ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2394/24 Номер провадження 33/814/1027/24Головуючий у 1-й інстанції Грошова Н. М. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., з секретарем судового засідання ОСОБА_1 , за участі адвоката Мільгевської Я.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Мільгевської Я.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 15 серпня 2024 року ,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки, с. Велика Рублівка Котелевського району Полтавської області, громадянки України, на утриманні має малолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнуто з ОСОБА_2 користь держави судовий збір у розмірі 605, 60 гривень.

Відповідно до постанови судді, 29.06.2024 о 19 год. 00 хв. по АДРЕСА_2 , неналежним чином виконувала обов`язки по вихованню неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушила ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», а саме син ОСОБА_3 застосував перцевий балончик на дитячому майданчику у дворі будинку, що призвело до отримання травми неповнолітнім ОСОБА_4 у вигляді хімічного опіку І ступеня рогівки обох очей та повік.

Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Мільгевська Я.В. в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Сторона захисту в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності та свідків, не містять точних даних про те, що розпилення перцевого балончику на руку потерпілого ОСОБА_5 , було вчинено безпосередньо сином ОСОБА_2 , навпаки батько ОСОБА_5 , зазначив, що його син не може точно вказати хто з дітей це зробив. Інші свідки дали пояснення зі слів інших осіб, які не були встановлені судом.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 систематично неналежно займається вихованням свого сина.

Зауважує, що протокол складено 16.07.2024 року, тоді як події, що розглядаються у даній справі відбулись 29.06.2024 року, згідно з поясненнями, що додані до матеріалів справи, сама ОСОБА_2 та інші особи були опитані щодо подій безпосередньо в той же день.

Окрім цього, у протоколі ВАД № 316449 від 16.07.2024 року, у графі «Свідки» не зазначені особи, пояснення яких додаються до матеріалів справи.

ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення, у судове засідання апеляційного суду не з`явилася, клопотань про відкладення не надала, за таких обставин, вважаю за можливе судовий розгляд проводити без її участі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши аргументи адвоката Мільгевської Я.В. в підтримку апеляційної скарги, яка не заперечувала щодо проведення апеляційного розгляду справи за відсутності ОСОБА_2 , приходжу наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_2 належним чином дотримані.

Наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, підтверджується зібраними у справі про адміністративне правопорушення й розглянутими в судовому засіданні доказами, яким дана правильна юридична оцінка.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом, згідно його апеляційної скарги, не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_2 винуватою суд першої інстанції послався на докази, а саме на відомості, що містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 316449 від 16.07.2024 року; письмових поясненнях матері ОСОБА_3 - ОСОБА_6 від 29.06.2024, письмових поясненнях ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . ОСОБА_10 від 29.06.2024; консультативним висновком КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфософського Полтавської обласної ради», відповідно до якого ОСОБА_4 29.06.2024 встановлений діагноз хімічний опік І ступеня рогівки та повік обох очей; рапортом працівника поліції.

Статтею 150 Сімейного Кодексу України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Як зазначає апелянт в своїй апеляційній скарзі, а також під час апеляційного розгляду, матеріали справи не містять даних про розпилення перцевого балончику на руку потерпілого ОСОБА_5 саме ОСОБА_3 .

Такі доводи апелянта спростовуються письмовими поясненнями долученими до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, сама ОСОБА_6 у своїх письмових поясненнях вказала, що особисто 29.06.2024 ввечері перед прогулянкою на дитячий майданчик дала своєму сину ОСОБА_3 перцевий балончик для захисту від тварин.

Крім того, із письмових пояснень неповнолітнього ОСОБА_8 , вбачається, що 26.06.2024 ввечері він зі своїми товаришами ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_5 і ОСОБА_13 вийшли гуляти в двір на дитячий майданчик. Вова приніс з дому перцевий балончик дратівливої дії та продемонстрував на майданчику, як ним користуватися, натискав та пшикав в бік. Він попросив у ОСОБА_14 подивитися балончик, який був не заблокований та відбулося випадкове розпилення. Проте ніхто не постраждав. В подальшому він пішов додому попити води, а коли повернувся дізнався, що ОСОБА_15 потрапив перцевим балончиком на руки ОСОБА_5 , що призвело до подразнення шкіри, а також очей. З ним було проведено профілактичну бесіду щодо недопущення подібного в майбутньому;

У письмових поясненнях ОСОБА_9 від 29.06.2024. вказала, що зі слів сина ввечері 29.06.2024 він пішов гуляти у двір будинку АДРЕСА_3 , у одного з хлопців на ім`я ОСОБА_15 був перцевий балончик для захисту від тварин. Потім ОСОБА_15 випадково натиснув на нього та рідна потратила на руки ОСОБА_5 , якими він потер руки та можливо очі, бо в нього почало все пекти. При цьому, ОСОБА_15 вибачився перед Артемом бо він випадково це зробив;

Письмові пояснення ОСОБА_10 від 29.06.2024 про обставини події відповідають та узгоджуються з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Апеляційний суд звертає увагу, що письмові пояснення свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про обставини отримання хімічного опіку неповнолітнім ОСОБА_4 внаслідок необачних дій неповнолітнього ОСОБА_3 пов`язаних з розпиленням рідини дратівливої дії та потраплянням ОСОБА_4 в очі є послідовні та узгоджені між собою, та не викликають сумнівів у їх достовірності, тому суд критично ставиться до доводів адвоката щодо недоведеності факту використання перцевого балончику саме ОСОБА_3 .

Доводи апелянта про відсутність доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 систематично не належно займається вихованням свого сина, апеляційний суд вважає необґрунтованим.

Апеляційний суд вважає, що за подіями 29.06.2024 ОСОБА_6 відповідно до вимог ст.150 СК не виконала обов`язок щодо виховання сина, тобто цілеспрямованого впливу на свідомість та поведінку її дитини, оскільки саме ОСОБА_2 маючи прямий обов`язок щодо виховання дитини, особисто надала своєму неповнолітньому сину у використання перцевий балончик на дитячий майданчик, тобто місце скупчення людей, застосування якого держава пов`язує з вжиттям заходів щодо самозахисту виключно особами, які досягли 18 років, що спричинило негативні наслідки у вигляді отримання хімічного опіку рогівки очей дитини.

На переконання апеляційного суду, в протоколі про адміністративне правопорушення в достатньому обсязі зазначено про факт, який можна розглядати як наслідок недостатнього виконання ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків.

Апеляційний суд наголошує, що повага до прав та свобод інших людей означає як знання своїх прав, виконання обов`язків, так і знання прав, свобод і обов`язків інших осіб, а також дотримання загально правової заборони, яка міститься у ст. 67 Конституції України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб (ч. 2 ст. 13 ЦК України). Саме на засвоєння вказаних принципів і має бути спрямоване виховання дитини.

Інші апеляційні доводи апелянта є суб`єктивними та необґрунтованими, оскільки не підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 252 КУпАП орган, (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, судом першої інстанції правильно встановлено, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а саме невиконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання свого сина.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять.

Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Апеляційний суд не вважає, що складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_6 16.07.2024 за подіями 29.06.2024 є тим процесуальним порушенням порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, який впливає на її винуватість та можливість застосування до неї адміністративного стягнення.

Відсутність посилання у протоколі про адміністративне правопорушення на долучені до нього документи не спростовує факту наявності таких документів, як і факту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення.

За змістом протокол складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості. Якихось істотних недоліків протоколу, які б тягли визнання його недопустимим доказом, не вбачається.

Апеляційний суд не знаходить порушень вимог Закону чи нормативно-правових актів працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Мільгевської Я.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 15 серпня 2024 року щодо ОСОБА_2 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко