ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/11187/24

Провадження № 33/4820/487/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Романової А.В., захисника ОСОБА_1 адвоката Муращика О.В., представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Бейлика А.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Бейлика А.Б. з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.06.2024,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , ФОП,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрито, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за недоведеністю вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення та відсутності його складу.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, проживаючої АДРЕСА_2 , не працюючої,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрито, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за недоведеністю вини останньої у вчиненні адміністративного правопорушення та відсутності його складу.

За постановою суду, з протоколу про адміністративне правопорушення АА № 083419 від 15.04.2024 року вбачається, що 15 квітня 2024 року, о 12 год. 00 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання, а саме в АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство економічного характеру та психологічного, чим було завдано економічної та психологічної шкоди ОСОБА_2 .

Такі дії ОСОБА_1 інспектором взводу № 1 роти ТОР УПП в Хмельницькій області ДПП ст. лейтенантом поліції Малішевським С. кваліфіковано, як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Окрім того, з протоколу про адміністративне правопорушення ГР № 175776 від 15.04.2024 року вбачається, що 15 квітня 2024 року о 18 год. 00 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру, а саме погрозами та викликами до ОСОБА_1 , який є її чоловіком, поліцію, чим перешкоджала вихованню дітей, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю.

Не погоджуючись з постановою суду, представник потерпілої ОСОБА_2 адвокат Бейлик А.Б. подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, в якому просить поновити строк на апеляційне оскарження, який пропущено з поважних причин. В апеляційній скарзі просить оскаржувану постанову скасувати, в частині закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, та ухвалити, в цій частині, нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.

Апелянт стверджує, що повний текст оскаржуваної постанови отримав лише 10.06.2024, тому строк на апеляційне оскарження пропустив з незалежних від нього причин і просить його поновити.

Аргументує незаконність оскаржуваної постанови суду тим, що наявні докази у справі щодо вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства стосовно ОСОБА_2 , на його думку, є достатніми для притягнення його до адміністративної відповідальності, тому зазначені у постанові суду спростування доказів стосовно вини ОСОБА_1 є безпідставними.

Крім того, ОСОБА_1 неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності, що не враховано судом першої інстанції.

Заслухавши пояснення апелянта, на підтримку апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, думку захисника ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та доводи клопотання і апеляційної скарги, вважаю, що клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга частковому задоволенню, з наступних підстав.

Беручи до уваги ту обставину, що справа перебуває на стадії апеляційного перегляду, перш за все підлягає вирішенню питання про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що потерпілій та її представнику копія постанови суду, у встановлений законом строк та строк для апеляційного оскарження не направлялася.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причини пропуску представником потерпілого строку на апеляційне оскарження та вважає за доцільне його поновити.

Вирішуючи питання по суті апеляційної скарги, суд виходить з наступного.

Згідно з приписами ст.245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Проте у розглядуваній справі зазначені вимоги закону додержані не були.

Відповідно до положень ст.ст.252,254,255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення -це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В межах, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен провадитися їх, у тому числі, і судовий розгляд.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень ст. 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Приписами ст.278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення повинен вирішити, у тому числі й питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення (п.2), а в разі неправильного складання такого протоколу, у тому числі і про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, повернути матеріали адміністративної справи органу, який його склав, для належного (додаткового) оформлення.

Однак, незважаючи на те, що наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення, складений стосовно ОСОБА_1 , не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, суд першої інстанції матеріали адміністративної справи для їх належного оформлення УПП в Хмельницькій області не повернув, а прийняв до провадження та розглянув по суті.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 083419 від 15.04.2024 року, складеного стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП вбачається, що 15 квітня 2024 року о 12 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання, а саме АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство економічного характеру та психологічного, чим було завдано економічної та психологічної шкоди ОСОБА_2 .

Разом з тим, в ньому належним чином не викладено суть правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1 , зокрема, не зазначено яке діяння він вчинив, що містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП., а відтак неможливо спростувати чи підтвердити доводи апеляційної скарги.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству врегульовані Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», згідно з п.3 ч.1 ст.1 якого домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру; (п.4 ч.1 ст.1 цього Закону).

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 цього Закону).

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (п.17 ч.1 ст.1 цього Закону).

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється шкоду здоров`ю.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство навмисно, без вагомих на те причин, що стали підставою для вчинення вказаного діяння.

Разом з тим, з протоколу не вбачається, які дії економічного та психологічного характеру стосовно ОСОБА_2 вчинив ОСОБА_1 , внаслідок яких могла бути або була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 , що являється складовою частиною насильства в сім`ї, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Оскільки ОСОБА_1 пред`явлено неконкретне обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, чим грубо порушено його законні права та інтереси, зокрема право на захист, тому посадова особа органу, який складав протокол, допустила істотну неповноту та однобічність дослідження обставин та оформлення матеріалів справи.

Наведені порушення закону є істотними і не можуть бути усунуті при судовому розгляді справи, позбавлений можливості усунути названі протиріччя і апеляційний суд, тому постанова судді підлягає скасуванню, а справа направленню для належного оформлення до органу, який порушив справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Поновити представнику потерпілої ОСОБА_2 адвокату Бейлику А.Б. строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.06.2024, в частині закриття справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП ОСОБА_1 , на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за недоведеністю вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення та відсутності його складу.

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Бейлика А.Б. задовольнити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.06.2024, в частині закриття справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП ОСОБА_1 , на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за недоведеністю вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення та відсутності його складу скасувати, а справу стосовно ОСОБА_1 повернути начальнику УПП в Хмельницькій області для належного оформлення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Кулеша