КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/1695/2024
Справа № 752/1989/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Ящук Т.І., за участі захисника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та представника другого учасника ДТП ОСОБА_3 - Бургели О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 , подану в її інтересах адвокатом Бургелою Олегом Вікторовичем, на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 13 лютого 2024 року

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 13 лютого 2024 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 725094 від 16.01.2024 року, ОСОБА_1 16.01.2024 року приблизно о 07 годині 50 хвилин, керуючи автомобілем «Mitsubishi Pajero Wagon», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Одеський шляхопровід в напрямку вулиці Академіка Заболотного в місті Києві не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Audi Q5», державний номерний знак НОМЕР_2 , що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ст. 124 КУпАП.

Відповідно до постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 13 лютого 2024 року, суд посилався на те, що судом не було встановлено належних та допустимих доказів на підставі яких, поза розумним сумнівом, що є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною, може бути зроблений висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, зокрема, в ході судового розгляду було досліджено відеозапис, згідно з яким вбачається, що дійсно ОСОБА_1 здійснював рух, дотримуючись дистанції та інтервалу, не змінюючи напрямок руху.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.01.2024 року водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Mitsubishi Pajero Wagon» не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Audi Q5», який зупинившись та не зайнявши місце у крайній правій смузі руху, раптово здійснив рух, вивернувши кермо ліворуч, в той момент, коли ОСОБА_1 рухався у своїй смузі руху, не змінюючи напрямок руху.

На підставі викладеного, оскільки матеріали справи не містять належних і допустимих доказів які б підтверджували те, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 13.1 ПДР України, суд першої інстанції дійшов висновку про закриття провадження у даній справі, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представник іншого учасника ДТП ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

В апеляційній скарзі адвокат Бургела О.В. посилається на те, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови в порушення вимог ст.245 КУпАП не в повному обсязі дослідив всі обставини справи, не надав належної оцінки наявним доказам та обставинам, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення.

Вказує, що відеозаписом спростовуються твердження водія ОСОБА_1 про те, що: його автомобіль був повністю розташований в межах другої правої смуги для руху; автомобіль ОСОБА_3 був нерухомий; ОСОБА_3 , розпочавши рух, здійснила виворіт керма ліворуч. Також відеозаписом підтверджується, що в момент зіткнення її автомобіль знаходиться на межі крайньої правої та другої правої смуги для руху, і що вона не встигла перелаштуватись в праву смугу для руху.

Зазначає, що матеріали справи не містять жодного висновку автотехнічного дослідження, в якому б зазначалося про технічну можливість уникнення зіткнення, оскільки жодні розрахунки щодо оцінки дій водіїв не проводилися. Більше того, переглянувши відеозапис, відстань від автомобіля під керуванням ОСОБА_3 до автомобіля під керуванням ОСОБА_1 була достатньою для вжиття ОСОБА_1 , у разі дотримання ним ПДР, заходів щодо уникнення зіткнення автомобілів. Натомість, він не вжив жодних заходів, у тому числі екстреного гальмування, що свідчить про те, що ОСОБА_1 не був уважним за кермом, очевидно, він не стежив за дорожньою обстановкою. Вважає, що посилання в оскаржуваній постанові на відсутність в діях водія ОСОБА_1 технічної можливості уникнення зіткнення є необґрунтованим та таким, що суперечить матеріалам справи.

Також, в оскаржуваній постанові невірно відображено механічні пошкодження на транспортних засобах, що у свою чергу не в повній мірі відображає механізм зіткнення. Водій ОСОБА_1 зазначає, що його автомобіль отримав пошкодження правого дзеркала, задньої накладки заднього правого крила, однак відповідно до запису на зворотній стороні схеми зазначено, що на автомобілі «Mitsubishi Pajero Wagon» наявні пошкодження правого дзеркала, пошкодження правого переднього крила, накладок переднього та заднього правого крила, передні та задні праві двері, що вказує на те, що в момент випередження автомобіль «Mitsubishi Pajero Wagon» контактував з автомобілем «Audi Q5» всією площиною правої бокової поверхні автомобіля. Наведене у свою чергу підтверджується і фотознімками з місця пригоди, які додаються до апеляційної скарги. За таких обставин вважає, що з моменту початку виконання ОСОБА_3 маневру перелаштування з крайньої лівої смуги для руху в крайню праву смугу та з моменту розташування її транспортного засобу перед транспортним засобом «Mitsubishi Pajero Wagon» та поступовому зменшенні нею швидкості водій ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3, п. 13.1, та 13.3 ПДР України.

Одночасно в апеляційній скарзі поставлено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 13 лютого 2024 року, з огляду на те, що судом не було повідомлено ОСОБА_3 про розгляд даної справи, повісток або повідомлень про необхідність явки в судові засідання вона не отримувала, а про результати розгляду даної справи вона дізналась лише 21.02.2024 року, отримавши копію оскаржуваної постанови на свою електронну адресу.

Відповідно до положень ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану постанову було винесено Голосіївським районним судом м. Києва 13 лютого 2024 року за відсутності другого учасника ДТП ОСОБА_3 . Відомостей про надсилання копії постанови другому учаснику ДТП ОСОБА_3 матеріали справи не містять.

16 лютого 2024 року ОСОБА_3 засобами електронного зв`язку звернулась до суду з заявою про надіслання копії постанови на її електронну адресу. 21.02.2024 року копію постанови судом було надіслано на електронну адресу ОСОБА_3 (а.с. 29).

Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі, щодо відсутності даних про повідомлення ОСОБА_3 про судове засідання, дату отримання копії постанови суду та пропуску у зв`язку з цим строку на апеляційне оскарження, матеріалами справи не спростовуються.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представника другого учасника ДТП - ОСОБА_4 тазахисника особи, відносно якої складено протокол - ОСОБА_2 , вважаю клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтованим, тому його слід задовольнити та поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 13 лютого 2024 року.

В суді апеляційної інстанції представник другого учасника ДТП - ОСОБА_4 підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Захисник особи, відносно якої складено протокол - ОСОБА_2 заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважав постанову суду законною та обґрунтованою, прийнятою з додержанням норм матеріального права.

Вислухавши представника другого учасника ДТП - ОСОБА_4 та захисника особи, відносно якої складено протокол - ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За положеннями ч.7 ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, при розгляді даної справи суддя всупереч вищевказаних вимог закону, не вжив достатніх заходів для належної перевірки обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого прийняв рішення про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, при встановлені обставин ДТП, суд має встановити, як мали діяти водії при проїзді певної ділянки дороги відповідно до вимог ПДР, а також, чи допустила особа, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення, порушення ПДР України, які зазначені в протоколі і чи призвели вказані порушення до вчинення ДТП, тобто, чи знаходяться дії правопорушника у прямому причинному зв`язку із наслідками ДТП.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 725094 від 16.01.2024 року, ОСОБА_1 16.01.2024 року приблизно о 07 годині 50 хвилин, керуючи автомобілем «Mitsubishi Pajero Wagon», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Одеський шляхопровід в напрямку вулиці Академіка Заболотного в місті Києві не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Audi Q5», державний номерний знак НОМЕР_2 , що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ст. 124 КУпАП.

Згідно з поясненнями ОСОБА_1 від 16 січня 2024 року, наданими поліцейському роти № 1 батальйону № 2 полку № 1 УПП в м. Києві старшому сержанту ОСОБА_5 , ОСОБА_1 16 січня 2024 року о 07 год. 40 хв. керуючи автомобілем «Mitsubishi Pajero Wagon», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Заболотного на Одеському мосту рухався в сторону Івана Сірка. При русі правою стороною зачепив автомобіль «Audi Q5», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Згідно з поясненнями ОСОБА_3 від 16 січня 2024 року, надані поліцейському роти № 1 батальйону № 2 полку № 1 УПП в м. Києві старшому сержанту ОСОБА_5 , ОСОБА_3 16 січня 2024 року о 07 год. 40 хв. керуючи автомобілем Audi Q5», державний номерний знак НОМЕР_2 , в м. Києві по Кільцевій дорозі в напрямку до ТЦ «Магелан» з метою з`їзду на проспект Ак. Глушкова. Рухаючись у другій правій смузі з увімкненим правим поворотом та зі швидкістю 40 км/год, намагаючись перестроїтись крайню праву смугу для подальшого з`їзду на проспект Ак. Глушкова, відчула удар в передню ліву частину автомобіля, а саме переднє ліве крило, ліве дзеркало заднього виду, ліве колесо та помітила, що попереду зупинився автомобіль «Mitsubishi Pajero Wagon», державний номерний знак НОМЕР_1 , який зміщався із третього ряду в її смугу для руху, тобто зліва направо по напрямку її руху. Вказаний автомобіль контактував з правою боковою частиною її автомобіля. В момент зіткнення її автомобіль був повністю у другій правій смузі дороги ближче до правового краю. Вважає, що у даній пригоді винен водій «Mitsubishi Pajero Wagon», державний номерний знак НОМЕР_1 .

На схемі місця ДТП від 16 січня 2024 року, доданої до протоколу про адміністративне правопорушення, зафіксовано місце ДТП, місце розташування транспортних засобів «Mitsubishi Pajero Wagon», державний номерний знак НОМЕР_1 , та Audi Q5», державний номерний знак НОМЕР_2 , відповідні результати виміру відстані, напрямок руху транспортних засобів та відповідні заміри на місці ДТП відносно нерухомих об`єктів.

У схемі зафіксовані механічні пошкодження, які отримав транспортний засіб «Mitsubishi Pajero Wagon», державний номерний знак НОМЕР_1 , а саме, пошкодження правого дзеркала, правого переднього крила та накладки на нього, передніх та задніх правих дверей та накладки на заднє крило, та автомобіля Audi Q5», державний номерний знак НОМЕР_2 , а саме ; пошкодження лівого дзеркала, лівого переднього крила, лівих передніх дверей, лівого переднього диску.

Схема місця ДТП, складена 16 січня 2024 року поліцейським взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 полку № 1 УПП в м. Києві старшим сержантом ОСОБА_5 , підписана обома учасниками ДТП без будь-яких зауважень та застережень з урахуванням тих обставин, які були встановлені на місці зіткнення автомобілів станом на час перевірки обставин ДТП та складання відповідних процесуальних документів.

Отже, при складанні схеми місця водії не заперечували щодо правильності відображення місця розташування транспортних засобів та їх місця зіткнення та правильність схеми ДТП підтвердили власними підписами.

Також до матеріалів справи додано відеозапис з відеореєстратора, на якому зафіксовано момент зіткнення автомобіля «Mitsubishi Pajero Wagon» з автомобілем Audi Q5».

В судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_1 пояснив, що він рухався у другій правій смузі руху, не змінюючи напрямок руху, а автомобіль «Audi Q5» рухався у крайній лівій смузі руху, після чого водій автомобіля «Audi Q5» перелаштувався у праву смугу руху, по якій він рухався, та в момент, коли він далі рухався по своїй смузі, автомобіль «Audi Q5» зупинився між його смугою та крайньою правою смугою руху, після чого, в момент роз`їзду, раптово здійснив рух, вивернувши кермо ліворуч, внаслідок чого відбулось зіткнення. Зазначив, що транспортний засіб, яким він керував, отримав механічні пошкодження правого дзеркала, задньої накладки заднього правого крила, а автомобіль «Audi Q5» пошкодження лівого дзеркала та переднього лівого крила.

Таким чином водій ОСОБА_1 стверджує про те, що він здійснював рух не змінюючи до моменту зіткнення напрямку свого руху, та його автомобіль був повністю розташований в межах другої правої смуги для руху, автомобіль «Audi Q5» був нерухомий, та те, що водій автомобіля «Audi Q5», розпочавши рух, здійснила виворіт керма ліворуч.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначала, що вона, увімкнувши показник правого повороту та збільшивши дистанцію між наведеними транспортними засобами, з метою безпечної зміни напрямку руху, розпочала маневр перелаштування, поступово зменшуючи швидкість свого руху (27 секунда відеозапису). У цей час водій ОСОБА_1 , який, як він зазначав, рухався в напрямку вул. Академіка Заболотного, також розпочав маневр перелаштування з другої лівої в другу праву смугу для руху, хоча друга ліва смуга для руху була повністю порожньою, що не заважало йому здійснювати подальший прямолінійний рух. Траєкторія руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 вказувала на те, що він теж планував здійснити перелаштування в крайню праву смугу для руху, можливо з метою подальшого здійснення з`їзду на вул. Академіка Глушкова.

Автомобіль під керуванням ОСОБА_3 рухався у другій правій смузі для руху, а позаду неї попутно рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . Так як попереду автомобіля під керуванням ОСОБА_3 пригальмовували інші автомобілі, то вона також була вимушена плавно зменшувати швидкість, вичікуючи можливості безпечного перелаштування у праву смугу для руху, де був щільний потік транспортних засобів. У цей момент в автомобілі під керуванням ОСОБА_3 працюють «стоп - вогні» та увімкнений правий показник повороту.

На підтвердження доводів апеляційної скарги представником ОСОБА_6 - ОСОБА_4 надано висновок експертного дослідження № КЕД-19-24/23881 від 11 квітня 2024 року за результатами проведення комплексного фототехнічного та інженерно-транспортного дослідження за фактом ДТП, яка сталася 16.01.2024 приблизно о 07.50 год. по вул. Одеський шляхопровід (в напрямку вулиці Академіка Заболотного) в місті Києві за участю автомобіля «Mitsubishi Pajero Wagon» під керуванням водія ОСОБА_1 і «Audi Q5» під керуванням водія ОСОБА_3 .

На вирішення дослідження поставлені запитання (відповідно до заяви про проведення автотехнічного експертного дослідження):

1. відповідно до наданого відеозапису чи знаходився автомобіль «Audi Q5» в момент роз`їзду з автомобілем «Mitsubishi Pajero Wagon» в нерухомому стані?

2. відповідно до наданого відеозапису, який сигнал поворотника (правий чи лівий) горів в автомобілі «Audi Q5» в момент роз`їзду з автомобілем «Mitsubishi Pajero Wagon»?

3. відповідно до наданого відеозапису, чи змінював автомобіль «Audi Q5» напрямок свого руху ліворуч в момент роз`їзду з автомобілем «Mitsubishi Pajero Wagon»?

4. чи змінював напрямок руху автомобіль «Mitsubishi Pajero Wagon» під час руху другою смугою руху до моменту скоєння зіткнення?

5.чи спроможні з технічної точки зору показання водія автомобіля «Mitsubishi Pajero Wagon» і показання водія автомобіля «Audi Q5», які наведені у заяві, щодо обставин скоєння даної ДТП ?

6. як з технічної точки зору та згідно вимог Правил дорожнього руху України повинен був діяти водій автомобіля марки «Mitsubishi Pajero Wagon» в даній дорожній обстановці що склалася?

7. чи мав технічну можливість водій автомобіля «Mitsubishi Pajero Wagon» уникнути зіткнення з автомобілем «Audi Q5», якщо так то яким чином?

8. чи вбачаються в діях водія автомобіля марки «Mitsubishi Pajero Wagon» невідповідності правилам дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку із виникненням вказаної дорожньо-транспортної пригоди?

9. як з технічної точки зору та згідно вимог Правил дорожнього руху України повинен був діяти водій автомобіля марки «Audi Q5» в даній дорожній обстановці що склалася?

10. чи мав технічну можливість водій автомобіля «Audi Q5» уникнути зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Pajero Wagon», якщо так то яким чином?

11. чи вбачаються в діях водія автомобіля марки «Audi Q5» невідповідності Правилам дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку із виникненням вказаної дорожньо-транспортної пригоди?

Проведення дослідження № КЕД-19-24/23881 від 11 квітня 2024 рокувиконано за замовленням ОСОБА_7 завідувачем відділу автотехнічних досліджень лабораторії інженерно-транспортних і товарознавчих досліджень Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС ОСОБА_8 , який має вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення досліджень за експертними спеціальностями 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» (свідоцтво № 10295, видане ЕКК МВС 26.10.2010, підтверджено рішенням ЕКК МВС від 13.10.2020 № 2171), 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів» (свідоцтво № 10300, видане ЕКК МВС 27.10.2010, підтверджено рішенням ЕКК МВС від 13.10.2020 № 2171), 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження» (свідоцтво № 12701, видане ЕКК МВС 01.04.2014, підтверджено рішенням ЕКК МВС від 16.10.2019 № 2032), 6.1 «Дослідження фотозображень та технічних засобів їх виготовлення» (свідоцтво № 13685, видане ЕКК МВС 21.04.2015, підтверджено рішенням ЕКК МВС від 03.12.2020 № 2220), 10.16 «Дорожньо-технічні дослідження» (свідоцтво №17979, видане ЕКК МВС України 09.12.2020, кваліфікацію судового експерта підтверджено рішенням ЕКК МВС від 29.06.2022 № 2539), стаж експертної роботи з 2009 року, і завідувачем відділу фототехнічних та портретних досліджень лабораторії досліджень у сфері інформаційних технологій ДНДЕКЦ МВС ОСОБА_9 , який має вищу юридичну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення експертизи за експертною спеціальністю 6.1 (дослідження фотозображень та технічних засобів їх виготовлення, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта від 23.10.2018 № 16380 видане ЕКК МВС України, свідоцтво про підтвердження кваліфікації судового експерта від 03.12.2020 № 16380 видане ЕКК МВС України) стаж експертної роботи з 2016 року.

Відповідно до п. 1.8 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5 ( у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5), підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовим зверненням особи у випадках, передбачених законом, в якому обов`язково зазначаються її реквізити, номер справи або кримінального провадження або посилання на статтю закону, якою передбачено надання висновку експерта, перелік питань, що підлягають вирішенню, а також об`єкти, що підлягають дослідженню.

В інших випадках проводиться експертне дослідження, підставою для якого є договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовою заявою (листом) замовника (юридичної або фізичної особи), з обов`язковим зазначенням його реквізитів, з переліком питань, які підлягають розв`язанню, а також об`єктів, що надаються.

Результати проведення експертиз та експертних досліджень викладаються у письмовому документі - висновку експерта.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Враховуючи ту обставину, що судом першої інстанції ОСОБА_3 не була повідомлена про розгляд справи в судовому засіданні, внаслідок чого вона була позбавлена можливості надати свої пояснення суду та подати відповідні докази, апеляційний суд приймає до уваги висновок експертного дослідження № КЕД-19-24/23881 від 11 квітня 2024 року, виконаний на підставі заяви ОСОБА_3 .

Згідно з експертним дослідженням № КЕД-19-24/23881 від 11 квітня 2024 року, судові експерти надали наступний висновок.

1. На кадрах відеозображення наданого відеозапису «VIDEO-2024-04-08- 12-20-31.тр4» автомобіль «Audi Q5» - перебував в русі.

2. На кадрах відеозображення наданого відеозапису «VIDEO -2024-04-08- 12-20-31.тр4» автомобіль «Audi Q5», у автомобіля «Audi Q5» в момент роз`їзду з автомобілем «Mitsubishi Pajero Wagon» увімкнено покажчик правого повороту.

3. Вирішити питання: «відповідно до наданого відеозапису, чи змінював автомобіль «Audi Q5» напрямок свого руху ліворуч в момент роз`їзду з автомобілем «Mitsubishi Pajero Wagon»? - не виявилось можливим. У зв`язку з тим, що встановити, чи змінював напрямок руху автомобіль «Audi Q5» - не виявилось можливим, адже транспортний засіб перебуває в русі, під кутом до пристрою, з якого здійснюється запис та зафіксований в момент роз`їзду частково.

У автомобіля «Audi Q5» ліве переднє колесо ймовірно повернуте - ліворуч. Встановити в категоричній формі не виявляється можливим, у зв`язку з тим, що зображення зафіксованої обстановки з низькою деталізацією зображень, а транспортний засіб перебуває в русі та під кутом до пристрою з якого здійснюється запис, а також зафіксований частково.

4. На кадрі відеозображення 1096 відеозапису автомобіль «Mitsubishi Pajero Wagon» змінює траєкторію напрямку руху ліворуч (в напрямку третьої смуги руху).

5. Механізм розвитку дорожньо-транспортної пригоди, виходячи з фактичних даних, заснованих на показаннях водія автомобіля «Mitsubishi Pajero Wagon» ОСОБА_1 , протирічить фактичним обставинам пригоди в частині: характеру руху автомобіля «Audi Q5» перед зіткненням; характеру руху автомобіля «Mitsubishi Pajero Wagon» перед роз`їздом з автомобілем «Audi Q5»; розташування автомобіля «Mitsubishi Pajero Wagon» по ширині проїзної частини на стадії роз`їзду з автомобілем «Audi Q5». Тому даний варіант розвитку дорожньо-транспортної ситуації слід вважати неспроможним з технічної точки зору.

Механізм розвитку дорожньо-транспортної пригоди, виходячи з фактичних даних, заснованих на показаннях водія автомобіля «Audi Q5» ОСОБА_3 , не протирічить встановленим фактичним обставинам. Не відповідають дійсності лише відомості стосовно того, що на момент випередження автомобіль «Audi Q5» повністю перебував в другій смузі руху. Тому цей варіант розвитку дорожньо-транспортної ситуації слід вважати спроможним з технічної точки зору.

6. У даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Mitsubishi Pajero Wagon» ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п. 13.1 та 13.3 Правил дорожнього руху.

7. У даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Mitsubishi Pajero Wagon» ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом виконання вимог п. 13.1 та 13.3 Правил дорожнього руху.

8. У даній дорожньо-транспортній ситуації в діях водія автомобіля «Mitsubishi Pajero Wagon» ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимогам п. 13.1 та 13.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку з настанням події дорожньо-транспортної пригоди.

