Справа № 481/1206/24
Провадж.№ 3/481/580/2024
П О С Т А Н О В А

іменем У К Р А Ї Н И

18.09.2024 року суддя Новобузького районного суду Миколаївської області Уманська О.В., за участі секретаря с/з Канівець О.І., розглянувши в залі суду м. Новий Буг справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області

відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності

за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

13.07.2024 року близько 23:45 год. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою свого проживання у АДРЕСА_1 та перебуваючи у п`яному вигляді вчинив відносно своєї сестри домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався в її адресу нецензурною лайкою та виганяв з будинку, чим міг завдати шкоди психічному здоров`ю останньої. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП. За вказаним фактом 14.07.2024 року інспектором СРПП ВП №1 Баштанського РВП Момотенком В.В. складено протокол, серії ВАД за № 360594.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду щоразу повідомлялися належним чином, шляхом направлення рекомендованого листа з повісткою за адресою вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Приписами ч. 2 ст. 268 КУпАП визначений вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, однак справи щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП до таких не відносяться, тому суддя, приймаючи постанову за результатами розгляду справи про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за його відсутності, не порушив право на захист, оскільки вжив усіх заходів по повідомленню останнього про час та місце розгляду справи.

Ст.173-2 ч.1 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Диспозиція ст. 173-2 КУпАП є бланкетною нормою та передбачає настання адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства.

При цьому спеціальним нормативним актом, який визначає поняття домашнього насильства, встановлено перелік суб`єктів, які підпадають під його дію, та регулює відносини щодо запобігання та протидію домашньому насильству, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч. 1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству").

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД за № 360594 від 14.07.2024 року, який складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, та в судовому засіданні особою, що притягується до адміністративної відповідальності не спростований і з якого вбачається, що 13.07.2024 року близько 23:45 год. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою свого проживання у АДРЕСА_1 та перебуваючи у п`яному вигляді вчинив відносно своєї сестри домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався в її адресу нецензурною лайкою та виганяв з будинку, чим міг завдати шкоди психічному здоров`ю останньої.

Письмовими поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в яких останній підтвердив те, що дійсно 13.07.2024 року за місцем свого проживання у нього з своєю сестрою стався конфлікт, з приводу якого останній пояснення надавати відмовився.

Заявою та поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , відповідно до яких 13.07.2024 року ОСОБА_1 перебуваючи у п`яному вигляді та знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 висловлювався в її сторону нецензурною лайкою та виганяв з будинку.

Наведені вище докази вказують на те, що 13.07.2024 року близько 23:45 год. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою свого проживання у АДРЕСА_1 та перебуваючи у п`яному вигляді вчинив відносно своєї сестри домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався в її адресу нецензурною лайкою та виганяв з будинку, чим міг завдати шкоди психічному здоров`ю останньої, чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, який притягується до адміністративної відповідальності вперше, ступінь його вини, вбачається доцільним накласти на нього стягнення передбачене санкцією статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу, що буде згідно ст.23 КУпАП достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи оцінку ризиків вчинення домашнього насильства, відповідно до якої ОСОБА_1 має низький рівень небезпеки, суд не вбачає підстав для направлення особи, яка вчинила домашнє насильство на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України"Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Відповідно до ст.4 ч.2 п.5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011р. із правопорушника необхідно стягнути судовий збір в розмірі 605,60 гривні.

Керуючись ст.ст. 40-1, 33, 276-280, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 гривень (отримувач Новобузька міська тг Миколаїв.ГУК/тг м.Новий Буг/ 21081100, код отримувача 37992030, банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.), рахунок UA0014436, код класифікації доходів 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн. на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (отримувач коштів ГУКу м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача , Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), р/рахунок UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, найменування коду класифікації доходів бюджету «Судовий збір»).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду через Новобузький районний суд Миколаївської області.

Роз`яснити порушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Після закінчення строку для добровільної сплати штрафу, постанова підлягає примусовому виконанню та надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби, у зв`язку з чим, з порушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя