ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/5065/23 Головуючий І інстанції - Макаров В.О.
Провадження № 33/818/157/24 Суддя доповідач - Гєрцик Р.В.
Категорія: ч.5 ст.126 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Гєрцика Р.В.

секретаря судового засідання Соболєвої Є.Є.

за участю захисника Іщенко К.Ю

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків апеляційну скаргу захисника Іщенко К.Ю. на постанову судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 16 листопада 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, щодо ОСОБА_1 -

УСТАНОВИВ

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Згідно постанови судді, 18 серпня 2023 року о 12 годині 35 хвилин за адресою: м. Харків, вул. Карачівське шосе, 113 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - Skoda SuperB, д.н.з. НОМЕР_1 , будучі позбавленим права керування транспортним засобом, повторно протягом року.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.5 ст. 126 КУпАП.

Постановою судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 16 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник Іщенко К.Ю. просить постанову судді скасувати та винести нову постанову, якою провадження у справі закрити з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП .

В обґрунтування заявлених апеляційних вимог посилається на те, що матеріалами справи не підтверджено, що ОСОБА_1 був водієм та керував транспортним засобом та працівники поліції його не зупиняли.

Крім того, вказує, що матеріали справи не містять доказів, а саме належним чином засвідчену копію постанови суду про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами.

Мотиви суду

Перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, заслухавши доводи захисника на підтримання вимог апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено,що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод(далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією ч.5 ст.126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за повторне, протягом року, вчинення порушень, таких як: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Так, судовим розглядом встановлено, що 18 серпня 2023 року о 12 годині 35 хвилин за адресою: м. Харків, вул. Карачівське шосе, 113 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - Skoda SuperB, д.н.з. НОМЕР_1 , будучі позбавленим права керування транспортним засобом, повторно протягом року.

Внаслідок зазначених подій та встановлених фактичних даних працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 517354 від 18.08.2023 року.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, яким судом першої інстанції надано належну правову оцінку.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Переглядаючи доводи апелянта про те, що матеріалами справи не підтверджено, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем та був зупинений на вимогу працівників поліції, то апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що такі доводи спростовуються дослідженим судом відеозаписом з нагрудної камери співробітника патрульної поліції від 18.08.2023 року. З відеозапису вбачається, що в ході спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 запитує про причину зупинки (00 хв. 53 сек. відеозапису), в подальшому розмовляє по телефону та повідомляє невідомій особі, що його зупинила поліція (08 хв. 09 сек. відеозапису), звертається з запитанням до поліцейського щодо того, о котрій годині його зупинили (11 хв. 55 сек. відеозапису). Також ОСОБА_1 в один з моментів відеозапису висловлює намір покинути місце події на автомобілі, при цьому рухається в його напрямку. В цей момент на відеозапису чітко видно, що в автомобілі, який стоїть на відстані 10-15 м від місця спілкування, інші особи, в тому числі водій, не перебувають. Крім того, саме ОСОБА_1 спілкується з представниками поліції, надає їм документи, заперечує проти їх дій щодо зупинки автомобіля, тобто виявляє активну поведінку, цілком характерну для водія транспортного засобу після його зупинки.

Зазначені обставини дають суду підстави пересвідчитися в тому, що саме ОСОБА_1 , а не будь-яка інша особа, керував автомобілем Skoda SuperB, д.н.з. НОМЕР_1 18.08.2023 р. та був зупинений співробітниками патрульної поліції як водій зазначеного транспортного засобу.

Твердження захисника про відсутність законних причин зупинки транспортного засобу спростовуються відомостями рапорту командиру взводу №1 роти№3 батальону №3 УПП в Харківській області з якого вбачається, що 18.08.2023 року автомобіль Skoda SuperB, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 був зупинений у відповідності до п.3 ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію». Крім того такі твердження підтверджуються відеозаписом, з якого вбачається, що на запитання ОСОБА_1 про причину зупинки, працівником поліції зазначено, що його було зупинено у відповідності до п.3 ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію»

Доводи захисника про те, що до матеріалів справи не долучено засвідчену копію постанови суду про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, то такі доводи є необґрунтованими, оскільки диспозиція ч.5 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме:

-керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП);

-керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3 ст. 126 КУпАП);

-керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).

Тобто доказуванню у даній справі підлягає вчинення ОСОБА_1 протиправних дій, заборона яких передбачена ч.4 ст.126 КУпАП, та як убачається з копії постанови серії ЕАС № 7480521 від 07.08.2023 року, ОСОБА_1 раніше було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, що складає кваліфікуючу ознаку повторності, передбачену ч.5 ст.126 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції підтвердив, що відносно нього в минулому було винесено постанову Жовтневого районного суду м. Харкова, якою його визнано винуватим за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та позбавлено його права керування транспортними засобами, в подальшому він не отримував посвідчення на право керування транспортними засобами.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, а саме, що останній внаслідок порушення вимог п. 2.1 «а» ПДР України, повторно протягом року керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, а тому оскаржуване судове рішення в цій частині є законним та мотивованим.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладене відповідно до положень ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особами, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно із Порядком видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства (п. 20).

Виходячи із системного аналізу зазначених норм, правова природа додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної статті і полягає у забороні керувати транспортними засобами.

Позбавлення права керувати транспортними засобами має відповідати загальній меті будь-якого покарання, передбаченій ст. 23 КУпАП. У контексті питання, яке розглядається, особливої уваги набуває досягнення мети покарання щодо запобігання вчиненню нових правопорушень як особами, які вчинили адміністративні правопорушення, так і іншими особами, з дотриманням засади справедливості та принципу рівності всіх перед законом.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП підтверджується сукупністю досліджених доказів, які є логічними, послідовними та узгоджуються між собою.

Апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги такими, що мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Застосований районним судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для її виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційий суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Іщенко К.Ю. залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 16 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Гєрцик