Справа № 490/5827/24
Провадження № 33/812/570/24
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 грудня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Ковальським Є.В.,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Коваля О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Коваля Олега Володимировича на постанову, яку ухвалив суддя Центрального районного суду міста Миколаєва Подгізун Г.В. у приміщенні цього ж суду 05 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 415256 від 17 червня 2024 р. водій ОСОБА_1 17 червня 2024 р. о 14.53 год., рухаючись у м. Миколаєві, пров. Київський, біля буд. 8, керуючи транспортним засобом «Mitsubishi ASX», державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного інтервалу та вчинив наїзд на громадянина ОСОБА_2 , що знаходився біля свого транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_2 . Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.3.б, 13.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок ДТП громадянин ОСОБА_2 отримав подряпини ліктьових суглобів.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 558596 від 17 червня 2024 р., водій ОСОБА_1 17 червня 2024 р. о 14.53 год. у м. Миколаєві, пров. Київський, біля буд. 8, керував транспортним засобом ««Mitsubishi ASX», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, млява мова, поведінка не відповідає дійсності. Від проходження медичного огляду у встановленому законодавством порядку на місці зупинки та в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Працівниками поліції такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 124 КУпАП та частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Вказані протоколи разом з іншими документами були скеровані органом поліції на розгляд до Центрального районного суду м. Миколаєва.

В судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав, із обставинами, викладеними в протоколах про адміністративні правопорушення, не погодився. Пояснив, що з ОСОБА_2 у них виник конфлікт з приводу того, що ОСОБА_1 , заїжджаючи у провулок, ледве не прижав ОСОБА_2 до його транспортного засобу, який він мив, проте ОСОБА_2 не отримав жодних тілесних ушкоджень, тобто факт ДТП відсутній. Вказав, що довго сварились, він себе погано почував, намагався пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер, але пристрій не працював.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Коваль О.В. заявив клопотання про долучення до матеріалів справи скріншотів з камери зовнішнього відеоспостереження, розташованої на пров. Київському, відповідь УПП в Миколаївській області на заяву ОСОБА_1 , а також лист УПП в Миколаївській області про результати перевірки інформації, викладеної у заяві ОСОБА_1 . ОСОБА_3 , посилаючись на досліджений в судовому засіданні відеозапис з камери зовнішнього відеоспостереження, зауважив, що факт скоєння ДТП ОСОБА_1 відсутній, а з ОСОБА_2 у них, виник конфлікт, в результаті якого останній викликав поліцію за лінією «102», на ґрунті неприязних відносин. Також, адвокат Коваль О.В. вказав на процесуальні порушення при складанні протоколу серії ААД№558596, а саме: час керування ОСОБА_1 транспортним засобом на камері зовнішнього спостереження на пров. Київський, зафіксовано - 13 год. 55 хв., а протокол складений о 14 год. 53 хв., також, що ОСОБА_1 не повідомлялося, які саме ознаки алкогольного сп`яніння у нього були виявлені співробітниками патрульної поліції, в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в графі «результати огляду на стан сп`яніння» вказано : «від огляду на місці вчинення ДТП відмовився», проте ОСОБА_1 не відмовлявся, в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу, тобто працівники патрульної поліції в установленому порядку не направляли ОСОБА_1 для проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я, також додав, що поліцейськими неналежним чином зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 листопада 2024 р. ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп..

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито за відсутністю його в діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із постановою суду, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Коваль О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судове рішення винесене з порушенням норм процесуального права та невірно застосовано норми матеріального права, що потягло за собою необ`єктивне та неповне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та не надання їм належної оцінки, судом формально встановлено об`єктивні обставини справи, що є наслідком спрощеного підходу до вирішення справи по суті. Так, як випливає зі змісту оскарженої постанови та письмових документів, що містяться в матеріалах справи, суд першої інстанції не дотримався вимог ст.ст.268, 247, 280, 283, 284, 252 КУпАП, оскільки обставини у справі, які впливають на об`єктивність та правильність застосування стягнення належним чином встановлені не були, всебічно і повно судом не досліджувались та судом не надано належної оцінки доказам про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Адвокат зазначає, що на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на місці, а огляд не був пройдений з незалежних від нього обставин, а саме той факт, що поліцейський не мав навичок користування спеціальним технічним засобом - газоаналізатором. З наданого відеозапису не вбачається, яким чином були встановленні ознаки сп`яніння та не зрозумілою є поведінка працівників поліції. ОСОБА_3 також вказує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі. Захисник зауважує, що огляд ОСОБА_1 проведений з порушенням вимог закону. Так, згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Проте, у матеріалах адміністративної справи відсутнє направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, де б були зазначені ознаки наркотичного сп`яніння, які передбачені п. 4 розділу 1 зазначеної вище інструкції, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, що є однією з підстав для прийняття рішення про відсутність у діях водія складу адміністративного правопорушення та закриття справи.

