ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/488/24 Справа № 699/922/24 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Літвінова Г. М. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2024 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., при секретарі Бєлан О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №699/922/24 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою з доповненнями представника ОСОБА_1 адвоката Турчак М.В., -

в с т а н о в и л а:

Постановою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 12 серпня 2024 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , непрацюючого, студента Сумського національного університету ветеринарної медицини, РНОКПП НОМЕР_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік; постановлено стягнути на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, водій ОСОБА_1 , 28.05.2024 о 21 год. 14 хв. в м. Корсунь-Шевченківський на 149 км автодороги «Київ-Знам`янка» (Н-01) керував автомобілем ГАЗ 3302, н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відео фіксацію 2024-2369. Водієм порушено вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Турчак М.В. подала апеляційну скаргу в якій просила скасувати постанову Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 12.08.2024 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі адвокат Турчак М.В. зазначила, що ні вона, ні ОСОБА_1 не знайомилися з матеріалами даної справи та не отримали повний текст постанови на руки, а тому дана апеляційна скарга подається для дотримання строків, передбачених ст.294 КУпАП, щодо реалізації права на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції в 10-денний строк. Апелянт зазначила, що після ознайомлення з матеріалами даної справи буде подана уточнена (доповнена) апеляційна скарга із викладенням мотивів та доказів незаконності, необгрунтованості, порушень норм матеріального та процесуального права, невідповідності фактичним обставинам справи оскаржуваної постанови Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 12.08.2024.

12.11.2024 до Черкаського апеляційного суду надійшли доповнення до апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Турчак М.В. в яких вона зазначила, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального, та порушив норми процесуального права, не повною мірою дослідив докази та встановив обставини справи, поза увагою суду залишилися доводи ОСОБА_1 про те, що він у момент, коли підійшов працівник поліції до автомобіля і повідомив про наявність ознак сп`яніня, ним не керував. Факт вживанн алкоголю в автомобілі ОСОБА_1 не заперечує. На автомобілі до кафе «Шинок» ОСОБА_1 разом із своїм знайомим приїхали більш ніж за годину до цього і були тверезі. Вважає хибними висновки суду першої інстанції, що ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу відмовився від проходження огляду, такі висновки є лише припущеннями, які порушують принцип презумпції невинуваості.

Зазначає, що тверження суду на доведення винуватості ОСОБА_1 про те, що пасажир автомобіля повідомив працівнику поліції, що вони зараз проїдуть вниз по трасі і вже будуть вдома, не доводить вину ОСОБА_1 , оскільки скрізь призму індивідуалізації покарання, він не може відповідати за слова та дії інших осіб.

Апелят вважає, що матерали справи не містять належних, допустимих, достовірних та достаніх доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували порушення п.2.5 ПДР України ОСОБА_1 , натомість доводять відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши думку ОСОБА_1 та його представника авоката ОСОБА_2 , які підтримали апеляційну скаргу з доповненнями та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, у відповідності до приписів ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 , викладену в апеляційній скарзі, про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема : протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №39889 від 28.05.2024 відповідно до якого ОСОБА_1 28.05.2024 о 21 год. 14 хв. в м. Корсунь-Шевченківський на 149 км автодороги «Київ-Знам`янка» (Н-01) керував автомобілем ГАЗ 3302, н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода. Від проходження огляду на визначення ступеню сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відео фіксацію 2024-2369, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (а.с.2); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.05.2024 в якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння та те, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с.4); актом огляду в якому зазначено ознаки сп`яніння ОСОБА_1 та те, що огляд проведено не було (а.с.5), відеозаписами із фіксацією події від 28.05.2024 за участі ОСОБА_1 .

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому статтею 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 р. №1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 (зі змінами) (далі Порядок), відповідно до яких особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Так, згідно п.7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків, складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального, та процесуального права, є необгрунтованими, оскільки в суді апеляційної інстанції не знайшли свого об`єктивного підтвердження.

Судом апеляційної інстанції були переглянуті диски з відеозаписом події від 28.05.2024 за участі ОСОБА_1 , з якого вбачаться рух транспортного засобу ГАЗ 3302, н.з. НОМЕР_2 , в подальшому працівники поліції підійшовши до автомобіля ГАЗ 3302 н.з. НОМЕР_2 , який перебував на проїжджій частині поряд із кафе «Шинок» на автодорозі «Київ-Знам`янка» та, відкривши водійські двері авто, виявили водія, яким був ОСОБА_1 , сидів на місці водія з пляшкою пива «Львівське», вживаючи його, та мав явні ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 було роз`яснено про неприпустимість подальшого руху за кермом автомобіля у такому стані. Проте він пояснив, що проживає неподалік, а також заперечив факт керування транспортним засобом. Зокрема вказував, що лише вживав алкоголь, сидячи в авто. Також говорив, що взагалі приїхав туди на велосипеді. Працівники поліції виявивши у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, назвали їх: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення координації мови та рухів, та неодноразово пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», або у медичному закладі, або він має право відмовитися від огляду на стан сп`яніння, був ознайомлений з інструкцією на прилад «Драгер», при цьому ОСОБА_1 всіляко ухилявся від відповіді на ці пропозиції працівників поліції, однак, все ж відмовився від огляду на місці (05.12 хв відео 2024_0528_220656_0000000_121801_0079), а також у приміщенні лікарні (24.06 хв відео 2024_0528_220656_0000000_121801_0079). При цьому працівник поліції на запитання ОСОБА_1 про причини його зупинки, повідомив йому, що він був зупинений у зв`язку з тим, що він перетнув суцільну лінію 1.1.

З переглянутого відеозапису вбачається, що процедура огляду ОСОБА_1 поліцейськими не була порушена, та проведена з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 р. №1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 (зі змінами).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, який був складений працівниками поліції відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, йому було роз`ясненено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, він був ознайомлений зі змістом складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, від його підпису та надання пояснень він відмовився згідно ст.63 Конституції України.

Доводи апелянта про те, що матеріали справи не містять належних доказів є неспроможними та спростовуються матеріалами справи та переглянутим відеозаписом події від 28.05.2024 за участі ОСОБА_1 .

Враховуючи наявність зафіксованих відеокамерами поліцейських відомостей, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави ставити під сумнів дані протоколу про адміністративне правопорушення апелянта. Зазначені відомості походять з різних джерел, логічно та послідовно доповнюють та не протирічать один одному, що свідчить про їх об`єктивність.

Як судом першої інстанції, так і апеляційним судом, не здобуто під час судового розгляду будь-яких доказів, які б спростовували факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Інші доводи апеляційної скарги з доповненнями не спростовують висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Позиція апелянта щодо невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення розцінюється апеляційним судом, як спосіб захисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

З урахуванням всіх обставин справи, в тому числі і тих, на які посилається представник ОСОБА_1 адвокат Турчак М.В., в апеляційній скарзі з доповненнями, підстав для скасування постанови місцевого суду і закриття провадження по справі щодо правопорушника за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, немає.

Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33, 34, 35 КУпАП, з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника, є розмірним до вчиненого і справедливим.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що постанова Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 12.08.2024 відносно ОСОБА_1 є законною, обгрунтованою та вмотивованою, а тому її слід залишити без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Постанову Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 12 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу з доповненнями представника ОСОБА_1 адвоката Турчак М.В. без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка