Справа № 488/678/24
Провадження № 3/488/401/24
ПОСТАНОВА

14.05.2024 року Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Головіна Т.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовець, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 15.02.2024 року о 17:54 годині в м. Миколаєві по пр. Богоявленському, в районі будинку №316, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем «Nissan Juke», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився на нагрудний відеореєстратор №470372, чим порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину не визнав, відповідно до письмових заперечень показав, що в цей день біля магазину Валентина, що на пр.Богоявленському, на нього напали невідомі, йому було нанесено тілесні ушкодження, після того він сів за кермо свого транспортного засобу, щоб поїхати додому, йому стало зле, внаслідок чого ним було скоєно ДТП. Після того у нього почалася кровотеча, а співробітники поліції протягом години не приїздили на місце пригоди, тому він вирушив додому, де дружина йому надала першу медичну допомогу. Після цього він повернувся самостійно до місця пригоди, де співробітники поліції звинуватили його у керуванні ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Такий стан він заперечив при складанні протоколу, тому відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Просив суд закрити відносно нього справу за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

З наданого диску з відеозаписом з нагрудного відео реєстратора поліцейського, на якому зафіксовані події 15.02.2024 року вбачається, що відеозапис розпочатий у вказаний день о 18.58 годині, коли з розмови між співробітниками поліції та ОСОБА_1 слідує, що годину потому мало місце ДТП, ОСОБА_1 повідомляє, що він був перед цим побитий, відповідно відеозапису, в останнього наявні на обличчі тілесні ушкодження, на запитання інспектора ОСОБА_1 повідомляє, що заяву з приводу його побиття до поліції він писати не буде, що залишив місце ДТП, бо чекав їх біля години, та після того уїхав, бо був побитий, заперечує перебування його у стані алкогольного сп`яніння та відмовляється від проходження відповідного огляду на місця та у медичному закладі.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши письмові матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення від 15.02.2024 року за ст.130 ч.1 КУпАП, копії протоколів про адміністративні правопорушення від 15.02.2024 року за ст.124, 122-4 КупАП, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд, довідку Управління патрульної поліції в Миколаївській області про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія від 16.02.2024 року, відеозапис з місця події, та надавши оцінку представленим доказам, приходжу до таких висновків.

Порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, регулюється також Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року (надалі Інструкція №1395); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (надалі- Інструкція №1452/735); постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» - надалі Порядок.

Відповідно до розділу 10 п.4 Інструкції № 1395, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, за правилами ч.1 ст.266 КУпАП оглядові на стан сп?яніння підлягають не будь-які особи (як того захотілося працівнику поліції), а лише ті, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння. При чому, ознаки алкогольного сп`яніння з достатньою чіткістю визначені Інструкцією № 1452/735.

Відповідно до п.4 Розділу І цієї Інструкції такими ознаками є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п.5 Порядку, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Як вбачається з відеозапису, складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 розпочато о 18.58 годині після того, як ОСОБА_1 повторно прибув на місце ДТП. При цьому, інспектором ОСОБА_1 констатується, що той ніби-то вчинив ДТП у стані алкогольного сп`яніння.

Натомість, відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , останній 15.02.2024 року керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння о 17.54 годині, а ДТП за участю останнього мала місце о 18.00 годині.

Таким чином, складання протоколу за ч.1 ст.130 КупАП відносно ОСОБА_1 відбулось через годину після констатування факту керування останнім автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Допитаний у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП потерпілий ОСОБА_2 щодо своїх показань, наданих патрульним поліції, в частині перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час ДТП, в суді їх не підтвердив, пояснивши, що невдовзі після ДТП, він перебував на іншому боці дороги, не поряд з ОСОБА_1 , запаху алкоголю він нього не міг чути. Він не є експертом, тому не може стверджувати, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, а показання в його поясненнях, записані інспектором поліції не з його слів.

Отже в матеріалах справи відсутні докази, які варті довіри, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом 15.02.2024 року о 17.54 годині, мав явні ознаки алкогольного сп?яніння, а представлений відеозапис констатує події, які мали місце о 18.58 годині та також не містить доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в цей день о 17.54 годині у стані алкогольного сп`яніння.

З представлених суду доказів також встановлено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 співробітниками поліції взагалі не був проведений, відеофіксація такого огляду відсутня, а результати огляду, викладені в акті огляду, зафіксовані виключно з твердження інспектора, що ОСОБА_1 вчинив ДТП у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладені обставини, підстав для проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 у поліцейських не було, оскільки у останнього на час інкримінованих подій, як-то визначено в протоколі - керування транспортним засобом 15.02.2024 року о 17.54 годині, були відсутні ознаки сп`яніння, визначені вказаною раніше Інструкцією, принаймні, доказів цьому факту суду не представлено, а за відсутності таких ознак, на думку судді, відмова водія пройти медичний огляд є правомірною; поміж іншого фактично огляд ОСОБА_1 , результати якого лише формально викладені в акті його огляду, проведено не було, а намагання працівників поліції схилити водія до відвідування медичного закладу в такому випадку межує зі свавіллям.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) надає «автономне» значення концепції «кримінальне обвинувачення», незалежне від категорій, що використовуються в національних правових системах держав - учасниць Конвенції («Адольф проти Австрії» (Adolf v. Austria), пункт 30).Першочергова оцінка ЄСПЛ застосовності кримінального аспекту ст.6 Конвенції ґрунтується на критеріях, викладених у рішенні у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (Engel and Others v. the Netherlands) (пункти 82-83): 1) класифікація в національному законодавстві; 2) характер правопорушення та 3) суворість покарання, ризику якого піддається відповідна особа.

При цьому, в практиці ЄСПЛ перший критерій має відносну значимість та слугує тільки як відправна точка. Другий та третій критерії являються альтернативними та необов`язково застосовуються одночасно; для вирішення про застосовність ст.6 Конвенції достатньо, щоб розглядуване правопорушення за своїм характером вважалось «кримінальним» з точки зору Конвенції або щоб за вчинене правопорушення на особу покладалось покарання, яке за своїм характером та ступеню серйозності належало в цілому до «кримінальної» сфери («Озтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), пункт 54; «Лутц проти Німеччини» (Lutz v. Germany), пункт 55).

Аналізуючи вказані вище джерела права, враховуючи вид та розмір санкції, яка визначена національним законом за вчинення правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, порівнюючи її з санкцією кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України, вважаю, що адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП з точки зору Конвенції можна вважати «кримінальним». Тому, з урахуванням засад правосуддя та принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, вважаю обґрунтованим застосування в даному випадку положень ст.62 Конституції України, відповідно до ч.3 якої, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Всі вищевказані обставини в сукупності є суттєвим порушенням порядку, визначеного чинним законодавством щодо належного проведення огляду на стан сп`яніння.

Всі сумніви в даному випадку суддя, у відповідності до ст.62 Конституції України, трактує на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та приходить беззаперечного висновку про недоведеність допустимими і належними доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно із ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об?єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. На підставі ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. В той же час згідно ст.247 КУпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З аналізу представлених доказів суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, а тому дане провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст.9 , ст. 130 , п. 1 ст. 247 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП - закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її прийняття.

Суддя Т.М. Головіна