СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/9503/24
пр. № 3/759/3554/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 - за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду міста Києва надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 982484, 28 квітня 2024 року о 22 год. 10хв. за адресою АДРЕСА_1 громадянин ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру стосовно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме штовхав, виражався нецензурною лайкою, за що відповідальність передбачена, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 просив закрити провадження за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, оскільки вину у вчиненому правопорушенні не визнає та повністю заперечує обставини наведені в протоколі. При цьому згідно заяви потерпілої обставини викладені у протоколі не відповідають дійсності, останній не вчиняв стосовно останньої домашнє насильство фізичного та психологічного характеру. Працівники поліції не встановили фактичні обставини справи та безпідставно склали протокол, вказавши у фабулі відомості, які не мали місце в даній ситуації. На даний час конфлікт вичерпано, сторони примирилися та знайшли порозуміння.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Стаття 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнає протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Склад адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення, об`єктивну сторону, суб`єкт і суб`єктивну сторону складу. Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення. Відсутність хоча б однієї з вище перелічених ознак виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП характеризується умисною формою вини і передбачає наявність прямого умислу правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п.14 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 1 даного Закону фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд встановив відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства в сім`ї фізичного та психологічного характеру, зокрема, через те, що у матеріалах справи відсутні жодні свідчення, які б вказували на те, що протиправні дії могли б спричинити або спричинили шкоду фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.

Також суд бере до уваги пояснення ОСОБА_2 , які надійшли до суду 22.05.2024 року, у яких остання повідомила, що у них з чоловіком стався звичайний конфлікт, непорозуміння та сварка, він не вчиняв відносно неї домашнього насильства.

Варто зауважити, що обопільна сварка не є домашнім насильством, та не охоплюється диспозицією ст. 173-2 КУпАП.

У відповідності до статті 7 КУпАП, статті 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що належні докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного та фізичного характеру відсутні, тому провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 КУпАП необхідно закрити, згідно з положеннями пункту 1 статті 247 КУпАП - у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 173-2, ст. ст. 248, 249, 251, 252, 276-284 України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити у зв`язку відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Суддя: Н.О. Петренко