9. Питання не вирішувалося, оскільки настання події дорожньо-транспортної пригоди не визначалося діями водія автомобіля «Audi Q5» ОСОБА_3 . Обумовлено це тим, що для водія автомобіля «Mitsubishi Pajero Wagon» ОСОБА_1 автомобіль «Audi Q5» був автомобілем - лідером.

10. Настання події дорожньо-транспортної пригоди не визначалося діями водія автомобіля «Audi Q5». Тому слід вважати, що з технічної точки зору водій ОСОБА_3 не мала технічної можливості уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди в односторонньому порядку.

11. В діях водія автомобіля «Audi Q5» ОСОБА_3 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які б знаходились у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, з матеріалів справи встановлено, що в дорожньо-транспортній ситуації, яка сталась 16 січня 2024 року, у водія автомобіля «Mitsubishi Pajero Wagon» ОСОБА_1 була технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Audi Q5» під керуванням водія ОСОБА_3 та визначалась вибором безпечного інтервалу під час виконання випередження, тобто шляхом виконання технічних вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху. Для чого у водія «Mitsubishi Pajero Wagon» не було причин технічного характеру, які могли завадити їх дотриманню.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, апеляційним судом встановлено, що подія адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та вина ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується дослідженими апеляційним судом доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД 725094 від 16 січня 2024 року відносно ОСОБА_1 ,

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 16 січня 2024 року та даними про пошкодження транспортних засобів. На вказаній схемі зафіксоване розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди, особливості дорожньої розмітки, відповідні результати виміру відстаней, які мають значення для встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження автомобілів, які сталися внаслідок ДТП,

- висновком експертного дослідження № КЕД-19-24/23881 від 11 квітня 2024 року за результатами проведення комплексного фототехнічного та інженерно-транспортного дослідження за фактом ДТП.

Сукупність наведених доказів дають суду апеляційної інстанції підстави для висновку про те, що дії водія транспортного засобу марки «Mitsubishi Pajero Wagon, ОСОБА_1 у даній дорожній ситуації не відповідали вимогам п.13.1. ПДР України з технічної точки зору і знаходяться у причинному зв`язку між діями водія та ДТП.

Разом з тим, висновки суду першої інстанції про те, що водій ОСОБА_1 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_3 ґрунтуються на припущеннях та суперечать наявному в матеріалах справи відеозапису з відеореєстратора, що був встановлений в автомобілі «Mitsubishi Pajero Wagon».

Статтею 124 КУпАП передбачається відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Згідно з п.13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Тобто, під час вибору безпечного інтервалу водій зобов`язаний враховувати швидкість руху, траєкторію руху транспортних засобів та інших учасників дорожнього руху, тощо та дотримуватись допустимих інтервалів.

Склад правопорушення, за який передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП, передбачає наявність трьох елементів об`єктивної сторони (протиправне діяння): 1) порушення правил дорожнього руху, 2) наслідки у вигляді, зокрема, пошкодження транспортних засобів, 3) наявність причинно-наслідкового зв`язку між порушенням ПДР та наслідками. Таким чином, настання наслідків ДТП у вигляді пошкодження транспортних засобів мають бути обумовлені саме порушенням певним учасником дорожнього руху ПДР, тобто має бути наявний прямий чи опосередкований причинно-наслідковий зв`язок між діями та наслідками.

Отже, апеляційний суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки матеріалами справи доведено, що він 16 січня 2024 року, приблизно о 7 год. 50 хв., керуючи автомобілем «Mitsubishi Pajero Wagon», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Одеський шляхопровід в напрямку вулиці Академіка Заболотного в місті Києві не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Audi Q5», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Відповідно до експертного дослідження № КЕД-19-24/23881 від 11 квітня 2024 року, дії водія ОСОБА_1 знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

З огляду на викладені обставини, а також те, що при апеляційному перегляді встановлено, що постанова суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на припущеннях, висновки суду першої інстанції суперечать матеріалам справи, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова Голосіївського районного суду міста Києва від 13 лютого 2024 рокупідлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Разом з тим, відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені ст.38 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_3 , подана в його інтересах адвокатом Бургелою О.В. підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 - закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв`язку закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду міста Києва від 13 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , подану в її інтересах адвокатом Бургелою Олегом Вікторовичем, - задовольнити.

Скасувати постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 13 лютого 2024 року про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 .

Прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - закрити відповідно до п.7 ст. 247 КУпАП у зв`язку закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Т.І. Ящук