ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/4747/24

Номер провадження 3/495/2139/2024

27 травня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волкова Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Мартиненко Т.А.,

особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, що надійшли від Південного регіонального управління НОМЕР_1 прикордонного загону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, місце роботи та посада: військова частина № НОМЕР_2 , відділ прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », перший заступник начальника відділу прикордонної сдужби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б), місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за частиною другою статті 172-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

27.05.2024 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від ІНФОРМАЦІЯ_3 НОМЕР_1 прикордонного загону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) Державної прикордонної служби України надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ від 307394 ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення за частиною другою статті 172-14 із таким формулюванням: 11.04.2024 о 21:00 год. капітан ОСОБА_1 здійснив перевищення службових повноважень, яке виразилось у здійсненні дій, які виходять за межі його повноважень, а саме маючи владні повноваження по відношенню до «ПСЗПН» (помічника старшого зміни прикордонного наряду) на КрП «ІНФОРМАЦІЯ_5» здійснив дії (перевезення особи) на особистому т/з марки «BMW» р/н НОМЕР_3 громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без проходження відповідного контролю та отримання контрольної картки та без проведення відповідних перевірочних заходів складом прикордонного наряду на КрП «ІНФОРМАЦІЯ_5», в подальшому доставив останнього до ППр «ІНФОРМАЦІЯ_6». Далі за вказівкою ОСОБА_1 інспектор прикордонної служби 1 категорії майстер-сержант ОСОБА_3 (п/н «ПД») сприяв позачерговому проходженню контрольних операцій в ППр «ІНФОРМАЦІЯ_6» гр. України ОСОБА_2 , попри наявності індикаторів профілю ризику, не вжив заходів визначених алгоритмом дій у профілі ризику №3_2024_01У «Незаконне перетинання державного кордону військовозобов`язаними громадянами України», надав особі дозвіл на виїзд з України за ЗП (закордонним паспортом) громадянина Республіки Польща ( НОМЕР_4 ), а також не вжив заходів, щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, наказу НОМЕР_1 прикордонного загону «Про організацію охорони державного кордону в районі ділянки автомобільної дороги «Одеса-Рені» від 30.01.2024 №269-АГ, наказу НОМЕР_1 прикордонного загону «Про порядок організації використання POS-терміналів та камер з функцією автоматичної фіксації номерних знаків у службі прикордонних нарядів» від 20.12.2023 №2728-АГ.

24.05.2024 начальник відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону (військової частини НОМЕР_2 ) підполковник ОСОБА_5 склав адміністративний протокол серії ПдРУ №307394 відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 надав усні пояснення, відповідно до яких заперечив свою провину у вчиненні поставленого у провину правопорушення. Пояснив, що дійсно 11.04.2024 о 21:00 він разом зі пасажиром - знайомим громадянином ОСОБА_2 , у позаслужбовий час, на власному ТЗ марки «BMW», р/н НОМЕР_3 , у напрямку з м. Одеса рухався до ППр «ІНФОРМАЦІЯ_6». Наближаючись до КрП «ІНФОРМАЦІЯ_5» по смузі руху для вантажних ТЗ, на вимогу військовослужбовця прикордонної служби зупинив свій ТЗ. Помічника старшого зміни прикордонного наряду перевірив пред`явлений ОСОБА_2 документ - паспорт громадянина Польщі ( НОМЕР_4 ) та надав дозвіл на проїзд; ОСОБА_2 підвіз до ППр «ІНФОРМАЦІЯ_6», на територію ППр не заходив; заперечив обставини про надання розпоряджень або вказівок щодо не проведення відповідних перевірочних заходів щодо ОСОБА_2 як у КрП «ІНФОРМАЦІЯ_5», так і на ППр «ІНФОРМАЦІЯ_6».

Вказав, що йому не відомі причини і підстави для надання дозволу ОСОБА_2 на проїзд у прикордонну смугу та у подальшому перетин останнім державного кордону на виїзд; також зазначив, що обставини про наявність у ОСОБА_2 українського громадянства йому не були відомі. Акцентував на відсутності негативних наслідків таких його дій, оскільки ОСОБА_2 неодноразово на підставі паспорта громадянина Польщі ( НОМЕР_4 ) виїздив з території України та повертався.

Повідомив суду, що особисто у нього ПСЗПН документів не перевіряв, оскільки знав його як старшого за званням і посадою військовослужбовця. Підтвердив, що виїхав на прикордонну смугу без отримання контрольної картки.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ч.1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, що засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Отже, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він містить: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт та суб`єктивну сторону.

Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Суть адміністративного правопорушення, яка викладена у протоколі, повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складений протокол.

Згідно із ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

З`ясовуючи обставини справи, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина правопорушника підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №307394 від 24.05.2024; копією паспорта громадянина України ОСОБА_1 ; копією наказу НОМЕР_1 прикордонного загону; висновком службового розслідування за фактом виявлення офіцером внутрішньої та власної безпеки можливого перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень та порушення правил несення прикордонної служби окремими військовослужбовцями відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону під час виконання службових обов`язків в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «ІНФОРМАЦІЯ_6»; поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; поясненнями; витягом з книги прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б); листами; скриншотом отриманих даних про військово-обліковий статус особи; відомостями про доведення до особового складу відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) негативних випадків затримання військовослужбовців за сприяння в протиправній діяльності на ДК України; відомостями про доведення до персоналу впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) методичних рекомендацій про отримання пропозиції неправомірної вигоди.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-14 КУпАП з таких підстав.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Частиною 2 статті 172-14 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень, вчинені в умовах особливого періоду.

Відповідальність за перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень настає за умови, що дії військової службової особи були зумовлені її службовим становищем і пов`язані з її владними чи службовими повноваженнями.

Об`єктом перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень виступають суспільні відносини, що регулюють встановлений законом порядок здійснення військовими командирами (начальниками) своїх функцій. З об`єктивної сторони перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень за частиною другою статті 172-14 Кодексу виражається у вчинення дій, які явно виходять за межі наданих особі прав чи повноважень в умовах особливого періоду. Суб`єкт цього правопорушення - військова службова особа. Із суб`єктивної сторони перевищення влади та службових повноважень характеризується умисною формою вини (прямий або непрямий умисел).

За обставинами даної справи встановлено, що ОСОБА_1 є суб`єктом цього правопорушення. Дії щодо перевезення на власному ТЗ особи через КрП «ІНФОРМАЦІЯ_5» та у подальшому по прикордонній смузі до ППр «ІНФОРМАЦІЯ_6» без дотримання порядку особистого перетину КрП та руху по прикордонній смузі (без проходження відповідного контролю та отримання контрольної картки) та здійснюючи перевезення пасажира - ОСОБА_2 вказують на наявність суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення з умисною формою вини (прямим умислом).

На умисну форму вини (прямий умисел) вказує поведінка ОСОБА_1 - цілеспрямоване транспортування на власному ТЗ ОСОБА_2 в ППр «ІНФОРМАЦІЯ_6» через КрП «ІНФОРМАЦІЯ_5».

Аналізуючи об`єкт та об`єктивну сторону поставленого у провину адміністративного правопорушення, суд керується таким.

Перевищення службових повноважень - це дії службової особи, яка не має владних функцій і виходить під час виконання своїх адміністративно-господарських функцій за межі своїх повноважень, або дії службової особи, яка має владні повноваження, але у конкретному випадку перевищує не їх, а інші свої повноваження, або перевищує свої владні повноваження стосовно осіб, які не входять до числа підлеглих.

За результатами службового розслідування встановлено, що близько 21:00 год. 11.04.2024 ТЗ р/н В000В заїхав на транзитну ділянку дороги «Одеса-Рені» та о 21:03 зупинився перед п/н «ВШ» кордон; солдат ОСОБА_10 , який виконував завдання з перевірки наявності карток - контрольних талонів ТЗ, побачив за кермом першого заступника начальника ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) капітана ОСОБА_1 , не перевірив наявність контрольної картки та пропустив ТЗ.

Вказані обставини у судовому засіданні не заперечив ОСОБА_1 .

Виходячи із займаної посади, військового звання, перший заступник начальника ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) капітан ОСОБА_1 безумовно обізнаний із правилами перетину КрП та руху по прикордонній смузі в умовах особливого періоду, однак, перевищивши свої повноваження, перетнув КрП та продовжив рух по прикордонній смузі без отримання відповідного дозволу у визначеному законом порядку.

Також за результатами службового розслідування встановлено, що під час перетину ОСОБА_2 кордону України спрацював ризик № З_2024_02_ПД «Використання громадянами України закордонних паспортів інших країн для перетинання державного кордону України» індикатором «громадянин України надає для перевірки документ громадянина іншої країни». За результатами аналізу відомостей в ПТК АПК «Гарт-1/П» встановлено, що громадянин ОСОБА_2 , перетинав державний кордон України на виїзд 24.02.2024 за паспортом громадянина України.

У судовому засіданні, з`ясовуючи потенційний розвиток подій перетину КрП та подальший рух по прикордонній смузі, перетину ДК України ОСОБА_2 суд встановив, що за умови несупроводження останнього ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не зміг би перетнути КрП, продовжити рух до ППр «ІНФОРМАЦІЯ_6», та відповідно перетнути ДК за тих самих обставин.

Отже, об`єк та об`єктивну сторону адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 172-14 Кодексу в діях ОСОБА_1 суд знаходить підтвердженими.

Досліджені судом докази є достатніми та допустимими, для використання у адміністративному процесі за формою та належними - для використання в адміністративному процесі за змістом, тому є доказами у розумінні вимог ст.251 КУпАП. Зібрані докази оцінені судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи кожен окремо та в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. Крім того, жоден із досліджених доказів, ні викладені в ньому обставини жодним чином не оспорюваний особою стосовно якої складено протокол у встановленому законом порядку.

Заперечуючи свою провину, ОСОБА_1 не заперечив жодної обставини, встановленої службовим розслідуванням; пояснень або доказів на спростування встановленого суду не надав.

Будь яких належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, особою стосовно якої складено протокол, не надано, не здобуто таких і під час судового розгляду.

Суд зазначає, що при дослідженні доказів по справі не встановлено, що вони отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

При цьому, слід зазначити, що суд розглядає справу на підставі протоколу та у межах правової кваліфікації, зазначеної у протоколі.

Протокол серії ПдРУ №307394, складений відносно ОСОБА_13 за порушення вимог ч. 2 ст. 172-14 КУпАП повністю узгоджується з дослідженими матеріалами справи та не свідчить про порушення при його оформленні.

Відповідно до санкції ч.2 ст. 172-14 КУпАП на особу накладається штраф від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Вказаний вид покарання суд вважає справедливим, пропорційним, достатнім і співрозмірним характеру вчиненого адміністративного правопорушення.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Разом з тим, у відповідності з п.12 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Таким чином, підстави для накладання на ОСОБА_1 обов`язку сплати судового збору відсутні.

Керуючись ст. ст. 27, 33-35, 36, 172-14, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановила:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн (сімнадцять тисяч грн) на користь держави.

Згідно із статтею 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Згідно із статтею 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три місяці.

Суддя Ю.Ф.Волкова