П О С Т А Н О В А

Справа № 126/884/24

Провадження № 3/126/606/2024

"08" травня 2024 р. м. Бершадь

Суддя Бершадського районного суду

Вінницької області

Хмель Р. В.

розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.2 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №181980 від 06.04.2024 встановлено, що в цей же день, о 00:04 в с.Красносілка, по вул. Гагаріна, Водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, хитка хода. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, що було зафіксовано на нагрудну камеру.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №320836 від 06.04.2024 встановлено, що в цей же день о 00:04 в с.Красносілка по вул. Гагаріна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 та під час перевірки встановлено, що у водія немає посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив ПДР.

Згідно ст. 36 ч.2 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи, що в провадженні судді Бершадського районного суду ОСОБА_2 одночасно знаходяться дві справи про адміністративне правопорушення відносно однієї особи, для повного та всебічного розгляду, справи 126/884/24 (провадження 3/126/606/2024), №126/896/24 (провадження 3/126/617/2024) відповідно до ст. 36 КУпАП слід об`єднати в одне провадження. Об`єднаній справі присвоїти 126/884/24 (провадження 3/126/606/2024).

Перед початком судового розгляду справи ОСОБА_1 та його законному представнику ОСОБА_3 було роз`яснено права у відповідності до ст.268 КУпАП.

ОСОБА_3 , заявила клопотання про закриття провадження у справі, обгрунтовуючи це тим, що під час складання відносно її сина адміністративних протоколів, її як законного представника не було залучено.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Так, при здійсненні провадження про притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка є неповнолітньою суди зобов`язані забезпечувати точне й неухильне застосування діючого законодавства, своєчасний та якісний їх розгляд, керуватися Конституцією України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, зокрема Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, Мінімальними стандартними правилами ООН, що стосуються відправлення правосуддя щодо неповнолітніх від 29 листопада 1985 року («Пекінські правила»), а також враховувати практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до абз. II і ІІІ п. «b» ч. 2 ст. 40 Конвенції про права дитини Держави-учасниці, зокрема, забезпечують, щоб кожна дитина, яка, як вважається, порушила кримінальне законодавство чи звинувачується в його порушенні, мала принаймні такі гарантії: негайне і безпосереднє інформування її про звинувачення проти неї, а у випадку необхідності, через її батьків чи законних опікунів, та одержання правової й іншої необхідної допомоги при підготовці та здійсненні свого захисту; невідкладне прийняття рішення з розглядуваного питання компетентним, незалежним і безстороннім органом чи судовим органом у ході справедливого слухання згідно із законом у присутності адвоката чи іншої відповідної особи і, якщо це не вважається таким, що суперечить найкращим інтересам дитини, зокрема, з урахуванням її віку чи становища її батьків або законних опікунів.

Мінімальні стандартні правила ООН щодо відправлення правосуддя стосовно неповнолітніх (Пекінські правила, 1985 р.) спрямовують на те, щоб кримінальні провадження щодо неповнолітніх здійснювались швидко і без будь-яких затримок; вимагають, щоб особи, які ведуть ці провадження, мали відповідну кваліфікацію; наказують поважати право неповнолітнього на конфіденційність, щоб уникнути заподіяння шкоди через непотрібну гласність; передбачають можливість закриття провадження за нереабілітуючими підставами для того, щоб обмежити негативні наслідки судового розгляду і вироку; рекомендують при виборі запобіжних заходів враховувати тяжкість, мотиви, причинив чинення злочину та особливості підлітка і виходити при цьому з принципу мінімальної достатності.

Здійснюючи провадження щодо неповнолітніх, у кожному окремому випадку судді, суд зобов`язані зважати, що особа набуває повної процесуальної дієздатності лише з досягненням повноліття та враховувати, що національним законодавством та міжнародними договорами закріплено особливий підхід до неповнолітніх правопорушників, що зумовлює застосування інших, відмінних від тих, які застосовуються до дорослих, форм реалізації адміністративної відповідальності.

Міжнародними засадами, на яких ґрунтуються розгляд провадження щодо неповнолітніх є не тільки презумпція невинуватості неповнолітнього але і забезпечення права неповнолітнього на ефективний захист його інтересів, що передбачає обов`язкову участь захисника щодо неповнолітніх, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні правопорушення з моменту встановлення факту неповноліття, допит неповнолітнього у присутності захисника та забезпечення права батьків приймати участь у справі в якості законних представників неповнолітнього.

Відповідно до вимог ст. 270 КУпАП інтереси неповнолітнього мають право представляти законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

Як встановлено з матеріалів провадження, ОСОБА_1 є неповнолітньою особою та на час вчинення правопорушень йому виповнилось 17 років.

Згідно з вимогами п. 7 Мінімальних стандартних правил ООН, що стосуються відправлення здійснення правосуддя щодо неповнолітніх, право мати адвоката та право на присутність батьків є основними процесуальними гарантіями захисту прав неповнолітніх.

Крім того, при затриманні неповнолітнього його батьки або опікун негайно повідомляються про таке затримання, а у разі неможливості такого негайного повідомлення, батьки або опікун повідомляються пізніше в найкоротші можливі терміни.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Таким чином, забезпечення права на захист неповнолітньої особи при її притягненні до будь - якого виду юридичної відповідальності здійснюється шляхом обов`язково залучення законного представника.

При цьому, правовий статус неповнолітнього, як особи, що не володіє повним обсягом дієздатності, для належної реалізації права на захист потребує залучення законного представника в незалежності від наявності про це клопотання неповнолітнього.

Зокрема, необхідно враховувати, що в цілому неповнолітні за рівнем інтелектуального і вольового розвитку відстають від дорослих, а їх життєвий досвід недостатній для того, щоб вони мали можливість об`єктивно оцінювати конкретну ситуацію та вибирати лінію поведінки, яка відповідає їх інтересам та можуть помилятись у тлумаченні змісту визначення наведеної правової поведінки. Для гарантування правового захисту неповнолітніх на досудовому слідстві і в судовому розгляді законом передбачено спеціальні норми, що встановлюють особливість провадження у цих справах

Судом досліджено дані відеозапису, які долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.

Долучений до матеріалів справи відеозапис, не містить достатніх даних, які дозволяють спростувати доводи законного представника неповнолітнього ОСОБА_1 , оскільки відеозаписом підтверджено факт, що під час складання протоколів відносно неповнолітнього, законного представника залучено не було.

Матеріали провадження не містять даних, які дозволяють встановити, що неповнолітньому ОСОБА_1 у повному обсязі були роз`яснені його права і поліцейськими були здійснені належні заходи щодо повідомлення батьків неповнолітнього про його затримання під час керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь. Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи наведене, суд вважає, що досліджена судом сукупність доказів не дозволяє прийти до висновку поза розумним сумнівом про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 33-35, 130 ч.1, 126 ч.2 , 268, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративні правопорушення за ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Бершадський районний суд Вінницької області на протязі 10 днів з дня її винесення.

Суддя Р. В. Хмель