Номер провадження: 33/813/1032/24
Номер справи місцевого суду: 946/5682/23
Головуючий у першій інстанції Бальжик О. І.Доповідач Стахова Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ

Головуючого судді - Стахової Н.В.,

за участю секретаря

судового засідання Булацевської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гармаш Михайло Юрійович на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, та призначено покарання у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536,80 грн.

У постанові суду зазначено, що 30.07.2023 року о 22:09 год. в м. Ізмаїл Одеської області по вул. Придунайській 329, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «MAN TGX 18.400» д/н/з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер». Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, а саме керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гармаш М.Ю., не погоджуючись із вказаною постановою суду, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що судом першої інстанції поверхнево розглянуто справу, що призвело до не повного з`ясування всіх обставин справи, висновки суду першої інстанції ґрунтуються на сумнівних та недопустимих доказах, як наслідок прийняття необґрунтованої та незаконної постанови. На підставі наведеного просить суд скасувати оскаржувану постанову, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 не є суб`єктом даного адміністративного правопорушення, оскільки відеозаписом не зафіксовано факт зупинку транспортного засобу під керуванням останнього, а тому факт керування траспортного засобу є недоведеним. Зазначає, що ОСОБА_1 не було роз`яснено права передбачені ст. 63 Конституції України.

Також ставить під сумнів результати алкотестеру Драгер, оскільки працівники поліції порушили порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, а саме: перед застосування Драгеру не здійснили тестовий забір повітря для попереднього аналізу, відеозаписом не зафіксовано встановлення мундштука до пристрою перед проведенням тесту, огляд на стан сп`яніння був проведений за допомогою приладу «Драгер» після спливу строку обов`язкового калібрування.

Посилається на те, що працівниками поліції, в порушення вимог ст. 266 КУпАП, ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Відсутність підпису ОСОБА_1 в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння свідчить про пряму незгоду з результатами огляду проведеного за допомогою приладу «Драгер». Крім того, посилаючись на п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод та практику ЄСПЛ, вважає, що суд першої інстанції перебрав на себе обов`язки щодо підтримання обвинувачення, а участь прокурора по даній справі була необхідною.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційного суду адвокат Гармаш М.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно з положеннями ч. 7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 251, 252КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Пунктом 2.9. (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку, що наявними матеріалами справи встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Такі висновки суду відповідають матеріалам справи та ґрунтуються на нормах закону.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України, за кваліфікуючими ознаками: керування в стані алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №359158 від 30.07.2023 року, згідно якого, 30.07.2023 року о 22:09 год. в м. Ізмаїл Одеської області по вул. Придунайській 329, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «MAN TGX 18.400» д/н/з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Драгер», чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП;

- роздруківкою результату проходження огляду за допомогою приладу приладу Drager ALCOTEST 7510, тест №571 з позитивним результатом 2.05 ‰ від 30.07.2023 року відносно гр. ОСОБА_1 ;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно, якого водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, із застосуванням приладу ALCOTEST 7510/ARMF-0280, тест №571, результат огляду становить 2.05 ‰;

- диском з відео фіксацією на нагрудну бодікамеру (реєстратори №475776, 471045)

За положеннями ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103 (далі Порядок).

Відповідно до ч. ч. 2, 4, 6 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

На місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, газоаналізатора Alkotest Drager № 7510, відповідно до чеку № 571 результат 2,05 проміле.

Також проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння фіксувалося працівниками поліції у відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП за допомогою технічних засобів відеозапису, який долученого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

З вказаного відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічних засобів. ОСОБА_1 погодився (Р. 471045, 22:15:05) та пройшов огляд, був повідомлений про результат огляду (Р. 471045, 22:33:43). На запитання працівників поліції «Ви згодні з результатом приладу?» відповів «Згоден» (Р. 471045, 22:34:10).

Права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснювались, що зафіксовано відеозаписом з бодікамери (Р. 471045, 22:33:51).

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_1 під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, факт керування транспортним засобом, за обставин викладених у протоколі, у стані алкогольного сп`яніння не заперечував. Неодноразово зазначав, що «випив два літра пива» (Р. 471045, 22:14:40), «через дурість випив, бо мене не повинні були сьогодні викликати» (Р. 471045, 22:31:35).

Доводи скаржника в частині сумнівності результатів алкотестеру Драгер, оскільки працівники поліції порушили порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, а саме: перед застосування Драгеру не здійснили тестовий забір повітря для попереднього аналізу, відеозаписом не зафіксовано встановлення мундштука до пристрою перед проведенням тесту, апеляційний суд відхиляє, зважаючи на наступне.

З відеозапису бодікамери вбачається, що працівник поліції детально роз`яснив ОСОБА_1 процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, запропонував вибрати на будь-який вибір трубку, які були герметично запаковані, звернув увагу на те, що пошкоджень цілісності пакування та елементів газоаналізатору не має. Потім працівник поліції в присутності скаржника розпакував трубку, прогрів технічний засіб та здійснив контрольний забір повітря, лише після цього надав ОСОБА_1 продути трубку.

Сертифікатів, свідоцтва про повірку під час проходження огляду не просив надати, в суді першої інстанції або під час апеляційного перегляду клопотань про витребування таких доказів не заявляв.

Щодо доводів, що огляд на стан сп`яніння був проведений за допомогою приладу «Драгер» після спливу строку обов`язкового калібрування, апеляційний суд вважає їх безпідставними, з огляду на таке.

Згідно з п. 1 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності ознак, передбачених п. 3розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п. 3 розділу II вказаної Інструкції, поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Згідно ст. 8 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації. Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Пунктом 1статті 17 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту, тобто законом не встановлено вимог до засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації.

