Справа № 461/6925/24 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 33/811/1568/24 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., з участю представника Львівської митниці Державної митної служби України Зирянова О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника Львівської митниці Державної митної служби України Банаха Романа Васильовича на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 15 жовтня 2024 року,

встановив:

цієї постановою, провадження по справі відносно громадянина Республіки Німеччини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст.481 МК України закрито на підставі п.1ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №0982/20900/24 від 03.08.2024 року, 03.08.2024 року о 03:09 год. в пункт пропуску «Грушів-Будомєж» митного поста «Грушів» Львівської митниці в напрямку «виїзд з митної території України» прибув легковий автомобіль марки «VOLKSWAGEN COMBI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 з причепом марки «Eigenbau», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN - НОМЕР_4 , країна реєстрації Федеративна Республіка Німеччина під керуванням громадянина ОСОБА_3 та двома пасажирами ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) та ОСОБА_4 . Під час здійснення митного контролю вказаних транспортних засобів та внесення даних про пасажирів, в АСМО «Інспектор» спрацювала АСУР (коди 103-1, 210-1, 911-1, «По даному ТЗ (№ (FTN448)) перевищено терміни зворотного вивезення за межі митної території України, згідно інформації внесеної в АСМО «Інспектор» під час в`їзду відповідного ТЗ на митну територію України…») та орієнтування Закарпатської митниці №5871/7.7-28-11/57 від 30.05.2023 встановлено, що громадянином ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) 08.05.2023 року ввезено на митну територію України в митному режимі "тимчасове ввезення до 20 днів" транспортний засіб (причіп) марки «Eigenbau», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 , країна реєстрації - Федеративна Республіка Німеччина.

Згідно бази даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України станом на 03.08.2024 року вищевказаний транспортний засіб з митної території України не вивозився та у інший митний режим, згідно з нормами чинного законодавства - не поміщений, відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України, громадянином ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) подано не було.

У відповідності до ст. 192 Митного кодексу України, до найближчого митного органу, щодо обставин аварії чи непереборної сили, громадянин ОСОБА_2 не звертався.

Таким чином, громадянин ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не вжив заходів щодо вчасного вивезення транспортного засобу комерційного призначення - причепа марки «Eigenbau», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 , країна реєстрації - Федеративна Республіка Німеччина та перевищив строк його тимчасового ввезення на митну територію України більше ніж на тридцять діб.

Згідно з електронною базою даних «Реєстр порушників митних правил» ДМС України, станом на 03.08.2024 р. громадянин ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) впродовж року не притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення однорідних правопорушень.

Транспортний засіб (причіп) марки «Eigenbau», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 , вилучений на підставі ст. 511 Митного кодексу України.

Вартість вилученого автомобіля згідно висновку № -0252 від 15.08.2024 року Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України, становить 64 793,48 грн.

На вказану постанову представник Львівської митниці Державної митної служби України Банаха Р.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та винести нову постанову, якою визнати громадянина ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) винним у вчиненні порушення митних правил та накласти на нього стягнення передбачене ч. 6 ст. 481 МК України.

В обґрунтування зазначає, що висновок суду помилковий та необґрунтований, а постанова незаконна.

Зазначає, що сам факт введення воєнного стану не може вважатись належною правовою підставою для невиконання зобов`язань. Сторона, яка посилається на обставини, які виникли у зв`язку з війною, повинна довести причинний зв`язок між неможливістю виконання свого обов`язку та військовими діями.

Вказує, що в оскаржуваній постанові суду першої інстанції перевагу надано неналежним і недопустимим доказав, поданим стороною правопорушника, однобоко та вибірково застосовано норм Митного кодексу України.

Крім цього, винесена постанова, не спрямована на попередження подібних правопорушень, а навпаки - сприяє їх вчиненню в майбутньому та породжує почуття безвідповідальності за вчинене.

15 листопада 2024 року ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) подав на електрону адресу Львівського апеляційного суду заяву, в якій просить слухання справи проводити без його участі, при цьому зазначає, що рішення Галицького районного суду м. Львова підтримує в повному обсязі і вважає, що апеляційна скарга написана без достатніх на це законних підстав.

В судове засідання апеляційного суду призначене, на 10.45 год. 22.11.2024 року, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) будучи повідомленим про розгляд апеляційної скарги в судове засідання не з`явився та клопотання про відкладення судового засідання не подав, відповідно до ст. 526 МК України, вважаю можливим провести розгляд апеляційної скарги у його відсутності.

Заслухавши доводи представника Львівської митниці Держмитслужби Зирянова О.Ю. на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

На думку апеляційного суду при розгляді справи та постановленні рішення судом першої інстанції вказаних вимог закону було дотримано.

Висновок судді про відсутність у діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) складу правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про помилковість та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами.

У розумінні ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП та ч.2 ст. 495 МК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил №0982/20900/24 від 03.08.2024 року, 03.08.2024 року о 03:09 год. в пункт пропуску «Грушів-Будомєж» митного поста «Грушів» Львівської митниці в напрямку «виїзд з митної території України» прибув легковий автомобіль марки «VOLKSWAGEN COMBI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 з причепом марки «Eigenbau», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN - НОМЕР_4 , країна реєстрації Федеративна Республіка Німеччина під керуванням громадянина ОСОБА_3 та двома пасажирами ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) та ОСОБА_4 .

Згідно бази даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України станом на 03.08.2024 року вищевказаний транспортний засіб з митної території України не вивозився та у інший митний режим, згідно з нормами чинного законодавства - не поміщений, відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України, громадянином ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) подано не було.

Відповідальність за ч. 6 ст. 481 МК України настає за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Статтею 460 Митного кодексу України визначено, що вчинення порушення митних правил, передбачених, в тому числі статтею 481 Митного кодексу України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Митним кодексом України.

Згідно зі ст. 263 ЦК України, непереборною силою вважається надзвичайна і невідворотна за даних умов подія.

Указом Президента України Зеленського В.О. №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан, який було продовжено і діє до теперішнього часу, під час якого чоловікам-громадянам України віком з 18 до 60 років, які підлягають мобілізації, виїзд за кордон України заборонено.

Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 адресованому всім, кого це стосується, Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 стром на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Торгово-промислової палати України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб договору, окремим по податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Відповідно до довідки начальника міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області №01-12/2685 від 23.09.2024 року, яка міститься в матеріалах справи, причіп з генератором потужністю 20 кВт марки «Eigenbau», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 використовувався в Бахмутському районі, в зоні бойових дій, в гуманітарних цілях з травня 2023 року по серпень 2024 року. Пересувний генератор (прчіп) експлуатувався благодійною організацією «Фонд Благодійність» та забезпечував електропостачання пункту для цивільного населення.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що військова агресія російської федерації проти України та введення через це на всій території України воєнного стану є обставиною непереборної сили, що не залежала від волі гр. Республіки Німеччини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), але, безумовно, вплинула на можливість вивезення останнім ввезеного транспортного засобу за межі митної території України.

Отже, апеляційний суд, за наведених обставин, погоджується з висновком районного суду, що у гр. Республіки Німеччини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) були перешкоди, які не надавали можливості до закінчення терміну вивезти транспортний засіб (причіп).

Відтак, судом першої інстанції вірно встановлено, що у ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) були перешкоди, які не надавали можливості до закінчення терміну вивезти автомобіль.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Тому, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, про відсутність в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) складу адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.6 ст. 481 МК України.

Відтак апеляційна скарга представника митниці не містить правових підстав для скасування судового рішення.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя, відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП, повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 15 жовтня 2024 року якою закрито провадження по справі відносно громадянина Республіки Німеччини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст.481 МК України - залишити без змін, апеляційну скаргу представника Львівської митниці Державної митної служби України Банаха Романа Васильовича - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк