ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/14/24 Справа № 199/2937/23 Суддя у 1-й інстанції - МАШКІНА Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Федорця Є.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Федорця Євгенія Євгенійовича щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

на постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 20 квітня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 20 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто із Насипаєва ОС судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

У постанові суду зазначено, що 25.03.2023 о 00 годині 20 хвилин в м. Дніпро по вул. Промислова, буд.66, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «NISSAN PRIMERA», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а ПДР України. Огляд проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу Alсotester Drager 6820, результат позитивний, 1,39 проміле.

В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Федорець Є.Є. порушують питання про скасування постанови судді, як незаконної та необґрунтованої, ухваленої з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що доказів на підтвердження саме керування автомобілем з боку ОСОБА_1 працівниками поліції не надано. Факт знаходження ОСОБА_1 в салоні автомобіля ним не спростовується, проте рух він не здійснював, двигун був у незаведеному стані, що виключає можливість руху та керування автомобілем. Далі ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці події, на що останній висунув вимогу про повернення незаконно вилучених у нього посвідчення водія та технічного паспорту на автомобіль. Працівники поліції категорично відмовились від повернення незаконно вилучених документів, після чого між працівниками поліції та ОСОБА_1 виник конфлікт, внаслідок чого останнього було затримано в порядку ст. 260,263 КУпАП. У відношення ОСОБА_3 було застосовано прийоми рукопашного бою та спеціальний засіб кайданки.

Після фактичного затримання ОСОБА_4 , якому не було роз`яснення прав затриманої особи, без повідомлення Центру з надання безоплатної правової допомоги, без участі захисника, без з`ясування ставлення (бажання чи небажання) ОСОБА_1 щодо проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер 6810, працівники поліції провели відповідний огляд.

Після проведення примусового огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер 6810, працівники поліції не роз`яснили затриманому права на незгоду з показаннями приладу та право на проходження огляду у закладі охорони здоров`я.

Наданий працівниками поліції відеозапис з нагрудних камер не фіксує обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення. Згаданий протокол не містить пояснень особи, що притягається до адміністративної відповідальності або відмітки про відмову від надання пояснень із зазначенням двох свідків такої відмови, що свідчить про складання протоколу без присутності самого ОСОБА_1 .

Апелянти вказують, що огляд ОСОБА_3 на стан сп`яніння був проведений не у порядку, визначеного законом та з грубим порушенням вимог ст. 266 КУпАП; Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду; Інструкції з оформлення поліцейського матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Одночасно зі складанням щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, у відношенні нього було складено протокол за ч.1 ст. 185 КУпАП. За наслідками розгляду судом адміністративної справи за протоколом про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 185 КУпАП, провадження у справі було закрито за відсутністю складу правопорушення в діях ОСОБА_1 .

На відеозаписі, долученого працівникам поліції, убачається, що з 00:44 години запису ОСОБА_1 проходить огляд на перебування у стані алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер 6820, при цьому він перебуває у кайданках, йому не було роз`яснено прав та процедуру проходження огляду, у тому числі право відмовитись від проходження огляду на місці, що тягне за собою його доставлення до медичного закладу, а також право відмовитись від огляду у медичному закладі, що лише сукупностю має наслідком складення протоколу та притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Вказують, що наявних у матеріалах справи доказів недостатньо для висновку за принципом поза розумним сумнівом про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Апелянти зазначають, що відповідно до протоколу затримання серії АЗ № 058448 від 25.02.2023 ОСОБА_1 був затриманий в порядку ст.ст. 260-263 КУпАП. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, підставою для його затримання є складання адміністративного матеріалу. В той же час, працівники поліції не роз`яснювали ОСОБА_1 його право на безоплатну вторинну правову допомогу, не з`ясовували у нього чи бажає він мати захисника. В матеріалах справи відсутні відомості про негайне повідомлення відповідному регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про факт затримання ОСОБА_1 та необхідності призначення йому захисника. Також матеріали справи не містять фіксацію відмови ОСОБА_1 від захисника. Виходячи з положень ст. 62 Конституції України, оскільки ОСОБА_1 не було забезпечено належним чином право на захисту під час його адміністративного затримання та складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, порушення порядку проведення огляду водія на стан сп`яніння, сторона захисту уважає, що докази у справі зібрані з грубим порушенням вимог процесуального закону, у зв`язку з чим є недопустимими, а тому перед судом не доведено, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Аналогічних висновків у аналогічних правовідносинах дійшов Дніпровський апеляційний суд, виклавши їх у постанові від 02.12.2022 у справі № 205/6125/22.

