Справа № 448/669/23 Головуючий у 1 інстанції: Білоус Ю.Б.
Провадження № 33/811/699/24 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., за участі ОСОБА_1 , захисника Остаповича В.М. (в режимі відеоконференції), розглянувши у місті Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 та захисника Остаповича В.М. на постанову Мостиського районного суду Львівської області від 17 квітня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Мостиського районного суду Львівської області від 17.04.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605,60 гривень.

Згідно постанови суду 19.04.2023 року о 15:35 год., в м.Мостиська, по вул.Грушевського, 51/Б, Яворівського району Львівської області, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом автомобілем марки «Volkswagen Bora», реєстр.номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager» Alcotest 6810. Результат позитивний 0,80 ‰.

На вказану постанову суду подали апеляційні скарги ОСОБА_1 та його захисник Остапович В.М., які в апеляційних скаргах просять постанову місцевого суду скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Зміст обох апеляційних скарг є повністю ідентичний (слово в слово повторюється увесь текст), через що апеляційний суд не вважає за необхідне викладати зміст кожної зі скарг та водночас викладає зміст обох скарг одноразово.

На підтримання апеляційних вимог у своїх скаргах ОСОБА_1 та його захисник покликаються на те, що постанова місцевого суду є незаконною та необґрунтованою, оскільки судом першої інстанції було розглянуто справу без участі ОСОБА_1 , який подавав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на лікуванні, а тому вважають, що судом першої інстанції порушено право на захист ОСОБА_1 .. Також апелянти зазначають, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог законодавства, на відеозаписі із нагрудної відеокамери працівника поліції не зафіксовано згоду ОСОБА_1 з пройденим оглядом на стан сп`яніння, та вважають долучений відеозапис неналежним та недопустимим доказом в цій справі.

Розглянувши матеріали справи № 448/669/23, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення ААД №330211 від 19.04.2023 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та складений уповноваженим працівником поліції у відповідності до вимог Закону України «Про національну поліцію» (а.с.5), відеозаписами, що міститься в матеріалах справи, на яких зафіксовано обставини зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , проходження останнім, як водієм, огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального приладу Драгер, в подальшому останній не висловлював жодної незгоди з пройденим результатом огляду, не виявляв бажання повторно пройти огляд в медичному закладі (а.с.7), результатом спеціального приладу Драгер, яким встановлено наявність в організмі ОСОБА_1 алкоголю на рівні 0.8 проміле (а.с.5), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 19.04.2023 року (а.с.8).

Доводи апеляційних скарг щодо визнання відеозаписів із нагрудної камери працівника поліції неналежним доказом апеляційним судом до уваги не приймаються, оскільки такі доводи спростовуються усіма доказами, що є у матеріалах справи, і які у своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні, і яким місцевий суд дав належну оцінку, із якою повністю погоджується апеляційний суд.

Так, огляд водія ОСОБА_1 на виявлення стану алкогольного сп`яніння проведено з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року, а саме на місці зупинки транспортного засобу із використанням сертифікованого газоаналізатора Драгер 6810.

Також, апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційних скарг про те, що суд першої інстанції неправомірно розглянув справу без участі ОСОБА_1 та його захисника, оскільки, на переконання апеляційного суду, місцевий суд належним чином мотивував своє рішення про проведення розгляду справи за відсутності вказаних осіб, які на протязі року усілякими способами через неявки за різними причинами штучно затягували розгляд справи, таким чином створюючи умови для спливу строку накладення адміністративного стягнення (річного терміну згідно ст.38 КУпАП) з метою уникнення ОСОБА_1 покарання за скоєне ним адміністративне правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 та його захисник з`явилися в засідання суду апеляційної інстанції, надали пояснення по суті справи та поданих ними апеляційних скарг апеляційному суду, а тому у вказаній справі відсутні будь-які порушення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що передбачені ст.268 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 місцевий суд в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано наклав стягнення згідно санкції статті.

Отже, постанова місцевого суду є законна і обґрунтована, винесена законним складом суду, підстав для її скасування чи зміни з мотивів, наведених в апеляційних скаргах ОСОБА_1 та його захисника, апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Постанову Мостиського районного суду Львівської області від 17 квітня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційні скарги ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2 без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.