Провадження № 3/127/6095/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2024 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Романчук Р.В., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла з Вінницької митниці Державної митної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, паспорт НОМЕР_1 виданий 24.10.2022, код ДРФО НОМЕР_2 , працюючої керівником ТОВ "ТРАНС ЕКСПОРТ УКРАЇНА",

за ст. 485 Митного кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

У період з 02.12.2022 по 06.02.2023 року керівником та особою, уповноваженою на роботу з митницею ТОВ «ТРАНС ЕКСПОРТ УКРАЇНА», ОСОБА_1 до Вінницької митниці в митному режимі експорт подано 40 митних декларацій (далі - ЕМД) типу ЕК10АА на товар «Насіння соняшнику», код згідно УКТЗЕД, а саме:

1.EK10AA23UA79U6UA567906.02.2023ASTRA BIOPLANT EOOD
2.EK10AA23UA45U7UA524503.02.2023ASTRA BIOPLANT EOOD
3.EK10AA23UA69U0UA496902.02.2023ASTRA BIOPLANT EOOD
4.EK10AA23UA64U4UA496402.02.2023ASTRA BIOPLANT EOOD
5.EK10AA23UA87U6UA478701.02.2023ASTRA BIOPLANT EOOD
6.EK10AA23UA04U0UA440431.01.2023ASTRA BIOPLANT EOOD
7.EK10AA23UA65UOUA436531.01.2023ASTRA BIOPLANT EOOD
8.EK10AA23UA63U1UA436331.01.2023ASTRA BIOPLANT EOOD
9.EK10AA23UA28U1UA422830.01.2023ASTRA BIOPLANT EOOD
10.EK10AA23UA75U4UA397527.01.2023ASTRA BIOPLANT EOOD
11.EK10AA23UA74U5UA397427.01.2023ASTRA BIOPLANT EOOD
12.EK10AA23UA09U7UA360927.01.2023ASTRA BIOPLANT EOOD
13.EK10AA23UA05UOUA360526.01.2023ASTRA BIOPLANT EOOD
14.EK10AA23UA99U0UA359926.01.2023ASTRA BIOPLANT EOOD
15.EK10AA23UA45U4UA344526.01.2023ASTRA BIOPLANT EOOD
16.EK10AA23UA43U6UA344326.01.2023ASTRA BIOPLANT EOOD
17.EK10AA23UA79UOUA287923.01.2023BLUOILSRL
18.EK10AA23UA28U4UA222819.01.2023BLUOILSRL
19.EK10AA23UA24U8UA222419.01.2023BLUOILSRL
20.EK10AA23UA12U5UA221219.01.2023BLUOIL SRL
21.EK10AA23UA05U8UA220519.01.2023BLUOILSRL
22.EK10AA23UA40102000I978U4UA197818.01.2023BLUOILSRL
23.EK10AA23UA77U5UA197718.01.2023BLUOILSRL
24.EK10AA23UA76U6UA197618.01.2023BLUOILSRL
25.EK10AA23UA74U8UA197418.01.2023BLUOILSRL
26.EK10AA23UA73U9UA197318.01.2023BLUOIL SRL
27.EK10AA23UA69U5UA136913.01.2023Astra Bioplant LTD
28.EK10AA23UA62U1UA136213.01.2023Astra Bioplant LTD
29.EK10AA23UA61U2UA136113.01.2023Astra Bioplant LTD
30.EK10AA23UA90U2UA119013.01.2023AGROFORTE GRAIN KFT
31.EK10AA23UA88U0UA118813.01.2023AGROFORTE GRAIN KFT
32.EK10AA23UA86U2UA118613.01.2023AGROFORTE GRAIN KFT
33.EK10AA23UA85U3UA118513.01.2023AGROFORTE GRAIN KFT
34.EK10AA23UA83U5UA118313.01.2023AGROFORTE GRAIN KFT
35.EK10AA23UA25U6UA112512.01.2023AGROFORTE GRAIN KFT
36.EK10AA23UA05U7UA110512.01.2023AGROFORTE GRAIN KFT
37.EK10AA22UA59U1UA5615902.12.2022BREVIS LTD
38.EK10AA22UA58U2UA5615802.12.2022BREVIS LTD
39.EK10AA22UA57U3UA5615702.12.2022BREVIS LTD
40.EK10AA22UA55U5UA5615502.12.2022BREVIS LTD

Згідно графи 9 вищевказаних ЕМД особою, відповідальною за фінансове врегулювання, є ТОВ «ТРАНС ЕКСПОРТ УКРАЇНА».