Беручи до уваги суворість адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апелянти просять суд виходити з того, що, як і у кримінальному провадження, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особу формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, при цьому послався лише на відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, де зафіксовано пояснення ОСОБА_1 та інших осіб з приводу того, що вони прямують додому. Осіб, які перебували у салоні автомобіля не було встановлено, опитано працівниками поліції на місці події. Відтак, суд не мав права посилатись на пояснення пасажирів автомобіля, як на доказ вини ОСОБА_1 . Також на відеозапису видно лише те, що ОСОБА_1 виходить з водійського сидіння, а не здійснює рух автомобіля. Доказів на підтвердження саме зупинки автомобіля під час його руху, суду надано не було.

На думку апелянтів, факт відсутності заяв чи клопотань ОСОБА_1 про надання йому правової допомоги, не замінює собою обов`язок працівників поліції забезпечити участь захисника одразу ж після моменту затримання ОСОБА_1 в порядку ст.ст. 260-263 КУпАП. А перебування на місці події родичів останнього, враховуючи, що особи цих сторонніх особі не було встановлено, їх не було опитано і зазначено у протоколі, жодним чином не може спростувати факт порушення права ОСОБА_1 на захист.

Оскільки ОСОБА_1 не було роз`яснення право погодитись чи не погодитись з результатами огляду з використанням спеціального технічного засобу Драгер 6820, то відповідно необізнаність ОСОБА_1 про таке право і зумовило відповідну процесуальну поведінку з його боку.

Враховуючи викладене, апелянти просять постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.04.2023 щодо ОСОБА_1 - скасувати та закрити провадження на підставі п.1.ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив, але його неявка, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду.

В суді апеляційної інстанції захисник Федорець Є.Є. підтримав доводи поданої апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, уточнив своє вимоги та просив апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Наполягав на недоведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом за встановлених обставин. Вказував на те, що працівниками патрульної поліції його підзахисному не було роз`яснено право на захист під час затримання та не погоджуватися з результатами медичного огляду за допомогою алкотесту Драгер, який було використано поліцейськими з порушеннями, бо не було проведено пробного тесту. Тому сторона захисту оспорює встановлені результати медичного огляду 1,39 проміле.

Додатково захисник просив врахувати, що наразі ОСОБА_1 проходить військову службу у підрозділі, що займається евакуацією поранених бійців, тому йому потрібні водійські права для виконання бойового завдання.

Вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №018518 від 25.03.2023; рапорт заступника командира батальйону №2 УПП в Дніпропетровській області ДПП від 25.03.2023; роздруківка тесту № 2530 приладу Alсotester Drager 6820 ARНК-0569; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів.

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного перегляду справи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 018518 від 25.03.2023, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1), 25.03.2023 о 00 годин 20 хвилин за адресою: м. Дніпро, вул. Промислова, 66, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «NISSAN PRIMERA», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу Alсotester Drager 6820, результат позитивний, 1,39 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено відмовився згідно ст. 63 конституції України. Вказано, що тимчасово вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, повідомлено місце та час розгляду справи, про що мається власноручний підпис останнього у відповідній графі.

Відповідно до чеку Alkotest Drager 6820, тест № 2530, 25.03.2023 було проведено огляд водія ОСОБА_1 на перебування у стані алкогольного сп`яніння, результат позитивний - 1,39‰ (а.с.3).

Згідно Акту огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, поведінка, що не відповідає дійсності. Огляд проведений за допомогою приладу Драгер Алкотест 6820, результат огляду на стан сп`яніння позитивний 1,39‰. Огляд було зафіксовано на бодікамеру № 471455, 473320. З результатами огляду водій ОСОБА_1 згодний, акт підписаний останнім у відповідній графі (а.с.4).

З рапорту заступника командира батальйон № 2 УПП в Дніпропетровській області капітана поліції Михайла Горобова убачається, що 25.03.2023 під час патрулювання у складі екіпажу Легіон-0052, близько о 00 годин 20 хвилин біля будинку № 66 по вул. Промисловій у м. Дніпрі, було зупинено автомобіль «NISSAN PRIMERA», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням як потів було встановлено, ОСОБА_1 , у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Під час проведення огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 раптово схопив його за кість лівої руки та у подальшому чинив опір при затриманні. Для припинення правопорушення ОСОБА_1 було затримано із застосуванням фізичної сили та спецзасобу кайданки. Далі ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місця, результат огляду 1,30 проміле. Було складену протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, та за ст.185 КУпАП протокол затримання. Водія відсторонено від керування транспортним засобом шляхом усного зобов`язання. Подію зафіксовано на бодікамери: 471455, 473320 (а.с.2).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом апеляційної інстанції було відтворено відеозапис з нагрудних боді-камер працівників патрульної поліції, які містяться у одному безперервному файлі на одному DVD-R диску долученого до матеріалів справи (а.с.1об.)

