Справа № 643/764/24
Провадження № 3/643/865/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2024

09 липня 2024 року місто Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Сугачова О.О. розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в місті Харкові адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 11.01.2024 серії ААД № 603125, ОСОБА_1 11.01.2024 о 15:48 годині у м. Харкові по пр-ту Тракторобудівників, 65 керував транспортним засобом «Opel Astra» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість, порушення мови. Водій від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у КНП ХОР «ОКНЛ» у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відносно ОСОБА_1 11.01.2024 складено адміністративний протокол серії ААД № 603125 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

09.07.2024 в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, надав суду пояснення.

Суд дослідивши матеріали адміністративної справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов до такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням, (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом.

Положеннями ст. 266 Кодексу про адміністративні правопорушення визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до вимог п.п. 6,7 Розділу 1 «Загальні положення» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аналогічні норми передбачені Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008.

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 11.01.2024 о 15:48 годині у м. Харкові по пр-ту Тракторобудівників, 65 керував транспортним засобом «Opel Astra» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість, порушення мови. Водій від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у КНП ХОР «ОКНЛ» у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відносно ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції складено адміністративний протокол серії ААД № 603125 від 11.01.2024 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Протокол підписаний посадовою особою, яка його склала та ОСОБА_1 Свідки не залучалися, велася відеофіксація.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, водій притягується до адміністративної відповідальності у разі: Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

09.07.2024 в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, з обставинами, викладеними у протоколі не погодився. Зазначив, що не погоджується із вказаними у протоколі ознаками наркотичного сп`яніння. Пояснив, що 11.01.2024 його батька забрала швидка допомога. ОСОБА_1 їхав на автомобілі «Opel Astra» державний номерний знак НОМЕР_1 , поспішав. Зупинили працівники патрульної поліції. Потім поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 повідомив поліцейським, що оскільки поспішає в лікарню, то не може проїхати на огляд. Зазначив, що причина зупинки транспортного засобу під його керуванням невідома.

Такі доводи ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи та спростовуються, зокрема, оглянутим відеозаписом з місця події, який долучено до протоколу.

Так, з відеозапису чітко вбачається рух транспортного засобу «Opel Astra» державний номерний знак НОМЕР_1 , а в подальшому його зупинка поліцейськими. За кермом вказаного транспортного засобу перебував ОСОБА_1 , який на вимогу поліцейського надав документи, які посвідчують його особу.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив про відсутність причини зупинки його транспортного засобу поліцейськими.

Суд не погоджується з такими твердженнями ОСОБА_1 , з огляду на таке.

Із рапорту інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції Трушкокова А. вбачається, що 11.01.2024 під час несення служби екіпажем патрульної поліції 1252, отримано звернення від невідомих громадян, які повідомили, що водій транспортного засобу «Opel Astra» державний номерний знак НОМЕР_1 нібито перебуває у стані сп`яніння та керує транспортним засобом на великій швидкості. У результаті чого, 11.01.2024 за адресою: м. Харків, пр-т Тракторобудівників, 65 було зупинено вказаний вище транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у КНП ХОР «ОКНЛ». Внаслідок чого, на ОСОБА_1 складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Водія попереджено та відсторонено від керування транспортним засобом згідно ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Транспортний засіб залишено на місці зупинки без порушення ПДР України (а.с.7).

Доводи ОСОБА_1 в судовому засіданні про те, що він начебто дуже поспішав до лікарні, куди ушпиталили його батька, не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду справи.

На відеозаписах не вбачається та не зафіксовано жодних повідомлень з боку ОСОБА_1 про те, що він поспішав до лікарні. Вбачається лише те, що ОСОБА_1 зазначив поліцейським, про неможливість проходження ним огляду на стан сп`яніння.

Стосовно тверджень ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, суд зазначає таке.

Як вбачається з оглянутих судом відеозаписів, ОСОБА_1 на неодноразову пропозицію поліцейських пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я - відмовився.

Відтак, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду справи.

Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаних відеозаписів суду не надано.

Жодних доказів на підтвердження своїх доводів та тверджень з боку ОСОБА_1 суду не надано. Клопотань про витребування доказів з боку ОСОБА_1 суду заявлено не було.

Крім того суд не приймає як належний доказ надані з боку ОСОБА_1 копії медичних документів датованих 06.10.2023 та 18.10.2021, оскільки такі медичні документи не свідчать про відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке їй інкримінується та не спростовують висновків суду.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Статтею 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів, суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, направленні на огляд, рапортом, висновку щодо результатів огляду та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням судді, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Досліджені обставини, норми Кодексу України про адміністративні правопорушення та Правил дорожнього руху України свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис не містять розбіжностей, а інші матеріали справи підтверджують фактичні обставини справи.

Вказані докази є узгодженими між собою, отримані в установленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

Будь-яких фактів щодо неправильності складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 , матеріали справи не містять, а з боку самого ОСОБА_1 суду не надано.

Доводи та заперечення ОСОБА_1 не містять об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таких даних не встановлено і в ході судового розгляду справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 11.01.2024 (а.с.3), відеозаписами на електронних носіях дисках (а.с.5), довідкою (а.с.4), направленням (а.с.6), рапортом (а.с.7).

Даючи оцінку вказаним вище доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 наявні порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Перевіркою матеріалів справи не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103.

Суд зазначає, що обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, настали в момент відмови останнього від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи, що ОСОБА_1 нехтує вимогами закону, грубо порушує Правила дорожнього руху України, а також враховуючи те, що хоча на даний час своїми діями останній не завдав значної шкоди відносинам у сфері регулювання дорожнього руху, проте, будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, з метою виховання і запобігання вчиненню нових правопорушень, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Разом з тим, положеннями п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

ОСОБА_1 надав суду копії медичних документів, з яких вбачається, що він є особою з інвалідністю ІІ групи.

З урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного вище та керуючись ст. 33, 40-1, 130, 245, 251-252, 266, 266-1, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, на користь держави, отримувач коштів ГУК у Харківськобл/Харківобл/21081300, код отримувача 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, Р/р UA0020001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно ч. 2 ст. 317-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Роз`яснити, що у разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання постанови про накладення штрафу, зазначена постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.О. Сугачова