Відповідно до графи 36 ЕМД декларантом заявлено код митної преференції "410", тобто застосовано тарифну пільгу по сплаті вивізного мита, що складає 3,6 відсотків по ЕМД 2022 року та 2, 7 відсотків по ЕМД 2023 року.

Ставка вивізного мита за указаною преференцією, яке сплачено підприємством ТОВ «ТРАНС ЕКСПОРТ УКРАЇНА», складає 3,6% по ЕМД 2022 року і 2,7% по ЕМД 2023 року.

Повна ставка вивізного мита, яке підприємство ТОВ «ТРАНС ЕКСПОРТ УКРАЇНА» мало б сплатити в ході проведення операцій з вивезення товару насіння соняшнику без застосування преференцій в рамках вільної торгівлі між Україною та ЄС складає 10 %.

Основним документом, який підтверджує преференційних характер походження є сертифікат з перевезення товару EUR.1.

Для того, щоб скористатися преференціями в рамках вільної торгівлі між Україною та ЄС, товар має бути походженням з України або ЄС та відповідати правилам походження відповідно до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження.

З метою отримання сертифікатів з перевезення (походження) товару EUR. 1 ТОВ «ТРАНС ЕКСПОРТ УКРАЇНА» подавало Декларації експортера, де зазначено, що виробником товару є СГ ТОВ «СВІТОЧ» (СДРПОУ 05287874) с. Володимирівка, Карлівського р-ну, Полтавської обл.

З метою повної, всебічної та неупередженої перевірки дотримання вимог митного законодавства України під час експорту товару «насіння соняшнику» підприємством ТОВ «ТРАНС ЕКСПОРТ УКРАЇНА» та перевірки достовірності наданих митному органу документів, які стали підставою для отримання сертифікатів з перевезення товару EUR.1 та в подальшому для отримання пільги зі сплати вивізного мита, Вінницькою митницею направлено запит від 11.05.2023 №7.12-1/20-03/13/3563 на адресу СГ ТОВ «СВІТОЧ».

Згідно отриманої відповіді від 11.05.2023 №12 (вх. № митниці 6525/13-9 від 12.05.2023), СГ ТОВ «СВІТОЧ» (СДРПОУ 05287874) протягом 2022-2023 років не співпрацювало з ТОВ «ТРАНС ЕКСПОРТ УКРАЇНА», будь-які фінансово-господарські взаємовідносини відсутні. Отже, за результатами перевірки митницею не підтверджено заявлені експортером у Сертифікатах EUR. 1 та митних деклараціях відомості щодо походження товару «насіння соняшнику».

Тобто, в результаті співставлення відомостей що містяться у відповіді отриманої від СГ ТОВ «СВІТОЧ» можна зробити висновок про те, що документи які подані для отримання сертифікатів з перевезення товару EUR. 1 підприємством ТОВ «ТРАНС ЕКСПОРТ УКРАЇНА» містять недостовірні відомості.

Для застосування тарифної пільги (преференції) по сплаті вивізного (експортного мита) в рамках вільної торгівлі між Україною та ЄС, товар має бути походженням з України або СС та відповідати правилам походження відповідно до Регіональної конвенції про пан-євро середземноморські преференційні правила походження. Відповідно до пункту 1 розділу III Порядку заповнення та видачі митницею сертифіката з перевезення (походження) товару EUR. 1, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2021 № 139 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.03.2021 за № 355/35977, сертифікат видається у разі, якщо його потрібно пред`явити як доказ, що товар(и) відповідає(ють) вимогам правил визначення преференційного походження, встановлених Угодами, при застосуванні преференційних ставок вивізного мита. Відповідно до частини 8 статті 264 Митного кодексу України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації. Повна ставка вивізного мита, яке необхідно сплатити в ході проведення операцій з вивезення товару «насіння соняшнику» без застосування преференцій в рамках вільної торгівлі між Україною та ЄС складає 10%.

