Справа №461/9362/24
Провадження №3/461/3408/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2024 року м. Львів.

Суддя Галицького районного суду м. Львова Юрків О.Р.,

за участю представника Львівської митниці Лубоцького Б.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 08.05.2015 року, виданий органом 7101,

за ч.3 ст. 471 Митного Кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:

21.07.2024 о 13 год. 34 хв. в зону митного контролю в напрямку «виїзд з України», смугою руху "червоний коридор» пункту пропуску «Краківець - Корчова» митного поста «Краковець» Львівської митниці заїхав рейсовий автобус «Херсон- Плзень», р .н. НОМЕР_2 . Під час проведення митного огляду у валізі пасажирки - громадянки України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 серед особистих речей було виявлено не задекларований товар: Біблії - 2 шт. з ознаками старовини, що можуть мати історичну або культурну цінності, про які під час заповнення митної декларації не було заявлено. Біблії 21.07.2024 року було передано на склад митниці з метою проведення в подальшому книгознавчої експертизи на предмет належності до історичних чи культурних цінностей. Львівська митниця (лист від 29.07.2024 №7.4-2/28-13-02/5.9/20788) звернулась до Львівської національної наукової бібліотеки України ім. В. Стефаника з метою проведення дослідження згаданих вище видань. Згідно з експертним висновком (лист від 02.10.2024р. №374), одна з Біблій - «Новий завіт» «становить значну історико-культурну та видавничу цінність, підлягає занесенню до Державного реєстру національного культурного надбання України».

Згідно з ч.2 ст. 13 Закону України "Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей" підставою для пропуску культурних цінностей за межі митної території України є свідоцтво на право вивезення (тимчасового вивезення) зазначених у ньому культурних цінностей. Вивезення культурних цінностей без цього свідоцтва забороняється. Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 448 "Про порядок вивезення (пересилання) за межі митної території України громадянами дорогоцінних металів (за винятком банківських металів, пам`ятних та ювілейних монет України із дорогоцінних металів), дорогоцінного каміння та виробів із них, а також культурних цінностей з метою їх відчуження" - вивезення (пересилання) за межі митної території України громадянами культурних цінностей з метою їх відчуження у разі коли сумарна фактурна вартість культурних цінностей: не перевищує суму, еквівалентну 10 000 євро, здійснюється на підставі свідоцтва встановленого зразка на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей та з обов`язковим письмовим декларуванням. ОСОБА_2 , під час проходження митного контролю 21.07.2024 не надала жодних дозвільних документів.

Львівська митниця запропонувала ОСОБА_1 прибути на митний пост «Краковець» для участі у складенні протоколу (лист від 10.10. 2024 № 7.4 -4/28-13-02/10/27699), однак у визначений час вона не прибула та про причини не повідомила.

Таким чином, ОСОБА_1 здійснила недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.

Дії ОСОБА_1 органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачене ч.3 ст. 471 МК України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, наслідки неявки.

Відповідно до ст. 526 МК України, вважаю можливим проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що не з`явилася на виклик суду, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Представник митниці в судовому засідання зазначив, що у діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, яке їй інкриміноване. До останньої слід застосувати стягнення, передбачене санкцією частини 3 статті 471 МК України.

Частиною 3 статті 471 МК України передбачено, що недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами - тягне за собою накладення штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією таких товарів або без такої.

Згідно з приміткою ст. 471 МК України, вбачається, що недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору ("зелений коридор")".

Відповідно до ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу.

У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант (ч. 1, 2, 4 ст. 266 Митного кодексу України).

Згідно з ч.2 ст.366 Митного кодексу України, канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

За ч.4 ст 366 МКУ, громадянин самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" або "червоний коридор") для проходження митного контролю за двоканальною системою. Відповіпо до примітки до ст. 471, недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору ("зелений коридор").

Згідно з ч.5 ст.366 МК України обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Згідно з ч.2 ст. 13 Закону України "Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей" підставою для пропуску культурних цінностей за межі митної території України є свідоцтво на право вивезення (тимчасового вивезення) зазначених у ньому культурних цінностей. Вивезення культурних цінностей без цього свідоцтва забороняється. Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 448 "Про порядок вивезення (пересилання) за межі митної території України громадянами дорогоцінних металів (за винятком банківських металів, пам`ятних та ювілейних монет України із дорогоцінних металів), дорогоцінного каміння та виробів із них, а також культурних цінностей з метою їх відчуження" - вивезення (пересилання) за межі митної території України громадянами культурних цінностей з метою їх відчуження у разі коли сумарна фактурна вартість культурних цінностей: не перевищує суму, еквівалентну 10 000 євро, здійснюється на підставі свідоцтва встановленого зразка на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей та з обов`язковим письмовим декларуванням.

З експертного висновку №375 від 02.10.2024 року вбачається, що одна з Біблій 1.[Новий завіт]. [Київ: друкарня Печерської лаври, друга половина XVIII ст.]. Примірник становить значну історико-культурну та видавничу цінність, підлягає занесенню до Державного реєстру національного культурного надбання України; 2. [Новый Заветь Господа Нашего Іисуса Христа. На славянском и русском наречии]. [Санктпетербург, начало XX в.] 476 с. + 531 с. примірник належить до багатотиражних релігійних російських видань, не має ознак приналежності до бібліотечних зібрань, не має історико-культурної цінності.

Заслухавши думку представника митниці, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України, оскільки вона вчинила дії, спрямовані на недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами, а саме: недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України, та які переміщуються громадянами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України, підтверджується протоколом про порушення митних правил №1331/20900/24 від 21.10.2024 року та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об?єктивному взаємозв?язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Вирішуючи питання призначення виду стягнення за порушення митних правил, з урахуванням характеру вчиненого порушення митних правил, особи правопорушника, який до адміністративної відповідальності за порушення митних правил раніше не притягувалася, обставин справи, приходжу до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення в межах санкції статті, якою передбачено вчинене правопорушення.

Біблію [Новий завіт]. [Київ: друкарня Печерської лаври, друга половина XVIII ст.], яка становить значну історико-культурну та видавничу цінність та підлягає занесенню до Державного реєстру національного культурного надбання України, що була безпосереднім предметом правопорушення і переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України - підлягає конфіскації в дохід держави та таку слід передати Львівській національній науковій бібліотеці України імені В. Стефаника.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КпАП України та Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід стягнути в користь держави судовий збір у розмірі 605, 60 гривень.

Окрім того, на підставі ч.1 ст.519 МК України та розрахунку витрат на зберігання на складі митниці, з правопорушника слід стягнути суму витрат за зберігання, яка складає 15,65 грн.

Керуючись ст.ст. 248, 249, 251, 283-285 КУпАП, ст.ст. 459, 461, 487, 526, 527, 528 МК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.3 ст. 471 МК України та накласти стягнення 5100,00 грн. штрафу в дохід держави.

Товар, вилучений згідно з протоколом про порушення митних №1331/20900/24 від 21.10.2024 року, а саме:

[Новий завіт]. [Київ: друкарня Печерської лаври, друга половина XVIII ст.]. Оправа: картон у коричневому шкірзаміннику, покритий малиновим оксамитом конфіскувати в дохід держави та передати Львівській національній науковій бібліотеці України імені В. Стефаника.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці Державної митної служби України 15,65 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605, 60 грн. судового збору.

Постанова судді у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду, особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.Р. Юрків.