Житомирський апеляційний суд
Справа №293/403/24 Головуючий у 1-й інст. Проценко Л. Й.
Категорія ч. 1 ст. 173-2 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Черняхівського районного суду Житомирської області від 19 березня 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Черняхівського районного суду Житомирської області від 19 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в межах санкції статті у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 02.03.2024 о 13 год. в АДРЕСА_1 ображав словами нецензурної лайки ОСОБА_2 погрожував фізичною розправою, чим вчинив по відношенню до неї домашнє психологічне насильство. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що обставини описані у протоколі, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Окрім того, він не був повідомлений про розгляд справи, натомість хотів скористатися юридичною допомогою адвоката.

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, подала клопотання, в якому просила справу розглянути в її відсутності, просить справу розглядати у відповідності до вимог чинного законодавства.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом статтей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя суду першої інстанції має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, наведені вимоги закону при розгляді справи в суді та винесенні суддею постанови відносно ОСОБА_1 дотримані не були.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд першої інстанції виходив із доведеності його вини, обґрунтовуючи свій висновок фактичними обставинами, встановленими лише на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень потерпілої, свідка.

Однак, апеляційний суд не може погодитись із таким висновком місцевого суду, оскільки він зроблений судом першої інстанції без всебічного і повного аналізу всіх фактичних обставин справи.

Зі змісту постанови суду першої інстанції вбачається, що судом належним чином не проаналізовано обставини події, які стали підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно учасників конфлікту.

Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно диспозиції частини 1 статті 173-2 КУпАП вчинення насильства в сім`ї полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Пунктом 3 частини 1статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Отже, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 12 березня 2024 року, ОСОБА_1 02.03.2024 о 13 год. в АДРЕСА_1 ображав словами нецензурної лайки ОСОБА_2 погрожував фізичною розправою, чим вчинив по відношенню до неї домашнє психологічне насильство. Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На обґрунтування вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП матеріали справи містять пояснення (ксерокопії) ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на основі яких складено протокол про адміністративне правопорушення.

У своїх поясненнях ОСОБА_2 вказувала на те, що 02.03.2024 близько 13 год. вона перебувала вдома разом із невісткою - ОСОБА_3 . Вони сиділи на кухні та розмовляли. В цей час в будинок зайшов її брат ОСОБА_1 та в присутності невістки почав ображати її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою через те, що вона проживає у батьківському будинку, а брату це не подобається, хоче її виселити з будинку, а якщо ні, то спалити будинок. Конфлікт тривав 10-15 хвилин, після чого брат забрав документи на два будинки та сказав, що більше документів на батьківські будинки не побачиш. Також, зазначила, що ОСОБА_1 приїздив до батьківського будинку на автомобілі без своєї дружини, оскільки остання хворіє (а.с. 4).

В письмових пояснення ОСОБА_3 від 11.03.2024 зазначила, 02.03.2024 близько 13 год. вона перебувала за місцем проживання своєї свекрухи- ОСОБА_2 , остання проживає в будинку своїх батьків, на даний час йде процес оформлення спадщини. В цей час, коли вона перебувала із свекрухою в будинку, зайшов рідний брат свекрухи - ОСОБА_1 , який почав ображати свекруху нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. Конфлікт тривав 5-10 хвилин в будинку, зокрема, на кухні, були присутні вона, її свекруха та її брат. Причиною конфлікту є оформлення спадщини. Також, зазначила, що ОСОБА_1 вийшов з будинку пішов до свого автомобіля, а вона йшла перед ним, то в салоні автомобілі нікого не було (а.с. 5).

Як вбачається зі змісту протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 04.03.2024 (а.с. 3) ОСОБА_1 02.03.2024 близько 13 год. вчинив домашнє насильство відносно своєї сестри - ОСОБА_2 ..

ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, потім під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції послідовно стверджував, що 02.03.2024 близько 12 год. він приїхав до батьківської хати, де на даний час проживає його сестра ОСОБА_2 , щоб взяти документи на будинок, щоб відвезти нотаріусу для оформлення спадщини. Ніяких погроз, нецензурних лайок чи застосування фізичної розправи з його сторони до ОСОБА_2 не було, це наклеп. Зазначив, що саме ОСОБА_2 своїми діями провокує словесні конфлікти.

З огляду на наведені пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вбачається, що зазначені особи перебувають в стані конфлікту стосовно оформлення спадщини після смерті батьків.

Разом з тим, обставини домашнього насильства, описані у протоколі, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено не лише про характер вчиненого психологічного насильства відносно сестри, а й про можливість завдання чи завдання внаслідок цього шкоди її психічному здоров`ю.

При цьому, можливі нецензурні висловлювання в межах конфлікту, який склався між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 02.03.2024 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Враховуючи вищенаведені недоліки та суперечності, що містяться в матеріалах провадження, апеляційний суд приходить до переконання про відсутність належних, достатніх і переконливих доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували, що ОСОБА_1 02 березня 2024 року вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_2 .

Таким чином, доходжу висновку, що при розгляді справи за відсутності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , судом не було досліджено всі обставини, що стосуються події правопорушення, його об`єктивної сторони, через що суд прийшов до передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому постанова місцевого суду підлягає скасуванню.

Щодо інших доводів скарги про те, що суд першої інстанції розглянув справу без належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, чим порушив його процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до змісту статті 268 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_4 заповнив заяву на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення (а.с. 7). Натомість, лише 18.03.2024 повідомлення про розгляд справи на 19.03.2024 о 9:00 було направлено у додаток «Viber» (а.с. 10). В суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 зазначив, що користується телефоном старого зразку, характеристики якого свідчать про відсутність в ньому інтернет з`єднання. При цьому, матеріали справи взагалі не містять відомостей щодо повідомлення ОСОБА_2 про розгляд справи, що свідчить про неналежне повідомлення учасників про день розгляду справи.

Згідно ст. 294 КУпАП в разі скасування постанови суду першої інстанції суд апеляційної інстанції повинен розглянути справу по суті з винесенням нового рішення, або закрити провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню із закриттям провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Черняхівського районного суду Житомирської області від 19 березня 2024 року скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й.Григорусь