ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/2251/24

Номер провадження 3/495/1316/2024

09 травня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Анісімова Н.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), суд

ВСТАНОВИВ:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 003315 від 08.03.2024 року з доданими до нього матеріалами відносно ОСОБА_1 за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

Згідно з протоколом 08.03.2024 року о 21:30 годині гр. ОСОБА_1 відносно своєї дружини ОСОБА_2 вчинив сімейну сварку, а саме: висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю.

У судове засідання,09.05.2024 року, ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце слухання справи належним чином був повідомлений.

Потерпіла ОСОБА_2 у судове засідання 09.05.2024 року також не з`явилася, повідомлялася шляхом направлення смс-повідомлення про виклик до суду.

Відтак, суд вважає за можливе розгляд матеріалів про адміністративне правопорушення без їх участі.

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної, психологічної або матеріальної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно завдається шкода.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вчинив сімейну сварку, а саме: висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю.

Таким чином, самі по собі, зокрема нецензурні висловлювання під час сварки, не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення лише у тому випадку, коли спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Домашнє насильство у контексті ст. 173-2 КУпАП, являє собою ситуацію, коли людина, що чинить домашнє насильство, маючи значну перевагу у своїх можливостях, діє умисно, з наміром заподіти шкоду потерпілому, порушивши його права та свободи.

Різність позицій, що не сумісна з інтересами іншої особи, зіткнення протилежних поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій це конфлікт.

Суд також бере до уваги пояснення свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що були допитані у судовому засідання 18.04.2024 року. Вказані свідки характеризували ОСОБА_1 з гарної сторони, повідомили, що він є неконфліктною особою, добре відноситься до дітей та дружини.

З характеристики на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданої Старокозацькою сільською радою слідує, що ОСОБА_1 шкідливих звичок немає, громадський порядок не порушує, є відповідальним батьком, сумлінно ставиться до виконання батьківських обов`язків.

На запит суду, щодо можливого внесення відомостей до ЄРДР за фактом вчинення кримінального правопорушення, Білгород-Дністровським РВП ГУНП в Одеській області було повідомлено суд, що 08.03.2024 року гр. ОСОБА_2 звернулась про те що її чоловік вчинив психологічне та фізичне домашнє насильство. Цей факт було зареєстровано до ЄО № 3451 від.08.03.2024 року По відношенню до гр. ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ст. 173-2 КУпАП, який було направлено на розгляд до суду. Також гр. ОСОБА_2 16.03.2024 року звернулась із заявою про необхідність винесення термінового заборонного припису матеріали ЄО 3780 від 16.03.2024 року. За цим питання проводилась засідання координаційної ради з питань запобігання насильству в сім`ї Старокозацької сільської ради, на якої факти систематичного вчинення домашнього насильства не підтвердились. За місцем мешкання гр. ОСОБА_1 характеризується позитивно. Також службою у справах дітей Старокозацької сільської ради проводилась оцінка ризиків безпеки дітей в родині ОСОБА_2 та визначено що діти перебувають у безпеці. 20.03.2024 року при проведенні спілкування з гр. ОСОБА_2 та її чоловіком ОСОБА_1 було проведено оцінку ризиків вчинення домашнього насильства, та встановленого його як низький, та було винесено гр. ОСОБА_1 терміновий заборонний припис терміном на 5 діб. Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за цим фактом не вносились.

Відтак суд вважає, що факт конфліктної ситуації між подружжям, який у більшій мірі міг бути спровокований несумісністю характерів та поглядів, не може свідчити про домашнє насильство у розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження у справі відносно неї слід закрити.

Керуючись ч. 1 ст. 173-2, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 251-252, 283-284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя Н.Д. Анісімова