ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/4249/24

Пров. №3/766/4411/24

08.05.2024 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Рябцева М.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Херсонській області, про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний код не встановлено, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

14.03.2024 року о 11.15 годин, за адресою: м. Херсон, вул. Торчинського 18, гр. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ЗАЗ 110307 номерний знак НОМЕР_1 , при цьому не маючи права керування транспортним засобом, чим повторно, протягом року, порушив п.п. 2.1а ПДР України, постанова за ч.2 ст. 126 КУпАП серії БАВ № 267453 від 01.09.2023, чим порушив п.п. 2.1а ПДР.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП як керування транспортним засобом особою, яка немає права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

Також, ОСОБА_1 , 14.03.2024 року о 11.15 годин, за адресою: м. Херсон, вул. Торчинського 18, керував транспортним засобом ЗАЗ 110307 номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість шкірного покрову, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в передбаченому законом порядку гр. ОСОБА_2 відмовився під час безперервної відеофіксації.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі по тексту ПДР).

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1ст. 130КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

ОСОБА_1 в судові засідання 16.04.2024, 08.05.2024 року не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся шляхом направлення судової повістки на адресу, яка зазначена в протоколі, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Херсонського міського суду Херсонської області, причини неявки суду не повідомив.

З огляду на викладене, судом не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_1 до суду, що відповідно до вимог ч.1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності останнього.

Законодавством (КУпАП) встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення справи щодо неї полягає в активній участі в її розгляді і недопущенні зловживань наданими правами.

Недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований ст. 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Протоколи про адміністративні правопорушення було складено у присутності ОСОБА_1 , який відмовився від їх підписання та отримання, отже останньому було відомо про існування судових проваджень відносно нього. Проте зловживаючи своїми правами ОСОБА_1 не вжив належних заходів, щоб дізнатись про стан судових проваджень, заяв та клопотань, у тому числі про зміну місця проживання, до суду не подавав.

З огляду на викладене судом не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_1 до суду, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколах про адміністративні правопорушення за відсутності останнього.

Крім того, відсутність правопорушника під час розгляду адміністративних матеріалів за жодних обставин не може виступати як засіб уникнення адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення, оскільки це буде означати безкарність такої поведінки.

Вина ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами:

-Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 600966 від 14.03.2024 року, в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;

-Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 600975 від 14.03.2024 року, в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;

-Рапортом інспектора батальйону УПП в Херсонській області ДПП від 14.03.2024 року;

-Довідкою інспектора 2 категорії відділу адміністративної практики УПП в Херсонській області ДПП від 18.03.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 , протягом року притягував до відповідальності за ст. 126 КУпАП, а саме 01.09.2023 року складено постанову серії БАВ № 267453 за ч.2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн;

-Довідкою інспектора 2 категорії відділу адміністративної практики УПП в Херсонській області ДПП від 18.03.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 , не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами;

-Довідкою інспектора 2 категорії відділу адміністративної практики УПП в Херсонській області ДПП від 27.11.2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 , не є власником транспортного засобу;

-Постановою серії БАВ № 267453 від 01.09.2023 року, відповідно до якої, ОСОБА_1 , було притягнуто до відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП;

-Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

-Рапортом інспектора батальйону УПП в Херсонській області ДПП від 14.03.2024 року;

- відеофайлом з нагрудного відеореєстратора поліцейських, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі охорони здоров`я відмовився;

Оцінюючи наведені докази, судом врахуванню підлягають наступні норми діючого законодавства.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Крім того водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії (п. 2.1 «А» ПДР).

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії поліцейських в наведеній ситуації в першу чергу регламентовані нормами Наказу МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі по тексту Інструкція), відповідно до п. 2 розділу І якого огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. До ознак наркотичного сп`яніння віднесено: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (п. 4 розділу І Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 розділу І Інструкції).

Згідно із п. 7 зазначеної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п. 12 розділ ІІ Інструкції).

Так з вищевикладених доказів вбачається, що 14.03.2024 поліцейськими було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом. Останньому було запропоновано проїхати до найближчого медичного закладу, який від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у лікарні відмовився. У зв`язку з чим представниками поліції з дотриманням вищевикладених вимог Інструкції, було складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того досліджені судом докази свідчать про те, що ОСОБА_1 не мав права на керування транспортними засобами взагалі, при цьому продовжив керування ними, за що вже був притягнутий до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП , тому дії ОСОБА_1 особою уповноваженою на складання протоколу, правильно кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

При вирішенні питання щодо міри адміністративної відповідальності суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив декілька адміністративних правопорушень, які розглядаються одночасно одним і тим же органом, у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП підлягають об`єднанню.

Стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Враховуючи викладене вище та правила, визначені ч. 2 ст. 33 КУпАП приходжу до висновку про необхідність застосувати щодо ОСОБА_1 стягнення передбачене саме за санкцією ч. 5 ст.126 КУпАП як таке, що є більш суворим по відношенню до ч.1 ст. 130 КУпАП.

У свою чергу за ч. 5 ст.126 КУпАП передбачено два альтернативні види стягнення для різних суб`єктів відповідальності, а саме: накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого який є у приватній власності порушника.

Оскільки ж санкція ч. 5 ст.126 КУпАП передбачає можливість конфіскації лише транспортного засобу, який перебуває у власності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, що у свою чергу кореспондується і з положеннями ч. 1 ст. 29 КУпАП, до ОСОБА_1 відповідне стягнення застосоване не може бути.

Враховуючи викладене вище та правила, визначені ч. 2 ст. 33 КУпАП приходжу до висновку про необхідність застосувати щодо ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу (відомості про власника транспортного засобу матеріали справи не містять), що відповідає санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, а також правовій позиції викладеній у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.09.2023 (справа № 702/301/20).

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у зв`язку з чим на вимогу п. 5 ч. 2ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 , підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.33,36,40-1, ч.5 ст. 126, ч. 1 ст.130, ст. ст.250-252,280,283,284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження адміністративні матеріали 766/4246/24, 766/4249/24 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності ч.5 ст. 126 ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присвоївши адміністративним матеріалам №766/4249/24.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126 ч. 1 ст. 130, КУпАП та накласти адміністративне стягнення у відповідності до ч.2 ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

(Рахунок отримувача: UA0021001, Одержувач ГУК у м. Херсон обл /Херсон обл./21081300, Код отримувача(код за ЄДРПОУ) 37959517, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

(Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (кодза ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

СуддяМ. С. Рябцева