Справа № 948/846/24
Номер провадження 3/948/326/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2024 суддя Машівського районного суду Полтавської області Косик С.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 3 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , не працюючого,

за ч.1 ст.173-2, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и л а:

25.10.2024 близько 05:00 год по АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство стосовно своєї доньки ОСОБА_2 та дружини ОСОБА_3 , а саме, ображав останніх нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілих.

У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що нічого не робив (а.с. 2).

26.10.2024 о 17 год 40 хв ОСОБА_1 по вул. Івана Мазепи,12, в с-щі Машівка Полтавської області, керував автомобілем ВАЗ 210700-20 днз НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу Алкотест 6810, результат якого показав 2,73 проміле, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху.

У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що згоден.

Постановою судді від 29.11.2024 адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 та ч.1 ст.173-2 КУпАП об`єднані в одне провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП визнав за обставин вказаних в протоколі.

Потерпіла ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що її чоловік самовразливий, при цьому горілка дає поштовх до таких дій та просила його суворо не карати, також повідомила, що вони є внутрішньо переміщеною родино, виїздили з м.Покровська під обстрілами, перебувають в складній життєвій ситуації, на даний час вона працевлаштувалася, чоловік в пошуках роботи.

Потерпіла ОСОБА_2 просила суд суворо батька не карати.

Крім цього ОСОБА_1 також визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при цьому зауважив, що він родом з Рівненської області, а проживав у Донецькій області, де входив до добровольчого формування місцевої територіальної оборони та зважаючи на постійні обстріли 21.10.2024 р. вирішив припинити контракт, щоб вивезти сім`ю з цієї території. Також повідомив, що після зміни не спавши троє діб вирішив вивезти доньку з речами, зокрема до с-ща Машівка, де орендував будинок, а потім здійснив другу поїздку, щоб вивести дружину та її маму похилого віку. Також повідомив, що на війні загинув його брат та по приїзду у вказане селище через вищевказані обставини мав нервовий зрив, не був при собі, викликалась швидка допомога і не знає як так склались обставини, що вказані у протоколі і повідомив, що для того, щоб утримувати сім`ю і влаштуватись на роботу йому потрібно бути за кермом.

Вказані обставини підтвердили присутні потерпілі.

На підтвердження своїх пояснень ОСОБА_1 надав у судовому засіданні копії документів, зокрема контракт добровольця територіальної оборони від 20.03.2023 р., згідно якого ОСОБА_1 був добровольцем добровольчого формування Курахівської міської територіальної громади №1 до припинення дії контракту-21.10.2024 р., копії документів, з яких видно, що він має брата ОСОБА_1 , який 29.06.2023 р. загинув у зоні проведення бойових дій; інформацію про реєстрацію, з якої вбачається, що він з 31.10.2007 р. зареєстрований в АДРЕСА_1 , акт з місця проживання від 25.11.2024 р., де вказано, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , як внутрішньо переміщена особа та інші документи (а.с.42-55).

Винність ОСОБА_1 у вчиненні зазначених правопорушень повністю підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення, яким встановлений факт вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та письмовими поясненнями викладеними у ньому (а.с.2);

- рапортом чергового СПД № 1 ВП № 3 про надходження повідомлення зі служби 102 стосовно домашнього насильства (а.с.3);

- повідомленням ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про відсутність ознак кримінального правопорушення (а.с.15);

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, та письмовим поясненнями ОСОБА_2 , у яких вона просить органи поліції притягнути до відповідальності її батька - ОСОБА_1 , який 25.10.2024 близько 05:00 год за місцем їхнього проживання, по АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно неї та її мами ОСОБА_3 , а саме, ображав нецензурною лайкою та намагався затіяти бійку, на зауваження не реагував (а.с.5,6);

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_3 , яка дала покази, аналогічні показам доньки ОСОБА_2 (а.с.7);

- протоколом про адміністративне правопорушення, яким встановлений факт вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та письмовими поясненнями ОСОБА_1 , викладеними у протоколі (а.с.25);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та результатами тестування на алкоголь, у яких зафіксовано у ОСОБА_1 26.10.2024 о 17:46 год 2,73 %о (а.с.26,27);

- копією посвідчення водія виданого на ім`я ОСОБА_1 (а.с.28);

- довідкою САП ПРУП ГУНП в Полтавській області від 04.11.2024 р. про те, що ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_2 вид. ВРЕР м. Мар`їнка при УДАІ ГУМВС в Донецькій області від 01.04.2011 р. (а.с.29);

- відеозаписом з місця пригоди, з якого вбачається, що 26.10.2024 р. о 17 год. 41 хв. працівниками поліції було зупинено транспортний засіб, як з`ясувалось під керуванням ОСОБА_1 який зізнався, що є випивши і вибачався за це. Працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що ОСОБА_1 погодився, результат якого показав 2,73 проміле, з яким він погодився. В послідуючому йому було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та складено протокол, в якому розписався ОСОБА_1 (а.с.31);

Відповідно до п. 3, 4, 14, 17 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» - домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно зі ст. 3 цього Закону, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Отже, суд уважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно з пунктом 2.9 а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1,2,5ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведений відповідно до вимог ст. 266 КУпАП.

Отже, в діях ОСОБА_1 також вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Суд не вбачає в діях ОСОБА_1 (керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння 26.10.2024 року) крайньої необхідності, оскільки ОСОБА_1 25.10.2024 року перебував разом з родиною в с-щі Машівка, а тому доводи останнього про необхідність вивезти сім`ю з-під обстрілів саме в той день, коли ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, не знайшли підтвердження в судовому засіданні.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність суд вважає повне визнання вини.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд ураховує характер вчинених правопорушень, особу порушника, його ставлення до вчиненого, пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих провину обставини, майновий стан, та доходить висновку, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, більш тяжчої статті - у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст.173-2 КУпАП, ч.1 ст.130 КупАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, а у разі її оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя С. М. Косик