Пунктом 13 "Переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 374 від 04 червня 2015 року, періодичній повірці підлягають вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Згідно з Наказом Мінекономрозвитку України № 1747 від 13 жовтня 2016 року "Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями" міжповірочний інтервал вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, становить 1 рік.

Зважаючи на те, що остання повірка законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки відбулась 07 вересня 2022 року, що підтверджується відомостями в чеку драгера, з використанням якого проводився 30 липня 2023 року огляд ОСОБА_1 , тобто до закінчення терміну повторної повірки приладу Драгер "Алкотест 7510" (07 вересня 2023 року), то підстави вважати результати огляду недійсними відсутні.

Скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, працівниками поліції в порушення вимог ст. 266 КУпАП ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, оскільки непідписаний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння свідчить про пряму незгоду з результатами огляду проведеного за допомогою приладу «Драгер». Вказані доводи апеляційної скарги апеляційний суд вважає, такими що суперечать матеріалам справи про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу, що положення ч. 3 ст. 266 КУпАП та п. 7 Р. 1 Інструкції № 1452/735, не зобов`язує працівників поліції пропонувати пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі у випадку, якщо особа згодна з результатами огляду проведеного за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу. Крім того, ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення та роздруківку результату проходження огляду за допомогою приладу приладу Drager ALCOTEST 7510, тест №571, реквізити якого зафіксовані в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, без будь-яких зауважень.

А тому зазначені доводи, апеляційний суд вважає такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині того, що ОСОБА_1 не є суб`єктом даного адміністративного правопорушення, оскільки відеозаписом не зафіксовано факт зупинку транспортного засобу під керуванням останнього, апеляційний суд зазначає наступне.

Відеозаписом зафіксовано рух транспортного засобу «MAN TGX 18.400» д/н/з НОМЕР_1 до його зупинки (диск 2), під час розмови з працівниками поліції ОСОБА_1 не заперечував, що керував даним транспортним засобом, на питання «Куди прямуєте ?», відповів «Рухаюсь в порт» (Р. 471045, 22:12:12). Крім того на підтвердження встановлення особи надав з транспортного засобу «MAN TGX 18.400» документи, що підтверджують особу, право водіння т/з та документи на зазначений т/з.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відеозаписи, апеляційний суд вважає належними доказами, оскільки обставини які ними зафіксовані відповідають обставинам встановленим під час розгляду справи.

Апеляційний суд не приймає доводи скаржника, що суд першої інстанції перебрав на себе обов`язки щодо підтримання обвинувачення, а участь прокурора по даній справі була необхідною, зважаючи на наступне.

За практикою ЄСПЛ провадження у справі про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП, з огляду на суворість передбачених санкцією цієї статті стягнень у виді штрафу і позбавлення права керування транспортними засобами, їх каральну і профілактичну мету, у розумінні Конвенції вважається «кримінальним» (рішення у справах: заява №15523/89; «Маліга проти Франції» (Malige v. France) від 23 вересня 1998 року, заява № 27812/95; «Гурепка проти України» (Gurepka v. Ukraine) від 6 вересня 2005 року, заява № 61406/00).

Згідно з законодавством України керування транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння є адміністративним правопорушенням. Відтак процедура розгляду відповідних судових справ належить до сфери регулювання не Кримінального процесуального кодексу України, а КУпАП.

У частині першій статті 250 КУпАП для прокурора та його заступника передбачено право брати участь у розгляді справи. Однак процесуального порядку забезпечення такої участі не передбачено ні цим Кодексом, ні Законом України «Про прокуратуру», ані підзаконними нормативно-правовими актами. Законодавець у главі 21 КУпАП «Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення» не включає прокурора до складу учасників цього провадження.

Уповноважений орган Національної поліції на стадії досудового оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення фактично виконував функцію обвинувачення та разом із протоколом скерував до суду одержані ним письмові докази. У письмових поясненнях заявника і клопотанні захисника про закриття провадження у справі сторона захисту виклала власну позицію про невинуватість свою у вчиненні правопорушення. Як правоохоронний орган, що на етапі досудового провадження виконував функцію сторони обвинувачення, так і сторона захисту обґрунтовували свої позиції у письмових документах, поданих до суду в обсязі, який кожна сторона вважала необхідним та достатнім, і перед судом обидві були в однаковому становищі.

Оскільки суд не вчиняв жодних процесуальних дій, ініціювання чи здійснення яких у змагальній судовій процедурі належало б до повноважень сторони обвинувачення, а в основу винесеної постанови суд поклав лише письмові матеріали, надані уповноваженим правоохоронним органом, а тому відсутні підстави вважати, що суд упереджено розгляд справи та перебрав на себе повноваження щодо підтримання обвинувачення.

До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного суду від 30.08.2023 року у справі № 208/712/19.

Апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 під розгляду справи як в суді першої інстанції так і апеляційній був забезпечений кваліфікованою юридичною допомогою та його захисник приймав участь у всіх судових засіданнях, а тому скаржник повною мірою скористався своїми правами обстоювати у суді власну позицію на рівних умовах з уповноваженим державним органом, захищатися всіма передбаченими законом засобами, у тому числі оспорювати докази, і бути почутим судом.

Враховуючи викладене, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України підтверджуються зібраними по справі доказами. Підстави вважати вказані докази неналежними у суду апеляційної інстанції відсутні.

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування або зміни оскаржуваної постанови суду, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови у межах доводів і вимог апеляційної скарги, суд вважає, що висновок суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_1 , винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, ґрунтується на належних, достовірних і допустимих доказах, які будучи проаналізованими, не викликають сумнівів у наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гармаш Михайло Юрійович на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29 лютого 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без задоволення.

Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Н.В. Стахова