Справа № 177/839/24
Провадження № 3/177/599/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 травня 2024 року

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Коваль Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення: громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; не працюючого, паспорт НОМЕР_1 ;

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 636560 від 06.04.2024, ОСОБА_1 , 06.04.2024 о 08:27 годині, в Дніпропетровській області, Криворізькому районі, на території Лозуватської територіальна громада, на трасі Н11 (км 113+570 м), керував ТЗ ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога відмовився, що підтверджується висновком від 06.04.2024 № 890.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Справу розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , що не суперечить вимогам ст. 268 КУпАП.

Дослідивши докази в справі на предмет їх належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, зокрема, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

Так, як видно з відеозапису з диску, який міститься в матеріалах справи (відеозапис clip-4), працівниками поліції зупинено ТЗ ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_2 , на блокпосту, де передбачена перевірка документів, що підтверджують особу. При цьому водій ОСОБА_1 , беззаперечно надав працівникам поліції паспорт громадянина України, що посвідчує його особу, про те працівники поліції без пояснення будь-яких підстав почали вимагати у водія ОСОБА_1 , інші документи такі, як посвідчення водія та технічний паспорт на ТЗ ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_2 , які також були надані водієм ОСОБА_1 для перевірки.

Перевіряючи водійське посвідчення працівник поліції виявив, що раніше у відношенні водія ОСОБА_1 , складався протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП (без винесення судом на час зупинки ТЗ відповідної постанови), після чого повідомив водію, що у останнього на даний час наявні ознаки наркотичного сп`яніння, такі як: тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя та зіниці очей, які не реагують на світло, про те при перегляді судом відеозапису з диску, який міститься в матеріалах справи (відеозапис clip-4), зазначених ознак судом виявлено не було.

На питання працівника поліції, водій ОСОБА_1 , повідомив, що не вживає наркотичних речовин, після чого йому було запропоновано пройти медичний огляд для виявлення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що водій ОСОБА_1 погодився (відеозапис clip-4).

Як видно з відеозапису clip-0, водій ОСОБА_1 , доставлений працівниками поліції до медичного закладу, де пройшов медичний огляд з використанням приладу Drager, з показниками результату 0,00 % проміле, після чого, працівниками медичного закладу запропоновано ОСОБА_1 , для проведення медичного огляду надати біологічний матеріал у вигляді сечі, на що ОСОБА_1 відповів, що наразі не може надати зазначений біологічний матеріал та запропонував здати кров, на що працівник медичного закладу відмовила останньому та запропонувала випити води та почекати, на що ОСОБА_1 погодився.

Через 10 хвилин після вживання води, водій ОСОБА_1 повідомив працівників медичного закладу про готовність надати для дослідження біологічний матеріал у вигляді сечі та у спеціально відведеному місці під наглядом працівника поліції надав зазначений зразок.

При досліджені судом відеозапису clip-6, встановлено, що через півтори години працівник поліції повідомила ОСОБА_1 , щодо не проходження ним в повному обсязі медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, у зв`язку із недостатністю біологічного матеріалу у вигляді сечі при цьому запитала чи відмовляється ОСОБА_1 пройти медичний огляд, на що останній відповів, що не відмовляється про те на даний час не може надати для дослідження біологічний матеріал у вигляді сечі, так як на даний час не відчуває природньої потреби та повторно запропонував працівникам медичного закладу, надати для дослідження біологічний матеріал у вигляду крові, на що працівник медичного закладу відмовилась.

Відповідно до пунктів 8-13 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

За збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншого закладу охорони здоров`я, цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоров`я, у якому проводився відбір біологічного середовища.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Судом встановлено, що водій ОСОБА_1 , неодноразово пропонував працівникам медичного закладу надати для дослідження зразок крові, на що йому було відмовлено та повідомлено, що для виявлення стану наркотичного сп`яніння використовується лише зразок сечі, що суперечить вимогам пункту 13 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП, передбачає притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Пунктом 2.5 ПДР України, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, з матеріалів справи видно, що водій ОСОБА_1 , у встановленому законом порядку пройшов медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння та не відмовлявся від його проходження, про те в порушення п. 12, 13 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівниками медичного закладу при проведенні огляду безпідставно відмовлено водію ОСОБА_1 , у дослідженні біологічного зразку у вигляді крові та надано медичний висновок про не проходження огляду на стан сп`яніння в повному обсязі.

Крім того, ч. 1 ст. 130 КУпАП, не містить вимоги про притягнення особи до адміністративної відповідальності за не проходження огляду на стан сп`яніння в повному обсязі.

Таким чином, суд приходить до висновку про допущення порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, проведенні медичного огляду та відсутність доказів відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, як наслідок відсутність в діях ОСОБА_1 порушення п. 2.5 ПДР України.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Щодо обґрунтованості поширення на вказану категорію справ гарантій Конвенції необхідно зазначити таке.

Якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення.

Відповідно, звернуто увагу уповноважених осіб на необхідності дотримання правил та процедур під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, прав та гарантій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, належному фіксуванні доказів вчинення правопорушення та їх зберіганні тощо.

У справах проти України ЄСПЛ розглядав питання про віднесення правопорушень, передбачених КУпАП, до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що, з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Одночасно практика Європейського суду з прав людини щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення зосереджена навколо фундаментальних засад здійснення правосуддя у справах про адміністративні правопорушення, зокрема, забезпеченні дотримання положень Конвенції в частині реалізації статті 6, яка гарантує кожному право на справедливий суд.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно с п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведені обставини, матеріали справи відносно ОСОБА_1 не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП., що виключає провадження у справі та підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 245, 247 ч.1 п.1, 251, 252, 283, 284, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: