Справа № 456/5259/24
Провадження № 3/456/2389/2024
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 листопада 2024 року м. Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янів Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №375869 від 21.09.2024 року, ОСОБА_1 , 21.09.2024 року близько 20:48 год. в АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , в ході якого ображав її нецензурною лайкою та словесно погрожував, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначив, що не згідний зі складеним протоколом та пояснив, що між ним та його колишньою дружиною ОСОБА_2 є неприязні стосунки, внаслідок чого між ними періодично виникають конфлікти, але це не підтверджує того факту, що він систематично вчиняє щодо ОСОБА_2 домашнє насильство. Просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Турчин Ю.І. в судовому засіданні покликалася на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не розкрито суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме об`єктивну сторону. Зазначила, що матеріали справи не містять інформації про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Крім того, в матеріалах справи відсутня оцінка ризиків повторного вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства на підтвердження систематичності такої протиправної поведінки. Просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях її підзахисного події і складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, з підстав, наведених у клопотанні про закриття провадження у справі.

Суд, заслухавши пояснення особи, який притягається до адміністративної відповідальності та його представника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом, згідно з вимогами ст. 280КУпАП уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Так, диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до ч. 2 ст. 173-2 КУпАП адміністративним правопорушення є ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Таким чином, кваліфікуючою ознакою ч. 2 ст. 173-2 КУпАП є вчинення діяння, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, особою, що протягом року була піддана адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративні правопорушення кваліфіковані зач. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Однак, у матеріалах справи відсутня інформація про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Більше того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №375869 від 21.09.2024 в графі «чи притягався (лася) до адміністративної відповідальності» зазначено, що ОСОБА_1 не притягався до адміністративної відповідальності.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).

Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що призвели або могли призвести до завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до п. 9 Розділ ІІ «Документування адміністративних правопорушень» Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 за № 1496/27941, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 375869 від 21.09.2024 відсутня обов`язкова ознака об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, та не зазначено про те, чи могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої діями ОСОБА_1 , або чи була завдана така шкода, відтак суть вчиненого адміністративного правопорушення, всупереч вимогам вищезгаданої Інструкції, не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, визначеним ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за якою складено протокол.

Крім того, нормами ст. 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються прізвища, адреси свідків. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Таким чином, законодавством надається юридичне значення участі свідка під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Однак свідки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №375869 від 21.09.2024 залучені не були.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявний терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №339261 від 21.09.2024, однак, з такого не вбачається повторності, систематичності вчинення домашнього насильства з боку ОСОБА_1 відносно потерпілої.

Крім того, стосовно оцінки ризиків повторного вчинення кривдником домашнього насильства уповноважений представник поліції за кожним випадком домашнього насильства на кожну постраждалу особу складає оцінку ризиків відповідно до наказу Міністерства соціальної політики України, Міністерства внутрішніх справ України від 13 березня 2019 року № 369/180 «Про затвердження Порядку проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства».

До ризиків відносяться - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Однак, матеріали справи не містять жодної оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, на підставі яких можна б було встановити систематичність вчинення такого.

Відтак з долучених до матеріалів справи доказів неможливо встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд звертає увагу, що він не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об`єкту; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкту; г) суб`єктивної сторони.

Відсутність (недоведеність) хоча б однієї з ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування щодо неї заходів державного примусу.

Відтак, суд приходить до переконання про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки є недоведеною об`єктивна сторона адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За таких обставин, суд вважає, що при складенні матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, щодо ОСОБА_1 не зібрано переконливих доказів його вини, що позбавляє суд можливості вирішити питання про наявність складу правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю, оскільки в його діях відсутній склад інкримінованого правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 9, 36, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Назар ЯНІВ