З метою визначення суми зменшення розміру митних платежів (вивізне мито), управлінням боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Вінницької митниці 11.05.2023 за №20/126 направлено службову записку до управління адміністрування митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Вінницької митниці. Згідно додатку до службової записки управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Вінницької митниці від 11.05.2023 №15/264, різниця суми митних платежів, які зобов`язане було сплатити ТОВ «ТРАНС ЕКСПОРТ УКРАЇНА», враховуючи повну ставку вивізного мита (10%) та відсутність преференцій за вказаними вище ЕМД, складає 522566,72 грн.

Відповідно до п. III Порядку заповнення та видачі митницею сертифіката з перевезення (походження) товару EUR.1, затвердженого наказом Мінфіну від 20.11.2017 № 950 та зареєстрованого в Мінюсті України 26.12.2017 за № 1563/31431, сертифікат видається у разі, якщо його потрібно пред`явити як доказ, що товар(и) відповідає(ють) вимогам правил визначення преференційного походження, встановлених Угодами, при застосуванні преференційних ставок ввізного мита.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей наведених у цій декларації.

З метою проведення опитування керівника ТОВ «ТРАНС ЕКСПОРТ УКРАЇНА» ОСОБА_1 , Вінницькою митницею на наявну в митних органах адресу направлене запрошення від 12.05.2023 щодо прибуття до митниці в термін до 19.05.2023. Однак, ОСОБА_1 на вказаний в запрошенні час та дату до Вінницької митниці для надання пояснень не прибула, електронним листом повідомила, що не має можливості прибути до Вінницької митниці, просила скласти протокол без її участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 МК України, для поміщення товарів у митний режим експорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна: подати митному органу, що здійснює випуск товарів у митному режимі експорту, документи на такі товари; сплатити митні платежі, якими відповідно до закону обкладаються товари під час вивезення за межі митної території України у митному режимі експорту; виконати вимоги щодо застосування передбачених законом заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до п. п. б) п. 5 ч. 8 ст. 257 МК України, декларант зобов`язаний вносити до митної декларації відомості про товари, зокрема, щодо застосування пільг зі сплати митних платежів.

Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651, передбачено, що декларантом зазначаються: у графі 36 МД - інформація щодо наявність преференцій, у графі 47 МД - відомості про нарахування митних платежів.

У відповідності до ч. 8 ст. 264 МК України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно ч. 1 ст. 266 МК України - декларант зобов`язаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого МК України; на вимогу митного органу пред`явити товари, транспорті засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках визначених Митним та Податковим кодексам України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X Митного кодексу України; у випадках, визначених МК України та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Відповідно до ч. 4. ст. 266 МК України, у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантомпередбачену МК України відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Відповідно до ч. 5. ст. 266 МК України, особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 МКУ, суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Відповідно до п. 43 ч. 1 ст. 4 МК України, посадові особи підприємств -керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог, встановлених Митним кодексом України, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

ОСОБА_1 на наявну у митному органі адресу направлено повідомлення про складання протоколу про порушення митних правил від №7.12-1/20-03/10/3712 разом із другим примірником протоколу від №0358/401000/23.

Згідно із ч. 10 ст. 494 МК України, протокол вважається врученим у тому числі у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою або місце проживання чи фактичного перебування, повідомлене такою особою, є недостовірне.

Таким чином, керівником ТОВ «ТРАНС ЕКСПОРТ УКРАЇНА» ОСОБА_1 надано митному органу документи, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості, а саме документи про походження товару, які стали підставою для видачі сертифікату перевезення товару EUR.1, що призвело до несплати митних платежів у сумі 522 566,72 грн., тим самим вчинивши порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України.

Представник Вінницької митниці Державної митної служби України Самсонюк Д.М. просив справу розглядати у відсутності ОСОБА_1 та її захисника, які тривалий час в судові засідання не з`являються, таким чином зловживаючи своїми процесуальними правами. Вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, підтверджується наявними у справі доказами. Просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, та застосувати адміністративне стягнення, передбачене ст. 485 МК України, у виді штрафу в розмірі 150 відсотків несплаченої суми митних платежів.

ОСОБА_1 та її захисник в судове засідання не з`явилися, хоча, як вбачається з матеріалів справи, судом неодноразово вживалися заходи для виклику їх в судові засідання, однак в судові засідання вони тривалий час не з`являлися, зловживаючи своїми процесуальними правами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість здійснення судового розгляду справи про адміністративні правопорушення у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисника.

Така позиція суду узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника митниці, суд дійшов таких висновків.

Як встановлено в судовому засіданні, у період з 02.12.2022 по 06.02.2023 року керівником та особою, уповноваженою на роботу з митницею ТОВ «ТРАНС ЕКСПОРТ УКРАЇНА», ОСОБА_1 до Вінницької митниці в митному режимі експорт подано 40 митних декларацій (далі - ЕМД) типу ЕК10АА на товар «Насіння соняшнику», код згідно УКТЗЕД, а саме:

Відповідно до графи 36 ЕМД декларантом заявлено код митної преференції "410", тобто застосовано тарифну пільгу по сплаті вивізного мита, що складає 3,6 відсотків по ЕМД 2022 року та 2, 7 відсотків по ЕМД 2023 року.

Повна ставка вивізного мита, яке підприємство ТОВ «ТРАНС ЕКСПОРТ УКРАЇНА» мало б сплатити в ході проведення операцій з вивезення товару насіння соняшнику без застосування преференцій в рамках вільної торгівлі між Україною та ЄС складає 10 %.

Основним документом, який підтверджує преференційних характер походження є сертифікат з перевезення товару EUR.1.

З метою отримання сертифікатів з перевезення (походження) товару EUR. 1 ТОВ «ТРАНС ЕКСПОРТ УКРАЇНА» подавало Декларації експортера, де зазначено, що виробником товару є СГ ТОВ «СВІТОЧ» (СДРПОУ 05287874) с. Володимирівка, Карлівського р-ну, Полтавської обл.

З метою повної, всебічної та неупередженої перевірки дотримання вимог митного законодавства України під час експорту товару «насіння соняшнику» підприємством ТОВ «ТРАНС ЕКСПОРТ УКРАЇНА» та перевірки достовірності наданих митному органу документів, які стали підставою для отримання сертифікатів з перевезення товару EUR.1 та в подальшому для отримання пільги зі сплати вивізного мита, Вінницькою митницею направлено запит від 11.05.2023 №7.12-1/20-03/13/3563 на адресу СГ ТОВ «СВІТОЧ».

Згідно отриманої відповіді від 11.05.2023 №12 (вх. № митниці 6525/13-9 від 12.05.2023), СГ ТОВ «СВІТОЧ» (СДРПОУ 05287874) протягом 2022-2023 років не співпрацювало з ТОВ «ТРАНС ЕКСПОРТ УКРАЇНА», будь-які фінансово-господарські взаємовідносини відсутні. Отже, за результатами перевірки митницею не підтверджено заявлені експортером у Сертифікатах EUR. 1 та митних деклараціях відомості щодо походження товару «насіння соняшнику».

Отже, в результаті співставлення відомостей що містяться у відповіді отриманої від СГ ТОВ «СВІТОЧ» встановлено, що документи, які подані для отримання сертифікатів з перевезення товару EUR. 1 підприємством ТОВ «ТРАНС ЕКСПОРТ УКРАЇНА» містять недостовірні відомості.

Для застосування тарифної пільги (преференції) по сплаті вивізного (експортного мита) в рамках вільної торгівлі між Україною та ЄС, товар має бути походженням з України або СС та відповідати правилам походження відповідно до Регіональної конвенції про пан-євро середземноморські преференційні правила походження. Відповідно до пункту 1 розділу III Порядку заповнення та видачі митницею сертифіката з перевезення (походження) товару EUR. 1, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2021 № 139 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.03.2021 за № 355/35977, сертифікат видається у разі, якщо його потрібно пред`явити як доказ, що товар(и) відповідає(ють) вимогам правил визначення преференційного походження, встановлених Угодами, при застосуванні преференційних ставок вивізного мита. Відповідно до частини 8 статті 264 Митного кодексу України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації. Повна ставка вивізного мита, яке необхідно сплатити в ході проведення операцій з вивезення товару «насіння соняшнику» без застосування преференцій в рамках вільної торгівлі між Україною та ЄС складає 10%.

З метою визначення суми зменшення розміру митних платежів (вивізне мито), управлінням боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Вінницької митниці 11.05.2023 за №20/126 направлено службову записку до управління адміністрування митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Вінницької митниці. Згідно додатку до службової записки управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Вінницької митниці від 11.05.2023 №15/264, різниця суми митних платежів, які зобов`язане було сплатити ТОВ «ТРАНС ЕКСПОРТ УКРАЇНА», враховуючи повну ставку вивізного мита (10%) та відсутність преференцій за вказаними вище ЕМД, складає 522566,72 грн.

Відповідно до п. III Порядку заповнення та видачі митницею сертифіката з перевезення (походження) товару EUR.1, затвердженого наказом Мінфіну від 20.11.2017 № 950 та зареєстрованого в Мінюсті України 26.12.2017 за № 1563/31431, сертифікат видається у разі, якщо його потрібно пред`явити як доказ, що товар(и) відповідає(ють) вимогам правил визначення преференційного походження, встановлених Угодами, при застосуванні преференційних ставок ввізного мита.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей наведених у цій декларації.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 МК України, для поміщення товарів у митний режим експорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна: подати митному органу, що здійснює випуск товарів у митному режимі експорту, документи на такі товари; сплатити митні платежі, якими відповідно до закону обкладаються товари під час вивезення за межі митної території України у митному режимі експорту; виконати вимоги щодо застосування передбачених законом заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до п. п. б) п. 5 ч. 8 ст. 257 МК України, декларант зобов`язаний вносити до митної декларації відомості про товари, зокрема, щодо застосування пільг зі сплати митних платежів.

Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651, передбачено, що декларантом зазначаються: у графі 36 МД - інформація щодо наявність преференцій, у графі 47 МД - відомості про нарахування митних платежів.

Згідно ч. 8 ст. 264 МК України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно ч. 1 ст. 266 МК України - декларант зобов`язаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого МК України; на вимогу митного органу пред`явити товари, транспорті засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках визначених Митним та Податковим кодексам України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X Митного кодексу України; у випадках, визначених МК України та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Згідно ч. 4. ст. 266 МК України, у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену МК України відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Відповідно до ч. 5. ст. 266 МК України, особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Згідно ч. 2 ст. 459 МКУ, суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Відповідно до п. 43 ч. 1 ст. 4 МК України, посадові особи підприємств -керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог, встановлених Митним кодексом України, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 Митного кодексу України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України, а згідно вимог ст. 252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 підтверджується зібраними по справі та дослідженими судом доказами.

Таким чином, керівником ТОВ «ТРАНС ЕКСПОРТ УКРАЇНА» ОСОБА_1 надано митному органу документи, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості, а саме документи про походження товару, які стали підставою для видачі сертифікату перевезення товару EUR.1, що призвело до несплати митних платежів у сумі 522 566,72 грн., тим самим вчинивши порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України.

Наведені вище докази не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи.

Згідно з частиною 1 статті 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Суд зазначає, що ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно положень ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Розглянувши дану справу, відповідно до положень ч. 2 ст. 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення обставин, що пом`якшують відповідальність, та обставин, що відповідно до положень ст. 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При цьому суд також враховує характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу правопорушниці, ступінь її вини.

За таких обставин, аналізуючи зазначені вище норми законодавства, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що громадянку України ОСОБА_1 слід визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

Згідно ч. 3 ст. 3 Митного кодексу України, норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.

Суд зазначає, що санкцією ст. 485 Митного кодексу України передбачено накладення штрафу в розмірі від 50 до 150 відсотків несплаченої суми митних платежів.

З матеріалів справи вбачається, що сума несплачених митних платежів становить 522 566 грн. 72 коп.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 150 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з ОСОБА_1 на користь держави Україна підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 257, 265, 266, 335, 336, 458, 461, 465, 467, 483, 486, 487, 483, 489, 511 Митного кодексу України, ст. ст. 16, 40-1, 283 - 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватою ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 150 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 783 850 (сімсот вісімдесят три тисячі вісімсот п`ятдесят) грн. 08 (вісім) коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Скаргу на постанову може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя