ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/568/24 Справа № 192/2403/23 Суддя у 1-й інстанції - Тітова О. О. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Снігура А.С. на постанову судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2024 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Єлізарово Солонянського району Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю:

представника особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності адвоката Снігура А.С.,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

При обставинах, встановлених місцевим судом, ОСОБА_2 23 листопада 2023 року о 13 годині 40 хвилин керувала автомобілем Фольксваген Пасат, д/н НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6810. Результат позитивний 2,22 проміле, тест № 758, чим порушила вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Судом також встановлено, що 31 серпня 2007 року у зв`язку з укладенням шлюбу ОСОБА_2 змінила прізвище на « ОСОБА_3 », що підтверджується наданою адвокатом копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 .

В апеляції:

- представник просить постанову судді скасувати, а провадження закрити у за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що оскаржена постанова прийнята на підставі неправильного застосування норм процесуального та матеріального права. Вважає, що суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи та доказів.

Вказує, що суд проігнорував посилання сторони захисту на відсутність доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а пояснення свідків не можуть братися до уваги в силу їх зацікавленості та оскільки вони не з`явились у судове засідання, не надали свої свідчення, будучі попередженими про кримінальну відповідальність.

Зазначає, що суд першої інстанції надав неправильну оцінку дослідженим в засіданні доказам, зокрема відеозапису з місця події, обставинам фіксації події та освідування особи на стан алкогольного сп`яніння.

Вказує, що факт управління ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння на відеозаписі відсутній. Крім того на ньому не відображені обставини, описані у протоколі, через відсутність повного фіксування усіх подій, починаючи з моменту зупинки транспортного засобу до завершення процедури формування адміністративного матеріалу та ознайомлення особи з ним. Не містить самого факту освідування ОСОБА_1 ..

Вважає, що доказ у вигляді відеозапису є недопустимим доказом, оскільки здійснений на пристрій № DSJ-0433_000000, а не на камеру, номер якої зазначений у протоколі.

Вислухавши представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах її доводів, вважаю їх неприйнятними з огляду на таке.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є слушними з огляду на наступне.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При винесенні оскаржуваної постанови суддею суду першої інстанції вказані вимоги були дотримані і його висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Висновок суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративні правопорушення серії ААД № 299717 від 23 листопада 2023 року, складного відповідно до ст. 256 КУпАП, яким зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; чек-роздруківкою з приладу Драгер, тест № 758, відповідно до якої у ОСОБА_1 виявлено алкогольне сп`яніння, результат 2,22 ‰; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 був проведений у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, млява мова за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6810 ARBH-0574, проба позитивна, 2,22 ‰, при цьому ОСОБА_1 з результатом погодилась, про що свідчить її особистий підпис; поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від 23.11.2023 року, скріплених особистим підписом ОСОБА_1 , відповідно до яких остання вину свою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП визнає, погодилась з результатами Драгера (2,22 проміле). При цьому ОСОБА_1 вказала, що саме вона керувала належним її чоловікові транспортним засобом Фольксваген Пасат, д/н НОМЕР_1 ; розпискою гр. ОСОБА_4 від 23.11.2023 року, складеної на виконання ст. 266 КУпАП, відповідно до якої останній отримав від працівників поліції автомобіль Фольксваген Пасат, д/н НОМЕР_1 , яким керувала гр. ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та який зобов`язався доставити його за місцем зберігання (смт. Солоне, вул. Осіння, 43); відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який долучений до адміністративного матеріалу, на якому зафіксований факт згоди на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», згода ОСОБА_1 з результатом огляду, відмова від проведення огляду в медичному закладі. Крім того, ОСОБА_1 підтвердила, що вживала алкогольні напої.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Таким чином, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами, дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи. Суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що факт управління ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння на відеозаписі відсутній не заслуговують на увагу, оскільки в сукупності з іншими доказами ці ствердження спростовуються матеріалами провадження. Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення саме ОСОБА_1 керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, який нею підписаний особисто та факту керування транспортним засобом не заперечувала. Будь-які зауваження з цього приводу в протоколі відсутні. Разом з тим, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджений як письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і відеозаписом, відповідно до якого ОСОБА_1 розповіла працівникам поліції щодо механізму вчиненого нею ДТП.

Ствердження представника про те, що відеозапис є недопустимим доказом у даній справі не беру до уваги, оскільки вказаний запис у розумінні ст. 251 КУпАП є доказом, на підставі якого, в тому числі, судом першої інстанції встановлена винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що їй інкримінований, який був оцінений з точки зору належності, достатності, допустимості та у взаємозв`язку з іншими доказами, та підтверджує, що саме ОСОБА_1 керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що й утворює склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, він є належним і допустимим, а підстави для зворотного висновку відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП (в редакції станом на 14.02.2022 року) передбачає можливість проведення огляду з використанням технічних засобів відеозапису. В разі неможливості застосування таких засобів закон зобов`язує проведення такого огляду в присутності двох свідків. Матеріали справи містять диск, який підтверджує наявність відеозапису, у зв`язку з чим дії поліцейських з приводу складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 повністю узгоджуються з вимогами ст. 266 КУпАП.

Крім того, посилання адвоката на недопустимість доказу відеозапису з огляду на його не безперервність та невідповідність назви пристрою на самому відеозаписі тому, що зазначений у протоколі, є хибними. По-перше, зазначений відеозапис хоча і містить фрагментарну перерву у часі фіксування перебігу подій, які відбувалися 23.11.2023 року, проте в цілому відображає усі обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення і підтверджує згоду особи на проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» для визначення стану алкогольного сп`яніння та погодження особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, з позитивним результатом проведеного огляду на рівні 2,22 проміле, відсутність будь-яких заперечень та зауважень та визнання ОСОБА_1 своєї вини. По-друге, фіксація події відбувалась на бодікамеру № DSJ-0433_000000, про що особою, яка його складала, зазначено у протоколі. Посилання представника на суперечність у номерах, звернувши увагу на те, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № бодікамери зазначений як 00433, не є істотним порушенням вимог, які ставляться до порядку складання протоколу, та зазначення скороченого номеру пристрою, на який здійснювався відеозапис, не тягне за собою визнання його недопустимим доказом.

Враховуючи, що відеозапис визнаний належним та допустимим доказом, ствердження щодо недопустимості інших доказів за принципом «отруйного дерева» є помилковими, докази є належними та були оцінені судом першої інстанції в сукупності з іншими. З огляду на наявність особистого підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким засвідчена її згода з результатом проведеного огляду за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810 ARBH-0574, на рівні 2,22 ‰, у зв`язку з чим дії поліцейських з приводу подальшого складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 повністю узгоджується з вимогами ст. 266 КУпАП.

Доводи адвоката в частині того, що відеозапис не містить самого факту освідування ОСОБА_1 , то вони були предметом ретельного дослідження судді суду першої інстанції, який, переглянувши відеозапис безпосередньо в судовому засіданні, дійшов вмотивованого висновку, що єдиною особою, яка перебувала поряд з працівником поліції та спілкувалась з ним, проходила огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат якої становив 2,22 проміле згідно тесту № 758, була саме ОСОБА_1 .. З таким висновком погоджуюсь, у зв`язку з чим такі доводи представника є неспроможними.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні нею інкримінованого адміністративного правопорушення, є доведеною поза розумним сумнівом.

З огляду на вищенаведене, накладене на ОСОБА_1 стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстав для скасування постанови судді і закриття провадження по справі з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, не вбачаю, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Снігура А.С., - залишити без задоволення.

Постанову судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Кононенко