ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/8855/23 Суддя суду 1 інстанції: Зуб Г.А.
Провадження № 33/818/806/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2024 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Савенко М.Є., розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Черненко О.А. на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 19.10.2023, -

ВСТАНОВИВ :

Цією постановою

ОСОБА_1 , 1968 року народження,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 536 грн. 80 коп.

Як зазначено в постанові суду першої інстанції, 04.08.2023 о 17 год. 30 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , вчинив відносно своєї колишньої дружини гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , психологічне насилля, а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні нецензурною лайкою на її адресу та погрозою фізичною розправою, що могло завдати шкоди її психологічному здоров`ю.

Не погодившись з постановою районного суду захисник ОСОБА_1 - адвокат Черненко О.А. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що постанова підлягає скасуванню з підстав судом не з`ясовано всіх обставин по справі та не надано їм належної оцінки.

Разом з тим захисник ОСОБА_1 - адвокат Черненко О.А. просить поновити строк апеляційного оскарження судової постанови оскільки, справа була розглянута без їх участі, а з текстом постанови ознайомились 08.11.2023.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

ОСОБА_1 та його захисник належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги до апеляційного суду не з`явилися, що в силу вимог ст.294 КУпАП не є перепоною для апеляційного розгляду.

06.08.2024 ОСОБА_1 та його захисник подали клопотання, в яких просили розглядати справу за їх відсутності.

Вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 557959 від 07.09.2023, заяву та пояснення ОСОБА_2 , пояснення ОСОБА_1 , рапорт, форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

Проте, апеляційний суд не погоджується з даним висновком.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП визначає, що вчинення насильства в сім`ї, - умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений. Частина 2 даної статті передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Для встановлення події правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства врегульовані Законом України «Про запобігання та протидію домашнього насильства»

У відповідності до п. 3 ч.1 ст. 1 Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Визначення поняття домашнього насильства також надано і у Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами (Стамбульська конвенція) відповідно до положень якої «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона ст. 173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 557959 від 07.09.2023 (а.с. 1), 04.08.2023 о 17 год. 30 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , вчинив відносно своєї колишньої дружини гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , психологічне насилля, а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні нецензурною лайкою на її адресу та погрозою фізичною розправою, що могло завдати шкоди її психологічному здоров`ю.

Проте, нецензурна лайка в межах конфлікту, який стався між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного правопорушення.

Крім того, 18.10.2023 на електрону адресу суду першої інстанції через систему «Електронний суд» представником ОСОБА_2 - адвокатом Некрасовим О.В. було направлено заяву ОСОБА_2 , в якій остання зазначила, що 04.08.2023 близько 17 год. 30 хв. між нею та ОСОБА_1 відбулася сварка з приводу його участі у вихованні їх спільної дитини - ОСОБА_3 ., ІНФОРМАЦІЯ_2 . Цей конфлікт вже тривав певний час, а тому їх випадкова зустріч зумовила спалах емоцій як з його боку, так і з її боку також. Саме з приводу цього вона звернулася до правоохоронних органів.

Разом з цим, ОСОБА_2 вважає, що цей конфлікт не вийшов за межі емоційної розмови двох батьків з приводу дитини. Ніяких наслідків для неї та їх доньки конфлікт не спричинив і не міг спричинити. Ніякої шкоди її психічному здоров`ю та психічному здоров`ю їх доньки дії ОСОБА_1 не завдали і не могли завдати. Майже одразу конфлікт було вичерпано, ніяких претензій з цього приводу у неї до ОСОБА_1 не було і немає на цей час.

У звязку з чим ОСОБА_2 просила суд закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП (а.с. 33).

Враховуючи викладене, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому усі сумніви і припущення стосовно наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення повинні бути визнані на його користь.

Будь-яких інших доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Між тим, згідно чинного законодавства усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до відповідальності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Враховуючи викладене, а також допущену неповноту та однобічність, постанова судді суду першої інстанції підлягає безумовному скасуванню.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При винесенні рішення по даній справі, суд першої інстанції не дотримався вимог Закону в цій частині.

Враховуючи вищевикладене, місцевий суд передчасно зробив висновок про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, внаслідок чого прийняв неправильне рішення по справі.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами, здійснюючи перегляд постанови районного суду прийняте рішення у справі не можна визнати законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим воно підлягає безумовному скасуванню, а справа закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Черненко О.А. процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Черненко О.А. задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 19.10.2023 щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду М.Є. Савенко