Єдиний унікальний номер судової справи: 477/30/23 Головуючий суду І інстанції - суддя Полішко В.В.
Номер провадження: 33/812/264/24 Головуючий суддя апеляційного суду - Крамаренко Т.В.
Категорія: ст. ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання - Голощаповою А.О.,

за участю захисника ОСОБА_1 адвоката Поповської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Поповської Оксани Михайлівни про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 327165 від 20 грудня 2022 року, водій ОСОБА_1 20 грудня 2022 року о 01 год 20 хв керував транспортним засобом ВАЗ 2114 40, номерний знак НОМЕР_1 по автомобільній дорозі М14 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, а також огляду на стан сп`яніння в медичному закладів в установленому законом порядку відмовився на місці зупинки транспортного засобу, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, 24 квітня 2024 року адвокат Поповська О.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 подала до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції за допомогою засобів поштового зв`язку апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Як на підставу поновлення строку, адвокат Поповська О.М. вказує на те, що про наявність оскаржуваної постанови їй стало відомо 16 квітня 2024 року під час ознайомлення з матеріалами справи, у зв`язку з чим просила про поновлення строку.

Вислухавши пояснення адвоката Поповської О.М. на підтримку доводів клопотання про поновлення строку, перевіривши доводи щодо поважності причин пропуску строку викладені в апеляційній скарзі, вивчивши матеріали справи суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно з положеннями КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами особі, яка порушує питання про поновлення пропущеного строку.

Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenkov. Ukraine), заява N8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у ст.17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається зазначати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні ЄСПЛ від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

При вирішення питання поновлення строку оскарження суди мають забезпечувати дотримання балансу суспільного та приватного інтересів, оскільки держава в особі судових органів повинна забезпечити заінтересованим особам право на використання наявних засобів правового захисту, заінтересовані особи повинні розраховувати на те, що процесуальні норми судочинства будуть застосовані, а неналежне використання своїх прав однією із сторін у судовому процесі не стане перешкодою для іншої сторони в реалізації її права на виконання судового рішення.

Виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, принцип правової визначеності передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Вказаною вище практикою ЄСПЛ, яка є преюдиційною, встановлено, що, якщо заявники у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду їх справи їх права на доступ до правосуддя не є порушеними.

З матеріалів справи вбачається, що 20 грудня 2022 року о 01 год 40 хв працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 327165 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

13 січня 2023 року до Жовтневого районного суду Миколаївської області надійшли адміністративні матеріали, зокрема, відносно ОСОБА_1 та того ж дня згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілено судді Полішко В.В. (а.с.9).

Судом першої інстанції вперше дану справу призначено до розгляду на 23 лютого 2023 року на 10 год 15 хв, про що ОСОБА_1 повідомлено за номером телефону, що зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, про що складено телефонограму (а.с.10).

23 лютого 2023 року адвокат Поповська О.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги від 20 лютого 2023 року № 20/02 звернулась до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.11).

Розгляд справи, призначений на 23 лютого 2023 року відкладено судом на 13 квітня 2023 року на 13-00 год у зв`язку з поданою заявою захисника (а.с.14). При цьому ОСОБА_1 повідомлено про відкладення справи шляхом направлення повідомлення у додаток «Viber» за його номером телефону, а також направлено судову повістку на його поштову адресу.

13 квітня 2023 року судове засідання не відбулося та було відкладено судом на 26 червня 2023 року на 16 год 30 хв у зв`язку з неявкою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с.17).

Згідно наявної в матеріалах справи розписки від 13 квітня 2023 року, захисник ОСОБА_1 адвокат Поповська О.М. обізнана про наступну дату судового засідання (26 червня 2023 року о 16 год 30 хв) (а.с.18). Крім того, ОСОБА_1 також було повідомлено про дату наступного судового засідання у додаток «Viber» за його номером телефону (а.с.19-20).

23 червня 2023 року в судове засідання ОСОБА_1 та його захисник адвокат Поповська О.М. не з`явились, натомість від захисника надійшли письмові пояснення по справі (а.с.21-27).

У зв`язку з неявкою ОСОБА_1 26 червня 2023 року в судове засідання, розгляд справи відкладено на 02 жовтня 2023 року на 16-00 год, про що ОСОБА_1 та його захисника повідомлено шляхом надсилання повідомлень у додаток «Viber» за їх номерами телефону (а.с.28-31).

02 жовтня 2023 року призначений розгляд справи відкладено у звязку з перебуванням судді Полішко В.В. на лікарняному ( а.с.32).

Наступні судові засідання судом були призначені на 04, 18 та 20 грудня 2023 року, про що ОСОБА_1 та його захисник адвокат Поповська О.М. повідомлялись шляхом надсилання повідомлень у додаток «Viber» за їх номерами телефону (а.с. 32 - 41).

Між тим, жодних клопотань, заяв про відкладення розгляду справи 20 грудня 2023 року як від ОСОБА_1 так і від його захисника адвоката Поповської О.М. на адресу суду не надходило.

20 грудня 2023 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за відсутності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Поповської О.М. винесено постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

21 грудня 2023 року судом першої інстанції згідно супровідного листа № 477/30/23/13076/2023 копію постанови суду від 20 грудня 2023 року направлено на поштову адресу ОСОБА_1 (а.с.46).

Більш того, з комп`ютерної програми документообігу суду Д-3 вбачається, що оскаржувана постанова суду надіслана судом до ЄДРСР 21 грудня 2023 року, а згідно відомостей офіційного сайту ЄДРСР оприлюднено для загального доступу 25 грудня 2023 року.

Отже, оскаржувана постанова суду з 25 грудня 2023 року знаходилась у відкритому загальному доступі для ознайомлення на сайті ЄДРСР.

Однак, апеляційну скаргу на вказану постанову суду захисник ОСОБА_1 адвокат Поповська О.М. подала лише 24 квітня 2024 року (а.с.58 зворот).

Доводи про те, що про наявність оскаржуваної постанови захиснику стало відомо лише 16 квітня 2024 року під час ознайомлення з матеріалами є непереконливими з огляду на викладені вище обставини.

При цьому, при належній зацікавленості захисника Поповської О.М., яка на підставі договору про надання правової допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , провадженням щодо нього та бажанням у розумні інтервали часу цікавитись провадженням у справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, сам ОСОБА_1 так і його захисник ОСОБА_2 могли реалізувати право на оскарження постанови суду першої інстанції у передбачені законом строки.

Крім того, відповідно до положень ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» (https://court.gov.ua/) та «Єдиний державний реєстр судових рішень» (https://reyestr.court.gov.ua), за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду, як і ознайомитися з постановленим рішенням. Згідно з інформацією з офіційного сайту ЄДРСР (https://reyestr.court.gov.ua/Review/115812683) оскаржувана постанова зареєстрована на сайті 22 грудня 2023 року з забезпеченням надання загального доступу 25 грудня 2023 року.

Отже, в даному випадку вказана захисником ОСОБА_1 адвокатом Поповською О.М. обставина не може бути визнана поважною причиною пропуску процесуального строку.

Посилання адвоката Поповської О.М. в суді апеляційної інстанції як на поважність причин пропуску строку на звернення до суду з апеляційною скаргою, факту перебування ОСОБА_1 в лавах ЗСУ, суд апеляційної інстанції враховує, однак вважає його таким, що не може бути безумовною підставою для поновлення строку з огляду на наступне.

Як вбачається, з наявного в матеріалах справи ордеру на надання правничої (правової) допомоги, ОСОБА_1 уповноважив адвоката Поповську О.М. на представництво його інтересів по даній справі в суді першої інстанції (а.с.12).

ОСОБА_2 приймала участь у розгляді справи в суді першої інстанції, заявляла клопотання, надавала письмові пояснення, а тому була обізнана про розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 в суді першої інстанції.

Будь-яких інших посилань на поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження клопотання не містить, як і не наведено адвокатом Поповською О.М у судовому засіданні під час апеляційного у справи.

Апеляційна скарга, подана після закінчення встановленого законом строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За встановлених обставин, враховуючи, що захисником ОСОБА_1 адвокатом Поповською О.М. не підтверджено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, у задоволенні її клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку оскарження постанови судді Жовтневого районного суду Миколаївської області слід відмовити та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи апеляційної скарги щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки за результатами розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20 грудня 2023 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Апеляційну скаргу з додатками повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Крамаренко