П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2024 року м. Київ

Справа: № 754/10986/24

Провадження: №33/824/5137/2024

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідома Т. О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2024 року, винесену під головуванням судді Саломон О. Б..

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП,

у с т а н о в и л а:

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2024 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнутоз ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 17 жовтня 2024 року подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати постанову Деснянського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2024 року та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що Правил дорожнього руху під час випередження не порушував та не перетинав розмежувальну лінію. Вказував, що схема дорожньо-транспортної пригоди спотворена. Окрім того, вказує на те, що було порушено принципи правосуддя під час ухвалення судового рішення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 надав пояснення з приводу дорожньо-транспортної пригоди. Просив апеляційну скаргу задовольнити та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу правопорушення.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився будучи належним чином повідомленим про розгляд справи.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, доходжу висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні, передбаченого ст. 124 КУпАП правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що вина підтверджується даними, зафіксованими у протоколі про адміністративне правопорушення, схемою ДТП, поясненнями учасників ДТП та відеозаписами.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується й суд апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як убачається із матеріалів справи, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 031825, 25 липня 2024 року близько 13 год.45 хв. на пр. Романа Шухевича (міст Північний) в м. Києві ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ATAMAN A-09204» д/н НОМЕР_1 , під час випередження транспортного засобу «VOLVO FM410» д/н НОМЕР_2 не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди.

До протоколу про адміністративне правопорушення доданіписьмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди зі схемою пригоди до нього. Схема місця ДТП підписана учасниками даної пригоди без будь-яких зауважень.

Також у матеріалах справи наявний відеозапис із боді-камери працівників поліції.

З відеозапису убачається, що на запитання працівників поліції щодо механізму дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 не заперечував своєї провини у скоєнні ДТП, але зазначив, що винні обоє водіїв, учасники дорожньо транспортної пригоди.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 13.3 ПДР України передбачено, що під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Аналіз вищезазначених норм Правил дорожнього руху України дозволяє зробити висновок, що водії транспортних засобів, які здійснюють виперелдення мають обовзяково дотримуватись безпеченого інтервалу аби уникнути зіткнення.

Враховуючи пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, схему місця ДТП, характер та локалізацію механічних пошкоджень автомобілів, отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що водієм ОСОБА_1 не дотримано п. 13.3 Правил дорожнього руху, адже він, здійснюючи випередження автомобіля з правого боку, не дотримався безпеченого інтервалу, внаслідок чого трапилась дорожньо-транспортна пригода, що підтверджується відеозаписом, з якого убачається, що автобус під керуванням водія ОСОБА_1 після ДТП перебував на суцільній лінії.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам чинного КУпАП, складений з порушенням Інструкції, а додана до протоколу схема ДТП не відповідає належному рівню фіксації події, не можуть бути взяті до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки на вказаній схемі належним чином зафіксовані всі елементи дорожньої обстановки на місці пригоди. Окрім того, на схемі дорожньо-транспортної пригоди відсутні будь-які заперечення учасників дорожньо-транспортної пригоди, в тому числі і водія ОСОБА_1 .

Щодо посилань скаржника про те, що саме внаслідок неправомірних дій водія ОСОБА_2 трапилась дорожньо-транспортної пригоди, суд апеляційної інстанції зауважує, що суд розглядає справу про адміністративне правопорушення виключно в межах складеного протоколу та не вправі вирішувати питання щодо винуватості особи, щодо якої на розгляд не надходило відповідного протоколу, про що вже було зазначено і судом першої інстанції.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові, і могли б бути підставами для її скасування та закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу правопорушення, скаржником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи наведене, доходжу висновку, що постанова Деснянського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2024 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Невідома