КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/494/2024
Головуючий в суді І інстанції Омельян І.М.
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 лютого 2024 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Кашперської Т.Ц., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Вознюка В`ячеслава Анатолійовича, розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Вознюка В`ячеслава Анатолійовича на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 03 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст. 2.9 «а» ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 03 листопада 2023 року на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , за порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у сумі 536,80 грн. на користь держави.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він 12 вересня 2023 року о 10:56 керував автомобілем Volkswagen Caddy д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Харківське шосе у стані алкогольного сп`яніння, огляд для визначення стану сп`яніння проведено за згодою водія на місці зупинки за допомогою приладу «Drager Alcotest» (результат огляду 0,34 проміле). Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У апеляційній скарзі захисника Вознюка В.А., поданій 13 листопада 2023 року, указано на порушення вимог матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та необхідність скасування постанови.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на ст. 7, 245, 252, 256, 280, 283 КУпАП, положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Вказував, що всупереч вимогам законодавства у протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизована суть адміністративного правопорушення, не вказано, з яких підстав поліцейський вважав, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, не зазначено, які ознаки сп`яніння в нього виявлені згідно Інструкції № 1452/735.

Вказував, що на неодноразові прохання надати документи на прилад Драгер, працівник поліції (чоловік) повідомив, що їх немає. З результатами огляду, який показав нібито 0,34 проміле, ОСОБА_1 був не згоден, про що неодноразово говорив працівнику поліції (чоловіку), який час від часу до нього підходив. З дівчиною-поліцейським ОСОБА_1 майже не спілкувався, вона складала документи. А чоловік-поліцейський розповідав ОСОБА_1 , щоб він давав всі коментарі в суді, який його вислухає, і що до лікаря-нарколога їхати теж не треба, бо у них такий самий прилад Драгер. Тоді ОСОБА_1 сказав поліцейському, що він не показав йому герметичність трубки та не дав йому самому розпакувати трубку, на що поліцейський відповів, що нічого страшного.

Вказував, що в порушення вимог ст. 266 КУпАП, п. 7 Розділу 1 Інструкції № 1452/735, п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі після його незгоди з результатами огляду.

Вказував, що згідно матеріалів справи огляд проводився лікарем-наркологом на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, як і на місці зупинки транспортного засобу, який він поставив під сумнів, та результат виявився 0,29 проміле. На його прохання здати інші біологічні зразки лікар відмовив.

Посилався на положення Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року, вказував, що долучений до матеріалів справи відеозапис не містить безперервної фіксації події, переривається тричі, на оптичному диску наявний відеозапис з камери лише одного з поліцейських, натомість майже всю бесіду проводив з ним інший поліцейський (чоловік). Тобто уповноваженою особою до протоколу про адміністративне правопорушення не додано безперервний відеозапис з нагрудної камери, що свідчить про зміну (коригування) відеозапису особою, яка копіювала відеозапис, що прямо заборонено Інструкцією. Оскільки існують сумніви в аутентичності цього відеозапису оригіналу, просив визнати його неналежним та недопустимим доказом.

Зауважував, що на відеозаписі поліцейський запитав у своєї колеги, чи є перегар, на що остання відповіла, що «слабенький такий». На 01 хв. 30 сек. відеозапису поліцейський, не показуючи ОСОБА_1 трубку, її запакованість та герметичність, дістає з пакета трубку, на думку ОСОБА_1 , імітуючи розривання пакету, та вставляє в прилад Драгер. На 27 хв. 37 сек. відеозапису поліцейська каже ОСОБА_1 , щоб він підписав акт про показники приладу Драгер, але не запитує, чи згоден він з результатом, хоча поліцейському-чоловіку ОСОБА_1 неодноразово повідомляв про незгоду з результатом.

Щодо похибки приладу Драгер, повідомляв, що відповідно до чеку Драгер, температура повітря була +23 градуси по Цельсію на момент проходження огляду, однак відповідно до довідки Укргідрометцентру, температура повітря в той час була 19,2 градуси тепла. На адвокатський запит УПП у м. Києві ДПП НПУ надали нібито діючі сертифікати на прилад Драгер, однак зазначені сертифікати не співпадають з реальними сертифікатами, які повинні бути в наявності.

Одночасно, відповідно до п. 2.2 Інструкції на газоаналізатор Драгер, його призначенням є вимірювання концентрації алкоголю у видихуваному повітрі, натомість як КУпАП та Інструкція № 1452/735 передбачають наявність алкоголю в крові.

Також, згідно інструкції до приладу Alcotest 6820, технічними характеристиками вказаного приладу передбачено допустиму похибку при експлуатації приладу у робочих умовах навколишнього середовища від -5 до +50 градусів Цельсія у діапазоні вимірювання від 0 до 0,84 проміле, і реальне значення з урахуванням похибки приладу може знаходитися в межах 0,23 + 0,042 проміле, за умови виконання всіх вимог і додержання всіх застережень щодо умов експлуатації та правил використання приладу.

Вказував, що згідно п. 4 розділу 7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06 листопада 2015 року, поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за матеріалами про адміністративне правопорушення, передбачені ч. 2, 3 ст. 130 КУпАП - довідку про належність транспортного засобу, чого зроблено не було.

Також, у протоколі обов`язково мають бути зазначені та долучені до протоколу відомості про наявність чи відсутність у порушника посвідчення водія. У разі непредявлення посвідчення водія на місці зупинки інформація про наявність чи відсутність їх у особи має бути перевірена через відповідні інформаційні бази. До протоколу має додаватися копія посвідчення водія або інформація про отримання порушником прав з зазначенням їх серії, номера. У разі відсутності у порушника посвідчення водія до протоколу має додаватися відповідна інформація з бази.

На підставі вищевикладеного просив постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 03 листопада 2023 року скасувати, провадження в справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Під час апеляційного перегляду працівник поліції ОСОБА_2 , який викликався в якості свідка за клопотанням захисника, надав письмові пояснення від 05 лютого 2024 року, згідно яких 12 вересня 2023 року він ніс службу в складі екіпажу Рубін 307 спільно з напарником лейтенантом поліції ОСОБА_3 в м. Києві по Харківському шосе, 12. О 10:56 на підставі п. 3.5 Закону України «Про національну поліцію» було зупинено транспортний засіб Volkswagen Caddy д.н.з. НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 , у якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. В подальшому водій пройшов огляд за допомогою алкотестеру «Драгер», результат огляду 0,34 проміле, з яким спочатку погодився. На водія було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також працівником поліції ОСОБА_3 , яка викликалась до суду в якості свідка за клопотанням захисника, було надано письмові пояснення від 05 лютого 2024 року, згідно яких 12 вересня 2023 року о 10:56 в м. Києві по вул. Харківське шосе, 12, перебувала в складі екіпажу «Рубін-307» зі старшим лейтенантом ОСОБА_2 . Під час патрулювання було зупинено транспортний засіб Volkswagen Caddy д.н.з. НОМЕР_1 за порушення ПДР, відносно водія було розглянуто справу та винесено постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Під час спілкування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано огляд на стан сп`яніння за допомогою Alcotest Драгер. Зі згоди водія був проведений огляд, результат якого показав 0,34 проміле. Водій підписав чек Драгеру про результат огляду та підписав акт огляду на стан сп`яніння, чим підтвердив згоду з результатом. Відповідно після проведених дій нею було складено протокол відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ознайомлено з ним водія, який отримав копію протоколу. Подію було зафіксовано на нагрудний відеореєстратор 473484.

Апеляційним судом за клопотанням захисника Вознюка В.А. було допитано в якості свідка працівника поліції ОСОБА_2 , який пояснив, що дату події не пам`ятає; під час патрулювання ними було встановлено, що водій ОСОБА_1 керує транспортним засобом без чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Під час спілкування з водієм відчули запах алкоголю, запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що водій погодився. Результати тесту показали 0,34 проміле алкоголю, в зв`язку з чим було складено протокол про адміністративне правопорушення. В подальшому ОСОБА_1 повідомив ОСОБА_2 , що не згоден з результатами. Пам`ятає, що ОСОБА_1 підписав чек алкотестера і акт огляду. Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складала його колега ОСОБА_3 . Він особисто не роз`яснював ОСОБА_1 його права та обов`язки.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Вознюка В.А., які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити, показання свідка ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МОН України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби).

Згідно п. 4, 5, 7, 10 розділу ІІ Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дотримання наведених вимог працівниками поліції під час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння судом першої інстанції перевірено.

Висновки судді місцевого суду про доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 531998 від 12 вересня 2023 року в частині часу і місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу, яка його вчинила, ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким особа керувала,

чеком Drager Alcotest 6820 від 12 вересня 2023 року 11 год. 00 хв., прилад ARJL-0258, принтер № ARJK-0462, згідно якого у видихнутому ОСОБА_1 повітрі виявлено 0,34 проміле алкоголю, підписаним ОСОБА_1 ;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 12 вересня 2023 року за допомогою Alcotest 6820, ARJL-0258, згідно якого ОСОБА_1 згоден з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння 0,34 проміле;

відеозаписом з бодікамери поліцейського, на якому відображено процедуру медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу - газоаналізатору Drager Alcotest; дізнавшись про результат огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 на запитання поліцейського, чи погоджується він з результатами огляду, незгоди не висловив і лише запитав у поліцейської, якими будуть наслідки відносно нього (11:07:00), на що поліцейська роз`яснила санкцію ч. 1 ст. 130 КУпАП; на запитання, чи вживав ОСОБА_1 , алкогольні напої, останній підтвердив, що напередодні вживав алкогольні напої (пиво) (11:03:55). Крім того, на відео зафіксовано, що працівник поліції перевірив прилад на справіність та точність результатів (11:04:35).

На вказані обставини обґрунтовано звернуто увагу судом першої інстанції.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши вказані докази та надавши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наявності підстав для притягнення його до відповідальності та на законних підставах наклав на нього стягнення, належним чином мотивувавши своє рішення.

Особа, яка проходить огляд на стан сп`яніння, на власний розсуд самостійно вирішує, чи згідна вона з результатом, який отримано при проведенні огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, чи не погоджується з ним.

Незгода водія транспортного засобу із позитивним результатом проведеного поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння повинна бути здійснена безпосередньо після проведення такого огляду шляхом активних дій та висловлена в категоричній чіткій формі.

Із відеозапису, відзнятого на нагрудну камеру поліцейського, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, суд встановив, що водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного пристрою Drager Alcotest 6820, результат якого є позитивним, складає 0,38 проміле етилового спирту, тобто виявлено стан алкогольного сп`яніння, при цьому ОСОБА_1 , дізнавшись про результат огляду, не висловив жодних заперечень щодо результатів огляду та не наполягав на проведенні такого огляду у закладі охорони здоров`я.

Також в графі «з результатами згоден» Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 підтвердив свою згоду з результатами огляду особистим підписом. Роздрукований на принтері № ARJK-0462 чек Alcotest Drager 6820, прилад ARJL-0258, теж підписаний ОСОБА_1 .

За таких обставин суд першої інстанції правильно встановив, що водій ОСОБА_1 погодився з результатами огляду.

Подальша незгода ОСОБА_1 з результатами розгляду за допомогою технічного пристрою Drager Alcotest 6820 та повідомлення ним про ці обставини працівнику поліції ОСОБА_2 , що ним як свідком було підтверджено в апеляційному суді, не впливає на наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та доведеність вини ОСОБА_1 , оскільки підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення в даному випадку у поліцейського виникають після встановлення факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак алкогольного сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції про проходження огляду на стан сп`яніння, проходження водієм такого огляду на місці зупинки транспортного засобу і згода водія з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відтак, зміна водієм думки щодо результатів огляду після початку оформлення працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення правового значення не має.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційної скарги, що в порушення вимог ст. 266 КУпАП, п. 7 Розділу 1 Інструкції № 1452/735, п. 6 Порядку № 1103, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі після його незгоди з результатами огляду.

Доводи апеляційної скарги, що всупереч вимогам законодавства у протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизована суть адміністративного правопорушення, не вказано, з яких підстав поліцейський вважав, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, не зазначено, які ознаки сп`яніння в нього виявлені згідно Інструкції № 1452/735, відхиляються апеляційним судом як неспроможні, з огляду на те, що у випадку складання протоколу про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є самостійним складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ознаки алкогольного сп`яніння не вказуються.

Не підтверджуються будь-якими доказами та відхиляються апеляційним судом доводи апеляційної скарги, що на неодноразові прохання надати документи на прилад Drager ОСОБА_1 працівник поліції відмовив йому в цьому та відмовляв від проходження огляду в медичному закладі, а також безпідставно відхилив сумніви ОСОБА_1 щодо герметичності мундштуку від приладу Drager.

Доводи апеляційної скарги, що згідно матеріалів справи огляд проводився лікарем-наркологом на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager, як і на місці зупинки транспортного засобу, який він поставив під сумнів, та результат виявився 0,29 проміле, на його прохання здати інші біологічні зразки лікар відмовив, є сумнівними з точки зору відношення до даної справи та відхиляються апеляційним судом як безпідставні.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, що долучений до матеріалів справи відеозапис не містить безперервної фіксації події, переривається тричі, апеляційний суд враховує, що у пункті 5 Розділу ІІ, пункті 1 Розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, зазначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам. Поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

Апеляційний суд частково погоджується з доводами апеляційної скарги, що камера працювала не безперервно. Разом з тим, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення ААД № 531998 від 12 вересня 2023 року, а саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що було встановлено поліцейським за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, з проведенням огляду водія в установленому законом порядку, безперервно зафіксовані на відеозаписі, що узгоджується з вимогами ч. 2 ст. 266 КУпАП.

Апеляційний суд відхиляє як безпідставні припущення доводи апеляційної скарги щодо ознак монтажу відеозапису в зв`язку з наявністю переривань, з огляду на те, що після переривання відеозапис починається з того ж часу і тих же кадрів без наявності хронологічних пауз або ознак зміни обстановки, яка передувала перериванню.

Є необґрунтованими та відхиляються апеляційним судом доводи апеляційної скарги, що на оптичному диску наявний відеозапис з камери лише одного з поліцейських, хоча майже всю бесіду проводив з ОСОБА_1 інший поліцейський (чоловік), з огляду на те, що положеннями ст. 266 КУпАП, п. 4 Порядку № 1103 не встановлено кількість матеріалів відеозапису, які підлягають долученню до протоколу про адміністративне правопорушення, та з огляду на складання протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 531988 саме поліцейським ОСОБА_3 , відеозапис з нагрудної камери якої б/к № 473484 і було долучено до матеріалів даної справи.

Доводи апеляційної скарги, що на відеозаписі поліцейський запитав у своєї колеги, чи є перегар, на що остання відповіла, що «слабенький такий», не спростовують висновків суду першої інстанції про встановлення винуватості ОСОБА_1 в порушенні п. 2.9 «а» ПДР та скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційної скарги про несправність приладу Drager, в яких скаржник посилався на невідповідність температури повітря 23 градусів Цельсія дійсним показникам повітря в м. Києві 12 вересня 2023 року, імітацію поліцейським розривання пакету з мундштуком, посилання на ймовірні похибки в результатах огляду за допомогою приладу Drager, невідповідність, на думку скаржника, наданих поліцією сертифікатів на прилад Drager реальним сертифікатам, які повинні бути в наявності, неможливості використання в даному випадку приладу Drager для вимірювання концентрації алкоголю, оскільки ОСОБА_1 , у разі незгоди з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу, мав право на медичний огляд у лікаря-нарколога згідно вимог ст. 266 КУпАП, п. 7 розділу І Інструкції № 1452/735, п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, однак цим правом на свій розсуд не скористався і з результатами огляду погодився.

Апеляційний суд відхиляє безпідставні доводи апеляційної скарги, що згідно п. 4 розділу 7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06 листопада 2015 року, поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за матеріалами про адміністративне правопорушення, передбачені ч. 2, 3 ст. 130 КУпАП - довідку про належність транспортного засобу, також, у протоколі обов`язково мають бути зазначені та долучені до протоколу відомості про наявність чи відсутність у порушника посвідчення водія.

Апеляційний суд зауважує, що Інструкція № 1376, на яку посилається скаржник, таких вимог не містить.

Натомість, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, передбачено здійснення поліцейським відповідних дій, але лише в разі оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, вчинені повторно (розділ VІІ Інструкції № 1395), підстав для чого в даному випадку не встановлено, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено за ч. 1 ст. 130 КУпАП без ознак повторності.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи захисника мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, будь-яких доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з матеріалів справи не вбачається і вони не знайшли свого підтвердження.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року, Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, щоб особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_1 не викликають.

При цьому апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону районним судом, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.

Апеляційний суд приймає до уваги, що апеляційна скарга не містить доводів щодо міри відповідальності, призначеної судом першої інстанції, та щодо обставин, які могли бути не враховані судом при накладенні стягнення.

Наведене вказує на необґрунтованість поданої апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Постанова судді Дніпровського районного суду м. Києва від 03 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Вознюка В`ячеслава Анатолійовича залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 03 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст. 2.9 «а» ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кашперська Т.Ц.