Справа № 755/1373/24
№ апеляційного провадження: 33/824/1747/2024
Головуючий у суді першої інстанції: Бірса О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Крижанівська Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника Рибака Євгена Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 22 лютого 2024 року, винесену за результатами розгляду матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17 000,00 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою захисник Рибак Є.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, просив, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. Посилається на те, що при розгляді справи судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, суд не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи. Зазначає, що ОСОБА_1 була незаконно зупинена невідомими озброєними людьми, а не працівниками поліції, а тому всі подальші дії відносно неї також були незаконними, а зібрані докази є неналежними та не можуть бути враховані судом. Звертає увагу на те, що у даній справі не було встановлено часу зупинки ОСОБА_1 , оскільки відеозапис з нагрудної камери працівника поліції починається з моменту приїзду працівників поліції на місце події, а не з моменту зупинки ОСОБА_1 . Вказує, що працівниками поліції не було проведено жодних дій, щодо виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та не залучено для її огляду свідків. Пояснення замість свідків відібрані у озброєної людини, яка здійснила незаконне затримання ОСОБА_1 , при цьому текст пояснень було продиктовано самим працівником поліції. Також зазначає, що працівниками поліції права ОСОБА_1 були роз`ясненні лише в кінці оформлення протоколу на неї, що позбавило її права на своєчасну правову допомогу. Крім того, направлення на медогляд було виписано ОСОБА_1 о 0:34 год., проте вручене їй лише о 01:05 год., що зменшило надані останній 2 години для проходження альтернативного медичного огляду.

В судовому засіданні захисник Рибак Є.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити з наведених у ній підстав.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, а тому, суд відповідно до вимог ст. 250, ч. 6 ст. 294 КУпАП вважав за можливе слухати справу за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення особи, яка з`явилася в судове засідання, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Приймаючи постанову про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим з огляду на наступне.

Так, до суду був наданий протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 521711, в якому зазначено, що 06 січня 2024 року о 00 год. 30 хв. в м. Києві, по пр. Соборності, 1, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Mіni Cooper», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та найближчому мед закладі у встановленому законом порядку водій відмовилась, чим порушила п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

До протоколу було долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, розписку ОСОБА_1 про залишення на зберігання транспортного засобу, письмові пояснення ОСОБА_2 , який входить до Добровольчого формування територіальних громад «Лівий берег» та яким було зупинено транспортний засіб «Mіni Cooper», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та CD диск із відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції (а.с. 2, 3, 4, 5, 8).

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність.

Виходячи з вказаних норм законодавства, сама по собі відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є складом адміністративного правопорушення та тягне за собою адміністративну відповідальність передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції досліджено відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 була пред`явленавимога щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі та забезпечена можливість для виконання водієм вказаного вище обов`язку, проте,ОСОБА_1 відмовилась від проходження такого огляду. З відеозаписів вбачається, що працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 наслідки такої відмови, а також роз`яснено її права та обов`язки, однак, на неодноразові пропозиції поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 згоди не надала. Як наслідок, обов`язок, встановлений п. 2.5 Правил дорожнього руху водій, не виконала. Жодних заперечень на те, що вона не керувала транспортним засобом та була зупинена працівниками поліції, ОСОБА_1 не висловлювала. При цьому, під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 , повідомила їм, що вдень вживала алкоголь, в зв`язку з чим і відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с. 8).

ОСОБА_1 не спростовувала факт відмови нею від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про визнання ОСОБА_1 винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника ОСОБА_1 про те, що вона була незаконно зупинена невідомими озброєними людьми, а не працівниками поліції, а тому всі подальші дії відносно неї також були незаконними, а зібрані докази є неналежними та не можуть бути враховані судом, є необґрунтованими. Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , який входить до ДФТГ «Лівий берег», вбачається, що під час патрулювання в м. Києві, по пр. Соборності, було зупинено транспортний засіб «Mіni Cooper», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався під час комендантської години. При розмові з водієм виникла підозра, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Дану особу було передано працівникам поліції (а.с. 5).

Як було зазначено вище, жодних заперечень на те, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом чи була незаконно зупинена, остання не висловлювала.

При цьому, причина зупинки транспортного засобу не впливає на обставини, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не можуть свідчити про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення за вказаною статтею.

Окрім того, неправомірна зупинка транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення посадових осіб, якими здійснено таку зупинку транспортного засобу, до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння чи в іншому стані, то факт неправомірної зупинки водія, не звільняє його від обов`язку виконання вимог п. 2.5 ПДР України.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції права ОСОБА_1 були роз`ясненні лише в кінці оформлення протоколу на неї, що позбавило її права на своєчасну правову допомогу, суд не приймає до уваги, оскільки, як вбачаться з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, ОСОБА_1 працівниками поліції в повному обсязі було роз`яснено її права і обов`язки та наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, про те, що такі права та обов`язки їй не зрозумілі вона не заявляла, а відтак, отримання нею правової допомоги під час проходження відповідного огляду саме по собі не звільняє її від виконання обов`язку, встановленого п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Відсутність адвоката під час проведення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння не порушувала права ОСОБА_1 , оскільки вона не була позбавлена права надати свої зауваження або пояснення з приводу проведення оглядуна стан алкогольного сп`яніннядо органів поліції чи суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що направлення на медогляд було виписано ОСОБА_1 о 0:34 год., проте вручене їй лише о 01:05 год., що зменшило надані останній 2 години для проходження альтернативного медичного огляду є безпідставними та не спростовують факту відмови останньої від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, який зафіксований на відеозаписах, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга захисника Рибака Є.В., подана в інтересах ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення, а постанова Печерського районного суду м. Києва від 26 грудня 2023 року - залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Рибака Євгена Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 22 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Крижанівська