Так, наявний на диску відеофайл export-wх0sl містить у собі відеозапис з нагрудних камер № 471455, №473320.

На відеозапису з нагрудної камери № 471455 від 25.03.2023 тривалістю 00:16:30-00:31:36 видно, як працівники поліції на службовому автомобіля по ходу слідування подають світловий та звуковий сигнал для зупинки транспортного засобу. Після зупинки автомобіля, поліцейський підходить до автомобіля, що зупинився на узбіччі, з водійського місця виходить, як буде встановлено пізніше, ОСОБА_1 , у якого носом йде кров. Працівник поліції запитав у водія: Що з носом? Куди направляєтесь?

Водій ОСОБА_1 витер кров на обличчі, в цей час жінка, яка перебуває у салоні автомобіля відповіла:Ідемо з дому і додому.

На запитання поліцейського, чи вживав він алкогольні напої, ОСОБА_1 вказав:Не вживав. Я воєнний.

Далі працівник поліції запитав:Огляд на стан сп`яніння за допомогою Драгеру пройдете?

ОСОБА_1 телефонує комусь, вказує, що його зупинили працівники поліції та зазначає:Я не наркоман, я просто захворів.

Жінка, яка перебувала у салоні автомобіля, повідомила, що вони їхали з дому її батьків, який знаходиться поряд, буквально за два метри, додому на вулицю Жулякова.

О 00:19:24 годині працівник поліції знову запропонував ОСОБА_1 :Огляд на стан сп`яніння пройдете?

ОСОБА_1 відповів:Нет конечно.

На запитання працівника поліції, чи відмовляється ОСОБА_1 від проходження огляду та чому, останній відповів:А почему я должен его проходить.

О 00:19:32 годині запису працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про те, що у нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота та нечітка мова, тому згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху він зобов`язаний пройти огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейського. Якщо водій відмовиться від проходження огляду, це є адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, та передбачено адміністративне стягнення.

О 00:20:34 годині запису працівник поліції знову запитав у ОСОБА_1 , чи буде він проходити огляд, на що ОСОБА_1 відповів:Не буду, куда?

Далі працівник поліції повідомив, що відносно водія ОСОБА_1 буде складено протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 :Братан, можно без протокола? Я проехал два двора, чтобы поставить машину. За что я воюю? Чтобы меня штрафовали? Ты же видел. Откуда я ехал. Просто поставить машину. Так нужно было, не было другого просто человека, чтобы ее поставить.

О 00:23:36 годины запису ОСОБА_1 :Ну давай, что там проходить?.

Далі працівник поліції разом з ОСОБА_1 йдуть до службового автомобіля поліцейських. ОСОБА_1 запитав, де його документи. Працівник поліції повідомив, що документи останнього у нього в руках. При цьому віддав водію технічний паспорт на автомобіль, та повідомив, що поверне водійське посвідчення після проходження огляду.

ОСОБА_5 : Отдай его мне.

Працівник поліції: Зараз пройдете тес, і я віддам посвідчення.

ОСОБА_1 : Сейчас отдай, а потом я пройду тест.

Працівник поліції: Ми не торгуємося. Проходите тес, якщо по нулям я віддам Вам водійське посвідчення і їдете далі. Інакше я буду вилучати водійське посвідчення і видам Вам тимчасовий талон на право керування транспортним засобом.

О 00:23:32 годині запису зафіксовано, що ОСОБА_1 силою вириває з рук працівника поліції свої документи. Далі працівник поліції наказує йому завести руки за спину. Потім водій ОСОБА_1 намагається втекти, а жінка кричить. Працівники поліції наказують ОСОБА_1 стояти, завести руки за спину, ОСОБА_1 кричить, використовуючи нецензурну лайку, відбувається бійка та потім адміністративне затримання останнього.

На відеозапису з нагрудної камери № 473320 від 25.03.2023 тривалістю 00:39:41-00:48:42 зафіксовано, що ОСОБА_1 , перебуваючи у кайданках, спокійно стоїть, спілкується з працівниками поліції.

ОСОБА_1 :Я не хотел ничего нарушать, честное слово.

Далі працівник поліції дістав з багажника службового автомобіля технічний пристрій алкотест Драгер, зробив тестовий замір повітря, пояснив ОСОБА_1 як проходити огляд на перебування у стані алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру.