Заслухавши особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Коваля О.В., які заперечували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, та підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом, мав ознаки алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що він ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин адміністративної справи, а також вимогах закону.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі Правила)).

Згідно із частиною 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного.

З оскаржуваної постанови суду вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 статті 7 КУпАП).

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Процедура направлення водіїв на огляд щодо встановлення стану сп`яніння і проведення такого огляду врегульовані положеннями статті 266 КУпАП, а також Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (далі Порядок), та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735).

Так, згідно із частинами 2 та 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджена:

- змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 558596 від 17 червня 2024 р. про те, що 17 червня 2024 р. о 14.53 год. водій ОСОБА_1 у м. Миколаєві, пров. Київський, біля буд. 8, керував транспортним засобом ««Mitsubishi ASX», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, млява мова, поведінка не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер та в медичному закладі водій відмовився. Протокол ОСОБА_1 не підписаний, наявне застереження про відмову останнього від підписання протоколу;

- змістом акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголя з ротової порожнини, млява мова, поведінка не відповідає дійсності та те, що водій відмовився від такого огляду у присутності свідка ОСОБА_2 ;

- письмовими поясненнями працівнику поліції ОСОБА_2 від 17 червня 2024 року, в яких зазначено, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , рухаючись по пров. Київському в бік вул. Флотської та проїжджаючи повз нього, вчинив на ОСОБА_2 наїзд, прижавши своїм авто. Після того, як ОСОБА_2 почав кричати, йому на допомогу прибіг сусід, який, після того як водій зупинився, забрав у останнього ключі, оскільки ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп`яніння, мав запах алкоголю з рота, хитку ходу, поведінка не відповідала дійсності. Після чого ОСОБА_2 викликав поліцію. Також зазначено, що водій від підпису у протоколі відмовився;

- змістом відеозапису з місця події з нагрудних реєстраторів працівників поліції, які досліджувались у судових засіданнях першої та апеляційної інстанцій, і якими зафіксовані усі викладені в протоколі серії ААД № 558596 від червня 2024 р. обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Так, на першому відеозаписі зафіксовано, що 17 червня 2024 року о 13 год. 53 хв. транспортний засіб «Mitsubishi ASX», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 рухається по пров. Київському в бік вул. Флотської, під`їжджаючи до буд. 8, де біля свого транспортного засобу, припаркованого на узбіччі, стояв ОСОБА_2 . Водій транспортного засобу «Mitsubishi ASX» взяв замалий радіус, намагаючись об`їхати ОСОБА_2 і його транспортний засіб.

На другому відеозаписі (початок відеозапису 15 год. 10 хвил. 17 червня 2024 року) зафіксовано, що поліцейські спілкуються з водієм ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який вказує, що визвав їх, оскільки ОСОБА_1 вчинив на нього наїзд, знаходячись, на думку ОСОБА_2 , у стані алкогольного сп`яніння. На запитання поліціянтки, чи вживав ОСОБА_1 алкогольні напої, ОСОБА_1 відповів: «Я залишив машину і пішов пити далі» (відеозапис з БК № 474153, час 1:46:00), а ОСОБА_2 підтвердив, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 , на вимогу співробітників патрульної поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобілю за допомогою приладу Драгер погодився, здійснив спробу пройти тест, проте за недостатністю необхідного об`єму повітря для аналізу, на приладі вибивалася помилка («Недостатньо», «Ждіть»). У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 продував трубку Драгера слабо і в другий раз, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки не виявилося за можливе, працівники патрульної поліції запропонували ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу, на що останній відповів, що вже пройшов огляд за допомогою приладу Драгер, і додав: «Я одразу кажу, буду п`яний». На запитання поліцейських, чи буде він проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці ще раз, ОСОБА_1 відповів: «Я продув вже достатньо, три рази….в медичний заклад - ні». Час відмови від огляду 15 год 25 хвил. На що поліцейські повідомили йому, що буде складено протокол за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Підстав для сумнівів у достовірності зазначених доказів судом не встановлено.

Істотних порушень вимог закону в діях поліцейських, що можуть мати наслідком недопустимість зібраних доказів, судом також не встановлено.

Наведені докази підтверджують, що ОСОБА_1 , який, незважаючи на те, що погодився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу, але в подальшому не вичинив належних дій, необхідних для цього (видував недостатній об`єм повітря та відмовився пройти тест після перезавантаження приладу), та не дав згоду пройти огляд у закладі охорони здоров`я, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння як поліцейськими на місці зупинки, так і у закладі охорони здоров`я, що підтверджено фіксацією технічними засобами відеозапису, суд, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, обґрунтовано вважав доведеним факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Оцінивши досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, суддя першої інстанції дійшов висновку, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД 558596 від 17 червня 2024 р., та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності.

Апеляційний суд також не приймає аргументи апеляційної скарги як безпідставні.

Апеляційний суд відхиляє аргумент апелянта про те, що зі змісту долученого до протоколу про адміністративне правопорушення поліцейськими відеозапису не зрозуміло, яким чином встановлені ознаки сп`яніння.

Згідно із пунктом 2 Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до пунктів 2, 4 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

За такого Інструкція покладає саме на працівників поліції обов`язок виявлення та встановлення ознак алкогольного сп`яніння та не передбачає для цього спеціальної процедури або застосування будь-яких спеціальних досліджень, тобто виявлення ознак сп`яніння поліцейським відбувається за зовнішнім виглядом і поведінкою водія. Тому зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення ознак алкогольного сп`яніння, виявлених у ОСОБА_1 - запах алкоголю з ротової порожнини, млява мова, поведінка не відповідає дійсності, відповідає наведеним положенням нормативних актів, а також пункту 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395.

Апеляційний суд відхиляє твердження ОСОБА_1 в апеляційному суді про те, що алкогольні напої він вжив після зупинки транспортного засобу та до приїзду патрульних поліцейських, оскільки така версія подій, що відбулися 17 червня 2024 року,спростовується поясненнями свідка ОСОБА_2 , які зафіксовані поліцейськими на відеозапису, та його письмовими поясненнями від 17 червня 2024 року про те, що на момент вчинення на нього, як він вважає наїзду автомобілем під керуванням ОСОБА_1 , останній мав ознаки алкогольного сп`яніння. При цьому правом надати пояснення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не скористався.

Щодо доводів апелянта про невручення направлення ОСОБА_1 на огляд на стан алкогольного сп`яніння до медичного закладу.

Відповідно до пунктів 5, 6 Порядку, 8 10 Інструкції направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, форма якого є додатком 1 до цієї Інструкції, видається поліцейським до конкретного закладу охорони здоров`я, а акт огляду складається за результатами огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським, із зазначенням результатів такого огляду.

Згідно ж обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 558596 від 17 червня 2024 р., що підтверджується долученим відеозаписом, ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і у закладі охорони здоров`я, тому у поліцейського були відсутні підстави як для його направлення до медичного закладу.

Щодо доводів апелянта про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, а огляд не був проведений у зв`язку з відсутністю у поліцейських навичок користування спеціальним технічним засобом газоаналізатором.

Так, згідно вказаного відеозапису ОСОБА_1 спочатку погодився пройти огляд на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу, проте через недостатню кількість видутого ним об`єму повітря для аналізу, на приладі вибивалася помилка «Недостатньо», «Ждіть». У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 і в другий раз видув недостатню для тесту кількість повітря, тестування не відбулося, зачекати перезавантаження пристрою та повторити спробу, ОСОБА_1 відмовився. Після чого працівники патрульної поліції запропонували ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу, на що останній відповів, що вже пройшов огляд за допомогою приладу Драгер три рази і у медичному закладі його проходити не буде, на що поліцейський зауважив, що той невірно продував Драгер, однак продути його ще раз та пройти вказаний огляд у медичному закладі відмовився.

Отже, ОСОБА_1 однозначно відмовився від проходження на вимогу поліцейських огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За такого суддя суду першої інстанції обґрунтовано зробив висновок про доведеність факту відмови водія ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки його фактична поведінка свідчить про ухилення від огляду, тобто про вчинення ним правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання апелянта на незрозумілу поведінку працівників поліції, апеляційний суд не приймає до уваги.

Так, за скаргою ОСОБА_1 за наслідками проведення службового розслідування було підтверджено факти грубого та нетактовного поводження поліцейських, яких притягнуто за це до дисциплінарної відповідальності. Натомість ці обставини не спростовують доведеності провини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення та не впливають на вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 статті 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про відсутність у матеріалах справи доказів перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №558596 від 17 червня 2024 року останньому інкримінується не у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а у відмові від огляду на стан алкогольного сп`яніння. Отже доведенню у справі, яка переглядається, підлягає не факт стану алкогольного сп`яніння особи, а факт його відмови від огляду. При цьому ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені поліцейським, зазначені у протоколі.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Апеляційний суд наголошує, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів і таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Апеляційний суд вважає, що у справі, яка переглядається, дотримано судом стандарт доведення висунутого ОСОБА_1 обвинувачення у скоєнні передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП правопорушення поза розумним сумнівом. В цьому разі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинено і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, або відносно якої закрито адміністративне провадження з нереабілітуючих підстав, є винною у вчиненні цього правопорушення. Між тим, у справі, яка переглядається, належними та допустимими доказами доведено факти керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмова від огляду на стан алкогольного сп`яніння, а доказів протилежного матеріали справи не містять.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не встановлено їх і при апеляційному перегляді.

Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну, обґрунтовану постанову.

Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов законного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстав для скасування постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не знаходить, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Коваля Олега Володимировича залишити без задоволення, а постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського апеляційного суду Т.М. Базовкіна