Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/4095/23
Провадження № 3/935/350/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 травня 2024 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Відділу поліції №2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП не надано, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Кушніренка А. В.,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області 18.12.2023 від Відділу поліції №2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Житомирській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 269836 від 10.12.2023, ОСОБА_1 10.12.2023 о 01:11 годині на автодорозі Кмитів-Студениця керував транспортним засобом Ямаха д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах з ротової порожнини, почервоніння обличчя, порушення координації рухів, почервоніння обличчя), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився під запис на нагрудний реєстратор, чим порушив вимоги 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не визнав, пояснив, що, 10.12.2023 вночі котив мотоцикла зі світлом по обочині польової дороги, оскільки він був зламаний, і автомобіль, на якому транспортували вказаний мотоцикл зламався, тому останньому довелося котити мотоцикл до місця дислокації. Крім того, ОСОБА_1 додав, що в стані алкогольного сп`яніння не перебував, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі не відмовлявся.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що є товаришем ОСОБА_1 , вони разом проходять військову службу у 39 бригаді тактичної авіації, 10.12.2024 подзвонив ОСОБА_1 та сказав, що його зупинили працівники поліції. ОСОБА_2 відомо, що ОСОБА_1 власноруч котив мотоцикл до місця дислокації, оскільки автомобіль, на якому транспортували вказаний мотоцикл зламався. Приїхавши на місце події ОСОБА_2 побачив, що працівники поліції вже складали адміністративні матеріали, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 повідомляли працівників поліції, що вони є військовослужбовцями, при цьому працівники поліції ВСП у ЗС України не викликали, на прохання ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі працівники поліції ніяк не відреагували.

У судовому засіданні захисник Кушніренко А. В. просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так як у матеріалах адміністративної справи наявний відеозапис, згідно з яким зафіксовано, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а лише скочувався з пагорба обабіч дороги з увімкненою фарою, ці ж обставини останній пояснив поліцейським. Вказаний транспортний засіб не перебуває у справному стані, тому приводити його в рух, за допомогою його функціональних властивостей, тобто за допомогою двигуна останній не міг. Крім того, саме порушення, за яке ОСОБА_1 притягується до відповідальності це відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, однак, матеріали справи не містять чітких та достатніх доказів вчинення саме цього правопорушення. Так, зафіксовані на відеозаписі події відображають саме згоду ОСОБА_1 на проходження огляду. Так, о 01 год. 24 хв. 10 грудня 2023 року ОСОБА_1 чітко дає працівникам згоду на те, щоб поїхати у медичний заклад та пройти огляд, але за умови, що мотоцикл прийдуть заберуть. Однак, працівник поліції став наполягати на залишенні транспортного засобу фактично у полі між населеними пунктами. Згодом, під час складання адміністративних матеріалів о 01 год. 49 хв. ОСОБА_1 запитує у зв`язку з чим складаються відносно його матеріали, поліцейський вказує, що за відмову від проходження огляду, на що ОСОБА_1 вказав, що бажає поїхати на огляд, однак, працівник поліції відмовив, пояснивши, що ОСОБА_1 вже відмовився і вже складається протокол. Крім того, під час спілкування з поліцейськими, ОСОБА_1 неодноразово повідомляв, що він є військовослужбовцем, що проходить військову службу та виконує свої обов?язки на підставі бойового розпорядження, у тому числі надавши їм військовий квиток. Обставина перебування ОСОБА_1 на військовій службі встановлена поліцейськими, що вбачається зі змісту протоколу. Статтею 266-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено порядок огляду військовозобов?язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Так, за змістом частини другої цієї статті огляд військовозобов?язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов?язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до Законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального значення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів, таким чином, законодавець визначив особливий порядок проходження віськовослужбовцями, що виконують обов?язки військової служби огляду на стан алкогольного сп?яніння. Так, як під час пропозицій пройти огляд не було залучено відповідну особу, яка мала повноваження проводити такий огляд, з огляду на рушення, вчинені працівниками поліції під час такого огляду - відмова від проходження такого огляду у порядку, що не визначений законом є правомірною. Окрім цього, працівники поліції допустили ряд процедурних порушень, що порушують фактично право особи на захист. Так, у відповідності до відеозапису, о 01 од. 35 хв. ще до початку оформлення адміністративних матеріалів працівник поліції запитує и буде ОСОБА_1 підписувати ці матеріали, не склавши їх та не ознайомивши особу з ними. Зі змісту протоколу вбачається, що він складений о 01 год. 40 хв. однак, з відеозапису убачається, що працівник поліції з?ясовує дані ОСОБА_1 о 01 год. 48 хв., а лише о 02 од. 04 хв. з?ясовує чи буде ОСОБА_1 надавати пояснення у протоколі та повідомляє про місце і час розгляду справи, таким чином, протокол ще не міг бути складений о 01 год. 40 хв. Також у матеріалах справи наявне направлення на проходження огляду на стан сп?яніння у медичному закладу, яке сформоване о 01 год. 15 хв. Виходячи з відеозаписів, події, які відбувались у період між 01 год. 11 хв. та 01 год. 20 хв. не зафіксовані взагалі, тому стверджувати, що працівник поліції у встановленому порядку направив особу на проходження огляду о 01 год. 15 хв., а особа відмовилась від такого огляду є безпідставним.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура виявлення у водіїв ознак наркотичного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан наркотичного сп`яніння визначено ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 (надалі Інструкція №1395), Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (надалі Інструкція №1452/735).

Відповідно до дослідженого у судовому засіданні відеозапису, встановлено, що відеозапис не є безперервним, не містить відображення повного процесу фіксації правопорушення та оформлення матеріалів адміністративного правопорушення у встановленому законом порядку.

Порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них регулюється Наказом Департаменту патрульної поліції від 24.11.2015 №14/1 та п.4.1, 4.2 Розділу ІV Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, яку затверджено наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 №100. Згідно п.3.5. Інструкції №100 після активації нагрудної камери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записано безперервно. Наявність декількох відеозаписів, що не безперервно та послідовно змінюють один одного може свідчити про те, що відеозапис змінювався (редагувався) особою, яка копіювала відеозапис та DVD диск, що прямо заборонено Інструкцією №100.

Згідно з пунктами 4, 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18 грудня 2018 року, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Крім цього, Пунктом 3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 18 грудня 2018 року № 1026, встановлено, що після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Частиною 5 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з п. 22 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про національну поліцію», під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно ст. 18 вказаного Закону, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Судом встановлено, що на відеозаписах, долучених працівниками поліції до матеріалів справи, убачається, що ОСОБА_1 скочувався з пагорба обабіч дороги з увімкненою фарою на мотоциклі, ногами останнім здійснюючи його пересування, тому, стверджувати, що вказаний транспортний засіб перебував у справному стані у суду немає підстав, крім того, ОСОБА_1 пояснив вказаний факт працівникам поліції на відеозаписі. О 01 год. 24 хв. 10 грудня 2023 року ОСОБА_1 дає працівникам поліції згоду на те, щоб поїхати у медичний заклад та пройти огляд, але за умови, що мотоцикл заберуть, при цьому працівник поліції відповів, що транспортний засіб залишиться на місці. О год. 49 хв. ОСОБА_1 запитує у працівника поліції у зв`язку з чим складаються адміністративні матеріали, на що йому пояснили, що за відмову від проходження огляду, проте ОСОБА_1 знову виявив бажання поїхати на огляд і працівник поліції пояснив йому, що вже складається протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Також у матеріалах справи містяться відеозаписи з нагрудного відеореєстратора поліцейського та з відеореєстратора автомобіля патрульної поліції, який автомобільного починається о 01 год. 10 хв. і завершується о 01 год 11 хв, надалі фіксація продовжилась з нагрудного реєстратора, проте не з моменту зупинки транспортного засобу, а за 10 хв. після того, як працівниками поліції зупинено ОСОБА_1 . Надалі, у процесі спілкування з ОСОБА_1 , працівник поліції розмістив нагрудний реєстратор у салоні автомобіля і з 01 год. 35 хв. до 01 год. 48 хв. він не фіксує жодних розмов, тобто не містить усього спілкування ОСОБА_1 з працівником поліції.

Також, відповідно до відеозаписів, наданих працівниками поліції, під час спілкування з поліцейськими, ОСОБА_1 неодноразово повідомляв, що він є військовослужбовцем, що проходить військову службу та виконує свої обов?язки на підставі бойового розпорядження, у тому числі надавши їм військовий квиток. Вказане підтверджується і показаннями свідка ОСОБА_2 , який прибув на місце події та повідомляв працівникам поліції, що вони з ОСОБА_1 є військовослужбовцями. Крім того, факт перебування ОСОБА_1 на військовій службі встановлено поліцейськими, що вбачається зі змісту протоколу.

Статтею 266-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено порядок огляду військовозобов?язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так, за змістом частини другої цієї статті огляд військовозобов?язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов?язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до Законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального значення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів, таким чином, законодавець визначив особливий порядок проходження віськовослужбовцями, що виконують обов?язки військової служби огляду на стан алкогольного сп?яніння.

З відеозапису, долученого працівниками поліції до матеріалів справи, не убачається, що працівники поліції вживали заходів, щоб викликати Військову службу правопорядку у Збройних Силах України.

Крім того, відповідно до відеозапису, о 01 год. 35 хв. до початку оформлення адміністративних матеріалів працівник поліції запитує чи буде ОСОБА_1 підписувати адміністративні матеріали, не склавши їх та не ознайомивши особу з ними. Зі змісту протоколу убачається, що він складений о 01 год. 40 хв. однак, з відеозапису убачається, що працівник поліції з`ясовує дані ОСОБА_1 о 01 год. 48 хв„ а лише о 02 год. 04 хв. з`ясовує чи буде ОСОБА_1 надавати пояснення у протоколі та повідомляє про місце і час розгляду справи, таким чином, протокол ще не міг бути складений о 01 год. 40 хв.

Також у матеріалах справи наявне направлення на проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладу, яке сформоване о 01 год. 15 хв. Відповідно до відеозаписів, події, які відбувались у період між 01 год. 11 хв. та 01 год. 20 хв. не зафіксовані, тому стверджувати, що працівник поліції у встановленому порядку направив особу на проходження огляду о 01 год. 15 хв., а ОСОБА_1 відмовився від такого огляду є безпідставним.

Відтак, судом встановлено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозаписи, долучені працівниками поліції, якими здійснювалась фіксація усіх обставин події суперечать один одному та не узгоджуються між собою.

Оцінюючи наведені докази в їх сукупності суддя керується закріпленим у ст. 62 і ст. 129 Конституції України принципом забезпечення доведеності вини, згідно якого усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини), тож, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином, буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Однак, достовірність доказів, які є сумнівними та відсутність доказів зібраних особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення є неприпустимою оскільки суперечить позиції ЄСПЛ, а також Конституційного Суду України та порушує презумпцію невинуватості особи.

Інших доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не надано.

Приймаючи до уваги встановлені під час розгляду обставини, керуючись у тому числі ст. 62 Конституції України провадження у справі стосовно ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження.

Керуючись статтями 7, 9, 130, 245-247, 251-252, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення 10.12.2023, адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. В. Щербаченко