Справа № 495/1955/24
Провадження № 3/513/726/24
Саратський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2024 року суддя Саратського районного суду Одеської області Миргород В.С., розглянувши матеріали Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, які надійшли з Одеського апеляційного суду після визначення підсудності, про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, ідентифікаційного коду не надано,

за ч.4 ст.121 КУпАП,

встановив:

02 березня 2024 року близько 10 години 20 хвилин по вул. Кишинівській в м.Білгород-Дністровський Одеської області водій ОСОБА_1 , у порушення вимог п.31.3"б" Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом марки «ГАЗ-ЧАЗ 3221 ЗН» державний номерний знак НОМЕР_1 , який своєчасно не пройшов обов`язковий технічний контроль. Правопорушення вчинене повторно протягом року, за притягнення ОСОБА_1 01 серпня 2023 року за ч.3 ст.121 КУпАП.

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за ч.4 ст.121 КУпАП, а саме керування водієм транспортним засобом, який не пройшов обов`язковий технічний контроль, вчинене повторно протягом року.

ОСОБА_1 , будучи повідомленим завчасно, у судове засідання не з`явився. Зі складеним з приводу виявленого адміністративного правопорушення протоколом про адміністративне правопорушення порушник ознайомився, йому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, а також ст.268 КУпАП, повідомлено, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що зроблено відмітка та поставлено підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. На електронну адресу суду ОСОБА_1 направлено довідку сімейного лікаря ОСОБА_2 № 231 від 22 травня 2024 року про перебування на амбулаторному лікуванні з 21 травня 2024 року з діагнозом: гіпертонічний криз, Г.Б. ІІІ ст., риск ІІ високий; про відкладення розглядом справи клопотання не заявляв.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року Європейський Суд з прав людини наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

У відповідності до положень ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.121 КУпАП не є обов`язковою, тому враховуючи наведені положення, той факт, що ОСОБА_1 при повідомленні судом про місце і час розгляду справи, не з`явився у судове засідання, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, вважає за необхідне розглянути справу за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд прийшов до такого.

Відповідно до положень ст.9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнаються протиправні, винні (умисні або необережні) дії або бездіяльність, які посягають на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, а також встановлений порядок управління і які тягнуть за собою застосування адміністративно-правових санкцій.

Згідно із ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 31.3 «б» Правил дорожнього руху України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Згідно з ч.2 ст.35 Закону України "Про дорожній рух", обов`язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років; 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України". Тобто, з вказаного можливо дійти висновку, що всі інші транспортні засоби не зазначені в ч.2 ст.35 Закон "Про дорожній рух" підлягають обов`язковому технічному контролю.

Частиною 3 ст.121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Диспозицією ч.4 ст.121 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті, а саме: керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів; керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації; керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Вина ОСОБА_1 підтверджується даними протоколу серії ААД № 577201 від 02 березня 2024 року про адміністративне правопорушення, зауважень щ викладених у ньому обставин правопорушник не зазначив; витягом з адмінпрактики, відповідно до якого ОСОБА_1 01 серпня 2023 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 121 КУпАП постановою інспектора Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області серії БАД/612066 за порушення водієм п.31.3 б) експлуатація транспортного засобу, який не пройшов обов`язкового технічного контролю; довідкою інспектора САП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Х.Бойко, згідно з якою ОСОБА_1 було притягнуто за ч.1 ст.121 КУпАП 01 серпня 2023 року за протоколом про адміністративне правопорушення серії БАД № 612066 та останній отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке видане 19 серпня 2006 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 02 березня 2024 року, згідно з якими на момент зупинення автомобіля при перевірці документів у нього був відсутність акт техогляду транспортного засобу та поліс обов`язкового страхування, правопорушення вчинив повторно, оскільки 01 серпня 2023 року при зупинці у нього також був відсутній акт техогляду.

Вказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Враховуюче те, що у випадку, коли водієві відомо, що автомобіль, керувати яким він планує, не пройшов обов`язкового технічного контролю, він має відмовитися від здійснення керування таким автомобілем, а якщо він не обізнаний про такі обставини перед початком керування, останній, має з`ясувати, чи підлягає конкретний автомобіль обов`язковому технічному контролю, і якщо так, то чи проведено такий контроль.

Таким чином, за вимогами чинного законодавства водій повинен уникати керування транспортними засобами, не маючи достовірної інформації про відповідність їх технічного стану та обладнання вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, тобто і тих, які не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю), а натомість ОСОБА_1 01 серпня 2023 року вже був притягнутий до відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП. Сам факт непроходження обов`язкового технічного контролю ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях не заперечував.

За такого, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, а саме повторне протягом року керування транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, без своєчасного його проходження, є доведеною та підтверджена зібраними та дослідженими доказами, матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

При визначенні міри адміністративного стягнення, враховую на характер правопорушення, обставини справи щодо місця, часу правопорушення, і його наслідків, ступінь вини правопорушника, матеріальний стан за непрацевлаштування.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність не встановлено.

З метою виховання правопорушника, на запобігання вчиненню нових правопорушень, вважаю за належне призначення стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у мінімальних межах.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі встановленому законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40-1, 283,284 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн (вісімсот п`ятдесят грн 00к.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три місяці.

Стягнення проводити на користь держави на розрахунковий рахунок №UA0015001, код за ЄДРПОУ отримувача - 37607526, отримувач коштів - ГУК у Одеській області (Одеська обл.) 21081300, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), вид платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн (шістсот п`ять грн 00к.). Судовий збір перераховувати на рахунку №UA0026001, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів - ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106, призначення платежу стягнення судового збору на користь держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови на ім`я Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області.

Суддя В. С. Миргород