Справа № 357/6096/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2024 рокусуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського РУП ГУНП у Київській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, військовослужбовця, заступника командира, військова частина НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: дані відсутні,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

14 квітня 2024 року о 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство економічного характеру відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , а саме: обмежила доступ до квартири, забирала мобільний телефон та документи, тобто вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, пояснила, що її чоловік ОСОБА_2 постійно вчиняє домашнє насильство відносно неї та дитини. 14.04.2024 року вона викликали працівників поліції, так як чоловік пошкодив замок на вхідних дверях квартири. Зазначила, що вона до 14.04.2024 року дійсно змінила замки в вхідних дверях, так як чоловік в замок запхнув зубочистки і вона не могла попасти в квартиру. Ключів йому не надала. 14.04.2024 року коли приїхали працівники поліції вона забрала у чоловіка мобільний телефон і документи, так як перед цим він у неї забрав мобільний телефон і вона просила його, щоб він повернув їй мобільний телефон. Мобільний телефон і документи вона повернула чоловіку у присутності працівників поліції.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що він працює в м. Києві. Коли приїжджає додому, дружина постійно міняє замки у вхідних дверях і він не може попасти до квартири, яка є їх спільною власністю. 14.04.2024 року він приїхав з роботи додому і виявив знову новий замок в вхідних дверях, він викликав майстра, який відчинив йому двері, зазначив, що двері він не ламав. ОСОБА_1 помітила, що він перебуває вдома і викликала працівників поліції. ОСОБА_1 зайшла до квартири з працівниками поліції. В присутності працівників поліції ОСОБА_1 забрала у нього мобільний телефон та документи, на неодноразові прохання працівників поліції ОСОБА_1 повернула йому мобільний телефон та документи, але не всі решту він знайшов за холодильником, крім того ОСОБА_1 забрала ключі він спільного автомобіля і не дає можливості ним користуватися.

Представник ОСОБА_1 , захисник Єфремова І.І. в судовому засіданні заявила клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення. В обґрунтування заявленого клопотання зазначила, що подружжя ОСОБА_3 на даний час перебувають в процесі розлучення і між ними виник майновий спір. 14.04.2024 року було складено два адміністративних протоколи за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 та відносно ОСОБА_2 . В даному випадку ОСОБА_1 не може бути одночасно кривдником та постраждалою особою. ОСОБА_1 не вчиняла домашнє насильство економічного характеру, на даний час у неї з чоловіком майновий спір, вона захищала свої права. Крім того, в матеріалах справи відсутній відеозапис даної події. Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство економічного характеру.

Диспозицією та об`єктивною стороною правопорушення, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", передбачено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;.

Економічне насильство, це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення однією особою або групою осіб іншої людини або групи людей житла, їжі, одягу та іншого майна чи коштів, на які постраждалі мають передбачене законом право

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , позицію захисника Єфремової І.І., пояснення ОСОБА_2 , дослідивши рапорт працівника поліції, заяву ОСОБА_2 , письмові пояснення ОСОБА_2 , форму оцінки ризиків, згідно з якою уповноваженим працівником поліції визначено рівень небезпеки ОСОБА_1 , як середній, копію термінового заборонного припису стосовно кривдника, вважаю, що остання своїми діями вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Твердження представника ОСОБА_1 , захисника Єфремової І.В. та Мироненко Ю.В., що ОСОБА_1 не вчиняла домашнє насильство економічного характеру, спростовуються сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, та на думку суду, є такими, що надані з метою уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що вона дійсно забрала у ОСОБА_2 мобільний телефон та документи, які повернула після того як їй наказали працівники поліції повернути речі. Також остання не заперечувала, що змінила замки у вхідних дверях їх спільної квартири і ключів чоловіку не надала.

При застосуванні адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, її відношення до вчиненого, конкретних обставин справи, вважаю що стягнення у вигляді штрафу, в мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідає вимогам статей 23, 33 КУпАП і є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Згідно п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються учасники бойових дій. Оскільки ОСОБА_1 є учасником бойових дій, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 , вона звільняється від сплати судового збору.

Керуючись ч. 1 ст. 173-2, 221, 283-285, 294 КУпАП, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосувати до неї стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Звільнити ОСОБА_1 сплати судового збору, відповідно до п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяСвітлана ДОРОШЕНКО