваги, оскільки такі положення мають бути викладені саме за змістом протоколу про адміністративне правопорушення. Також в письмових поясненнях свідків відсутня дата їх складання. Отже, з матеріалів справи неможливо встановити наявність в діях солдата ОСОБА_1 ознак військового адміністративного правопорушення, як недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, що унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно з положеннями КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Так, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Таким чином, матеріали справи та встановлені в судовому засіданні фактичні обставини не підтверджують обставин, викладених у протоколі.

З урахуванням викладеного, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При таких обставинах, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 172-15 ч. 2, 245, 247, 251, 283-284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів, з дня її проголошення.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду

Донецької області Іван Юрійович Фалін