Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/76/24 Головуючий суду І інстанції
Категорія: ч. 3 ст. 172-20 КУпАП суддя Подзігун Г.В.
Суддя апеляційного суду
Чебанова-Губарєва Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В.,

за участю секретарів - Вірченко Є.С., Ткаченко Н.Ю.,

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - Петренко К.Д.

розглянула клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 січня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Врадіївка Врадіївського району Миколаївської області, мешкає в АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3 655 грн.

29.01.2024 р. від ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 січня 2023 року, із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. Мотивуючи клопотання про поновлення строку ОСОБА_1 зазначив, що справа про адміністративне правопорушення розглядалась без його участі, та відповідна копія оскаржуваного рішення йому не направлялась.

Про наявність оскаржуваного рішення він дізнався через застосунок «Дія», у якому було зазначено про наявність штрафу, після чого, 04.01.2024 р. він звернувся до центру з надання безоплатної правової допомоги та, в подальшому, до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи. Копію постанови отримав лише 24.01.2024 р., під час ознайомлення з матеріалами справи.

При цьому, станом на 07.12.2022 р. та 23.01.2023 р. (дати призначення справи до розгляду) він був військовослужбовцем та перебував на лінії бойового зіткнення, а відтак не був належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи у суді, як того вимагають положення ст. 268 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 його захисника, на підтримку клопотання про поновлення строку, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного.

За вимогами ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Вирішуючи питання про поновлення строку, суд виходить з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.97 р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на справедливий розгляд судом, яке гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, повинне тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільної спадщини Договірних Держав.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної (правової) визначеності.

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

В рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 р. зазначено, «що від судів вимагається вказувати підстави для поновлення права на оскарження судового рішення, однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі, проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки вказується на те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

Згідно із положеннями ст. ст. 2, 4 Закону України «Про доступ до судових рішень», кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що 18.11.2022 р. відносно ОСОБА_1 складено протокол серії НГ № 000086, за вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

22.11.2022 р. вказаний протокол надійшов для розгляду до Центрального районного суду м. Миколаєва.

Після визначення головуючого судді, судовий розгляд вказаної справи про адміністративне правопорушення призначався на 07.12.2022 р., 12.01.2023 р. та 23.01.2023 р., про що ОСОБА_1 повідомлявся за адресою місця мешкання, зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення та поданій ним апеляційній скарзі.

Крім того, про слухання справи 23.01.2023 р. ОСОБА_1 був повідомлений особисто, шляхом отримання повістки, що підтверджується його особистим підписом в матеріалах справи.

Також, 12.01.2023 р. ОСОБА_1 особисто подав до канцелярії суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення № 490/5361/22, що свідчить про достатню обізнаність розгляду справи відносно нього у місцевому суді.

23.01.2023 р. суддею місцевого суду, із врахуванням того, що ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, постановлено рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення.

Копія вказаної постанови від 23.01.2023 р. направлена ОСОБА_1 поштовим зв`язком за адресою його мешкання та до Центрального відділу ДВС міста Миколаєва.

До Єдиного державного реєстру судових рішень, постанова судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 січня 2023 року у справі № 490/5361/22 надіслана судом 07.02.2023 р. та оприлюднена 09.02.2023 р.

04.01.2024 р. Миколаївським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги видано доручення за № 014-0100006 для надання адвокатом Петренко К.Д. безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1

24.01.2024 р. ОСОБА_1 звернувся із повторним клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення та реалізував відповідне право у цей же день.

В подальшому, 28.01.2024 р., після сплину більш як року з часу винесення оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 подав відповідну апеляційну скаргу.

Твердження ОСОБА_1 щодо порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, у зв`язку з неналежним повідомленням про дату та час судового розгляду, а також про розгляд справи у його відсутність, апеляційний суд вважає безпідставними та такими, що спростовується наведеними вище матеріалами справи.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що незважаючи на те, що ОСОБА_1 посилається на необхідність залучення захисника, як на додаткову підставу пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, апеляційна скарга підписана та надіслана поштою особисто ОСОБА_1 .

Отже, за умови достатньої зацікавленості, ОСОБА_1 мав час та можливість ознайомитись із зазначеним судовим рішенням, та своєчасно реалізувати своє право на захист, шляхом його оскарження в апеляційному порядку із дотриманням приписів закону, в тому числі шляхом залучення захисника для надання правової допомоги.

Враховуючи наведене, а також те, що діючим законодавством перебіг строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення пов`язаний не з моментом отримання її копії, а з днем винесення постанови суду, апеляційний суд доходить висновку про відсутність поважних підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови судді.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 січня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3 655 грн.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.В. Чебанова-Губарєва