Потім ОСОБА_1 пройшов огляд на перебування у стані алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу Драгеру, результат позитивний 1,39 проміле.

Працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та направлено матеріали до суду, а також буде складено протокол за ст. 185 КУпАП.

ОСОБА_1 :Извините, что я нагрубил. Я не хотел.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах провадження, апеляційний суд вважає, що в наявні докази у сукупності відображають усі обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення та підтверджує факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції.

За нормативним визначенням ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 31 Закону України Про Національну поліцію, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Тому долучений відеозапис відповідає зазначеним вимогам та положенням ст. 251 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено номери нагрудних камер працівників поліції, ці ж номери камер зазначені і на відеозаписі, долученому до матеріалів провадження.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції надав належну правову оцінку доказам, обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Отже зазначені на цих відеофайлах фактичні обставини, а також зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздруківки чеку Драгер, спростовують твердження апелянтів про відсутність у справі доказів на підтвердження перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом.

Апеляційний суд вважає, що хоча вказаний відеозапис і не містить руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та не фіксує обставини моменту зупинки поліцейського транспортного засобу під керуванням останнього, на що звертають увагу апелянти, але в цілому відображає усі обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення та підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

На дослідженому відеозаписі убачається, що після зупинки автомобіля, з водійського місця вийшов ОСОБА_1 , у процесу спілкування з працівниками поліції, останній жодного разу не заперечив, що керував автомобілем, більше того, о 00:21:09 годині запису вказав, що йому потрібно було перегнати автомобіль з одного місця в інше. Ці обставини підтвердила і жінка, яка перебувала в салоні автомобіля, вказавши, що вони їхали з дому її батьків до себе додому. При цьому посилання апелянтів на те, що оскільки працівниками поліції не було встановлено особу зазначеної жінки, на опитано її, а також не було допитано у суді першої інстанції, а тому її пояснення не можна брати до уваги, як належні та допустимі докази, не спростовують встановлених судом першої інстанції обставин події.

Отже твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника про відсутність у справі доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зупинки автомобіля під час його руху, не заслуговують на увагу.

Таким чином твердження апелянтів про те, що наданий працівниками поліції відеозапис підтверджує відсутність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не відповідають дійсності.

Водночас суд апеляційної інстанції враховує той факт, що в поданій апеляційній скарзі сторона захисту не оспорює сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а лише оспорює наявність доказів на підтвердження факту керування транспортним засобом.

Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як зазначено у п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння на національному рівні закріплений у КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 №1395, зареєстрована в Мінюсті України 10.11.2015 №1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрована в Мінюсті України 11.11.2015 за № 1413/27858) і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМУ 17.12.2008 № 1103, з наступними змінами).

З огляду на вищевикладене суд апеляційної інстанції вважає, що працівниками патрульної поліції було дотримано усіх приписів Інструкції щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу.

Доводи апелянтів про те, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння був проведений з грубим порушенням вимог закону, оскільки працівники поліції не роз`яснили водію прав та процедури проходження огляду, у тому числі право відмовитись від проходження огляду на місці, що тягне за собою його доставлення до медичного закладу, а також право відмовитись від огляд у медичному закладі, не ґрунтуються на вимогах закону.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 018518 від 25.03.2023 року, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, повідомлено місце та час розгляду справи у суді, про що мається власноручний підпис ОСОБА_1 у відповідній графі протоколу (а.с.1).

Крім того, апеляційний суд зазначає, що згідно положення ч.3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно наявних матеріалів, ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820 Drager № ARHK-0569, тест №2530, результат огляду склав 1,39 проміле, з яким ОСОБА_3 погодився, підписав протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого будь-яких заперечень щодо результату огляду не мав. Водночас, у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у відповідній графі також мається підпис ОСОБА_1 на підтвердження згоди з результатами проведеного огляду. Будь-які відомості про те, що ОСОБА_1 пред`являв вимогу про направлення його до закладу охорони здоров`я матеріали справи не містять.

Аналізуючи апеляційні вимоги сторони захисту про те, що відеозапис з нагрудних камер працівників поліції не фіксує обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення, що у протоколі не зазначено пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності або відмітки про відмову від надання таких пояснень, що свідчить про складання протоколу за відсутності ОСОБА_3 , апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 018518 від 25.03.2023 щодо ОСОБА_1 містить усі необхідні дані, передбачені положеннями ч.1 ст.256 КУпАП, будь-яких суперечностей або неточностей протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містить, у ньому у повній мірі зазначено суть та ознаки вчиненого адміністративного правопорушення, вірно зазначено пункт Правил дорожнього руху, порушений водієм, а також інші необхідні дані, передбачені положеннями ч.1 ст. 256 КУпАП, зокрема у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено відмовився згідно ст. 63 Конституції України. Відсутність наявності на наданому працівниками поліції відеозаписі факту складання протоколу про адміністративне правопорушення не свідчить про його неналежність, як доказу у даному випадку, враховуючи, що на відеозаписі видно, як один з поліцейських складає протокол у службовому автомобілі, а потім цей поліцейський повідомив іншого про те, що розпочав складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянтів про те, що після фактичного затримання ОСОБА_1 , йому не було роз`яснення права затриманої особи, не повідомлено Центр з надання безоплатної правової допомоги, не було викликано захисника, не зафіксовано відмову від захисника ОСОБА_1 , у зв`язку з чим зібрані по справі докази зібрані з грубим порушенням вимог процесуального закону, є недопустимими, на переконання апеляційного суду є надуманими.

Згідно з ч.3 ст.261 КУпАП органи (посадові особи), правомочні здійснювати адміністративне затримання, про кожний випадок адміністративного затримання осіб інформують у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, крім випадків, якщо особа захищає себе особисто чи запросила захисника.

Відповідно до п. 2 Порядку інформування центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги про випадки затримання, адміністративного арешту або застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, затвердженого постановою від 28 грудня 2011 року № 1363 (Далі - Порядок), негайно з моменту затримання особи суб`єкт подання інформації повідомляє за допомогою телефонного, факсимільного зв`язку на єдиний телефонний номер системи надання безоплатної правової допомоги (0-800-213103) (контактний центр системи надання безоплатної правової допомоги) та інші телефонні номери, електронної пошти або через комплексну інформаційно-аналітичну систему забезпечення надання безоплатної правової допомоги (далі - система) відповідному регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги (далі - регіональний центр), крім випадків адміністративного затримання, якщо особа захищає себе особисто чи запросила захисника...

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну вторинну правову допомогу» від 02.06.2011 № 3460-VI (Далі - Закон № 3460-VI) право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають такі категорії осіб: особи, до яких застосовано адміністративне затримання, - на правові послуги, передбачені пунктами 2 і 3 частини другої статті 13 цього Закону.

Безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; складення документів процесуального характеру (пункти 2, 3 ч. 2 ст. 13 Закон № 3460-VI).

З долученого стороною захисту до матеріалів провадження копії протоколу про адміністративне затримання ОСОБА_1 серії АЗ № 058448 від 25.03.2023 убачається, що останньому роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.ст.55,56,59,63 Конституції України, статтю 268 КУпАП, а також право та можливість отримання безоплатної вторинної правової допомоги, відповідно до Закону України Про безоплатну правову допомогу, про що у відповідній графі мається власноручний підпис ОСОБА_1 .

Крім того, у протоколі вказано, що про місце перебування затриманого, згідно з частиною другою статті 261 КУпАП повідомлено о 00 годин 27 хвилин 25.03.2023, та зазначено про те, що ОСОБА_1 не бажає нікого повідомляти (а.с.23-24). Також на долученому відеозапис з нагрудних камер працівників поліції зафіксовано, як останній повідомляє по телефону про адміністративне затримання ОСОБА_1 .

Отже, твердження ОСОБА_1 та його захисника про порушенням працівникам поліції вимог процесуального закону, не роз`яснення затриманому його процесуальних прав, зокрема і права на захист, не повідомлення Центру з надання безоплатної правової допомоги про здійснення затримання, не заслуговують на увагу і спростовуються матеріалами провадження. Доказів оскарження дій працівників поліції стороною захисту надано не було ні під час розгляду справи судом першої інстанції, ні під час апеляційного перегляду справи.

При цьому, посилання апелянтів з цього приводу на певне рішення Дніпровського апеляційного суду є некоректним, оскільки існуюча в Україні система права, зокрема, про адміністративні правопорушення, не передбачає його джерелом, судовий прецедент. Згідно ч.1 ст.36 Закону України Про судоустрій і статус суддів Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Отже рішення апеляційного суду, зокрема й те, на яке посилаються апелянти, не створюють правових позицій, які б формували єдність судової практики в Україні.

Аналіз досліджених під час судового розгляду та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 20.04.2023, чим було порушено вимоги п.2.9 а ПДР України, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У свою чергу апелянтами в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_6 «поза розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягають апелянти, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення. Тому посилання захисника на необхідність збереження ОСОБА_1 права керування транспортними засобами для виконання евакуаційних завдань військової служби судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Федорця Є.Є. є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 20 квітня 2023 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Федорця Євгенія Євгенійовича - залишити без задоволення, а постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО