ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1993/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2024 р. смт Петриківка

Суддя Петриківського райсуду Дніпропетровської області Іщенко І.М. ,

розглянувши адміністративну справу відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,прож. АДРЕСА_1 , не працює про притягнення його до відповідальності

за адміністративне порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 589345, 19 жовтня 2024 року в 23-35 годині по Центральна с. Лобойківка водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 2108, р/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова. Від огляду у вищезазначеному законом порядку відмовився в 23-45 хв, відмовився, чим порушив вимоги ст. 130 ч.1 КупАП.

До суду ОСОБА_3 , надійшло поштове повідомлення, що адресат відсутній за вказаною адресою, на телефон зазначений в протоколі особа повідомлена, що цей номер ОСОБА_2 не належить.

Адміністративний протокол ОСОБА_2 не підписаний, зазначено що водій відмовився від дачі пояснень відповідно до ст. 63 Конституції України, тимчасово документи не вилучались. До протоколу долучено направлення водія ОСОБА_2 в 1 міську лікарню м. Камьянського, де зазначено що ОСОБА_2 відмовився від огляду на алкотестер Драгер та від підпису теж відмовився, копія постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності по ст. 126 ч.1 КУпАП, рапорт працівника поліції про правопорушення та долучений відеодиск, із якого не вбачається, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 2108, р/н НОМЕР_1 , 19.10.2024 року в 23.35. Із відеофайлу вбачається, що працівники поліції підійшли до вказаного автомобіля, який не рухався і за кермом якого була інший чоловік, який пояснював на камеру, що він керував автомобілем, а не ОСОБА_2 , а в той час пасажир який знаходився на пасажирському сидіння представився як ОСОБА_2 і заперечував що він керував автомобілем. Відсутні інші докази, які б свідчили, що ОСОБА_2 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, в справі відсутні письмові пояснення особи, яка знаходилась за кермом автомобіля в момент складання протоколу і суд позбавлений можливості дійти до висновку про незаперечність скоєного правопорушення з боку саме водія ОСОБА_2 , а не іншої особи.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортним засобом, та відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом особою, яка відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення ознак алкогольного сп`яніння та відмову від проходження огляду у встановленому законом порядку.

Так, у своєму рішенні від 15 березня 2019 року ВС у справі № 686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Під керуванням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням із місця, процесом самого руху аж до зупинки, що не було встановлено в діях ОСОБА_2 . В суді не було доведено, що водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 2108 н.з. НОМЕР_2 та рухався цим автомобілем.

Факт керування ОСОБА_2 не було зафіксовано на відеозапис та не встановлено належними та допустимими доказами, так як диск із відеозаписом не підтверджує факт правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків, однак свідки по вказаній справі не були залучені.

В суді не було доведено факт роз`яснення поліцейським особі права на проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу з застосуванням спеціальних технічних засобів, не роз`яснювалось право ОСОБА_2 на проходження такого огляду у медичному закладі та чи повідомлялось про правові наслідки такої відмови, що є ключовим для встановлення провини особи, що притягується до відповідальності за порушення п2.5 ПДР України.

Наявність в матеріалах справи направлення поліцейського на медичний огляд особи має значення тоді, коли вона погоджується пройти медичний огляд у закладі охорони здоровья і таке направлення за своєю правовою природою є підставою для лікаря провести такий огляд, про що в медичному висновку є відповідна графа.

Коли водій не погоджується проходити прилад «драгер» або не погоджується із його результатами або заявляє про недовіру до проведення такого огляду, працівники поліції за згодою водія мають забезпечити його участь в проведенні огляду в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав та обов`язкової участі працівників поліції відповідно до п.7 Порядку № 1103 від 17.12.2008 року, Інструкцією від 09.11.2015 року « 1452/735. ч.4 ст.266 КУпАп

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими,- що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, .... тощо.

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «ВагЬега, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

До суду не надано жодних доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного оп`яніння та відмова від проходження медичного огляду та такий стан.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його вину працівниками поліції не доведено належним чином, а представлені суду докази не є такими, що беззаперечно підтверджують винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого

ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи до уваги викладене, неявка самого ОСОБА_2 до суду та у сукупності із оглянутими в судовому засіданні іншими матеріалами справи, суд, оцінивши наявні в даній справі докази, приходить до висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі має бути закрито на підставі ст. 247 ч.1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за порушення ст. 130 ч.1 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення

Суддя: І. М. Іщенко