ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2024 Справа №607/8871/24 Провадження №3/607/4108/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Делікатна Л.В., розглянувши в м. Тернополі матеріали, які надійшли із Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2024 року о 12 год. 10 хв. громадянин ОСОБА_1 за місцем спільного проживання АДРЕСА_1 вчиняв домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, у присутності малолітніх дітей, чим принижував честь та гідність ОСОБА_2 та внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство, це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 зазначеного вище Закону).

Не зважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, зокрема:

- відомостями, які містяться в протоколі про адміністративні правопорушення серій ВАД №071579 від 14 квітня 2024 року;

- відеозаписом із нагрудної камери поліцейського (файл_export-wyee6), на якому зафіксована процедура складення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 та пояснення потерпілої, які вона надавала працівникам поліції;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 14 квітня 2024 року, згідно яких останній вказує, що 14.04.2024 року у них з дружиною виник конфлікт, вході якого він наніс їй ляпас по голові;

- заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 14 квітня 2024 року, згідно яких 14.01.2024 року її чоловік ОСОБА_1 вчиняв відносно останньої домашнє насильство у присутності дітей;

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 14 квітня 2024 року, згідно якої постраждалою особою є ОСОБА_2 , а кривдником ОСОБА_1 . З даної форми вбачається, що поліцейський уповноважений підрозділу поліції провів оцінку ризиків стосовно кривдника;

- витягом з ІПНП - рапортом Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області та рапортом інспектора взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області молодшого лейтенанта поліції Костюк Я. від 14 квітня 2024 року, які узгоджуються з відомостями, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, тобто вчинення будь яких дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення беру до уваги характер вчинених правопорушень, обставини справи, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його майновий стан, враховуючи відсутність обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за вчиненні адміністративні правопорушення вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 173-2, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень в дохід держави.

Головуючий суддяЛ. В. Делікатна