ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/915/24

Номер провадження 3/495/626/2024

02 лютого 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Мишко В.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Південного регіонального управління НОМЕР_1 прикордонного загіну відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-18 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ПдРУ № 308285, 29.01.2024 року о 01:10 годині, ОСОБА_1 порушив правила несення прикордонної служби, а саме під час перебування у прикордонному наряді «контрольний пост», на місці несення служби мав при собі особистий мобільний телефон, чим порушив вимоги наказу від 27.01.2024 року №248-АГ «Про використання особистих засобів мобільного зв`язку», пп.11 п.2 Розділу ІІ «Інструкції про службу прикордонних нарядів ДПСУ», за що передбачено відповідальність за ч.2 ст.172-18 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не погодився з обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення та винним себе не визнав. Пояснив, що він використовував телефон виключно у період відпочинку та тільки для можливості з`єднання з близькими родичами, які проживають в зоні бойових дій.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ПдРУ № 308285, 29.01.2024 року та іншими матеріалами адміністративної справи.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 присутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КпАП України, а саме порушення вчинене в умовах особливого періоду, правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

При малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначність як ознака адміністративного правопорушення характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу. Питання про можливість або ж недоцільність звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення в кожному конкретному випадку вирішується правозастосовчим органом (посадовою особою), виходячи з того, що малозначні правопорушення це такі діяння, які:

1)не являють собою великої суспільної небезпеки,

2) у вчиненні яких порушник щиро розкаявся,

3) не заподіяли або не здатні були заподіяти значної шкоди суспільним чи державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим, охоронюваним законом, цінностям.

Вирішуючи питання про визнання адміністративного правопорушення малозначним, суд посилається на характер особи правопорушника, наявність на утримані неповнолітніх дітей, батьків, осіб х інвалідністю, перше притягнення до адміністративної відповідальності, ступінь протиправності вчиненого правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують відповідальність.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ , при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_1 положення ст. 22 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 22, 33-35, ч.2 ст.172-18, 221, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі № 495/915/24 за матеріалами ІНФОРМАЦІЯ_3 НОМЕР_1 прикордонного загіну відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В.Мишко