Справа №751/9400/24
Провадження №3/751/3426/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді Павлова В.Г.,

при секретарі Овдій О.М.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від УПП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з даних протоколу про місце роботи вказано «Інше», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП

за участі особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

16.10.2024 року о 01 год. 08 хв. в м. Чернігів, провул. Музичний 6, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом RENAULT LOGAN, д.н.з. / НОМЕР_1 / з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук.

Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння вустановленим законом порядку у лікаря-нарколога відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, 16.10.2024 року о 01 год. 08 хв. в м. Чернігів, провул. Музичний 6, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом RENAULT LOGAN, д.н.з. / НОМЕР_1 / з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме: розширення очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук та поведінка, що не відповідає обстановці.

Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в встановленого законодавством порядку у лікаря-нарколога відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив факт керування транспортним засобом, а також відмову працівникам поліції від проходження огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння. Узагальнений зміст причин відмови від проходження огляду пояснив усвідомленням неминучості виявлення лікарем доказів його перебування в стані сп`яніння. В скоєному щиро розкаювався та зобов`язувався в подальшому не допускати порушень вимог ПДР, просив не позбавляти права керування транспортним засобом, оскільки для нього це є єдиним джерелом доходу.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Приписами п.2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Тобто, у даному випадку, доказуванню підлягають: факт керування особи транспортним засобом та факт відмови цієї особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного та алкогольного сп`яніння.

Відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.130 КУпАП, що тягне за собою відповідну відповідальність, про що складається протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначаються ознаки сп`яніння.

Таким чином, проходження до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, оскільки передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання.

Судочинство в Україні проводиться на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання кожною стороною своїх прав та інтересів.

В силу положень ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію та обставини правопорушення, а доказами у справі є, зокрема, пояснення особи, що притягується до відповідальності, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень підтверджується сукупністю досліджених під час розгляду справи матеріалів, а саме: протоколами від 16.10.2024 р. про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №151650та ЕПР1№151657, а також відеозаписами до них; актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарським препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; актами огляду та тимчасового затримання транспортного засобу; інформацією з рапорту поліцейського взводу 1 роти 2 БУПП в Чернігівській області; інформацією з рапорту поліцейського взводу 1 роти 2БУПП в Чернігівській області відповідно; визнавальними поясненнями ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

З відеозаписів з портативних відео-реєстраторів встановлено, що під час перевірки працівниками поліції документів та спілкування з водієм ОСОБА_1 у нього було виявлено ознаки алкогольного та наркотичного сп`яніння, які в подальшому стали підставою для його проходження огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння.

Згідно адміністративних протоколів ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного та наркотичного спяніння. На виконання положень ч.3 ст.268 КУпАП, інспектором поліції було надано можливість ОСОБА_1 подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколів, проте останній від дачі пояснень відмовився.

Наданим відеозаписом переконливо та в достатній мірі підтверджені обставини викладені в протоколі, виконання працівниками поліції вимог КУпАП при його складанні та дотримання процедури при виявленні у водія ознак сп`яніння.

Натомість в судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив категоричну відмову працівникам поліції від проходження відповідних оглядів, тобто вибір його поведінки у виді ігнорування обов`язку виконання вимог п.2.5 ПДР шляхом ухилення від його проведення був обумовлений усвідомленням можливого виявлення алкоголю та наркотичних речовин в разі проведення лабораторних досліджень в медичній установі.

Суд наголошує, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Виявлені працівниками поліції у ОСОБА_1 ознаки алкогольного та наркотичного сп`яніння не є удаваними, об`єктивно підтверджуються переглянутим відеозаписом та узгоджуються з наданими поясненнями водія в судовому засіданні щодо мотивів відмови від проведення відповідного огляду в медичній установі.

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п.2.5 ПДР України, скоїв правопорушення, що передбачені диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Суд вважає, що обов`язок проходження огляду на визначення стану алкогольного та наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку жодним чином не суперечить принципу презумпції невинуватості, оскільки користування автомобілями є потенційною загрозою заподіяння серйозних травм.

Суд також враховує, що рапорт поліцейського за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує керівництво про законність та обґрунтованість дій поліцейських під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Разом з тим, хоча рапорт і не є окремим доказом, проте вказаний документ містить інформацію, яка повністю узгоджується з іншими доказами по справі та не суперечить їх змісту.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Згідно положень ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність у справі не встановлено. Підстав для звільнення від адміністративної відповідальності суд не вбачає.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які розглядаються одночасно одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладаються в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З врахуванням ступеню та характеру вчинених правопорушень, які становлять підвищену суспільну небезпеку у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та які передбачені однією частиною санкції статті,особи порушника, ступінь його вини та відношення до скоєного адміністративного правопорушення, відсутність відомостей про попередні притягнення до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції статті.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП суд стягує з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності судовий збір в розмірі 605, 60грн.

Керуючись ст.ст.23, 33,36,40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 /сімнадцять тисяч/ грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн (шістсот пять) 60 коп. судового збору.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Г.Павлов