Справа № 369/7108/24
Провадження № 3/369/4630/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13.05.2024 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Гришко О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від ВП №1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №200084 від 25.03.2024 зазначено, що 25.03.2024 близько 09 год. 08 хв. в м. Боярка по вул. Соборності,17, ОСОБА_1 допустив самовільний вибіг собаки «німецька вівчарка» з приватної території, в ході чого остання нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_2 , який знаходився в цей час на вулиці Соборності, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 154 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся шляхом направлення судової повістки за адресою, яка вказана в протоколі про адміністративне правопорушення. Клопотань про відкладення розгляду від нього не надходило.

Практикою Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З метою уникнення затягування розгляду справи, відповідно до ст. 268 КУпАП суддя вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі матеріалів.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №200084 від 25.03.2024, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.154 КУпАП.

Диспозиція ч.2 ст.154 КУпАП передбачає відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях), вчинені особою повторно протягом року.

Однак, фабула протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 , не відповідає вимогам ч.2 ст.154 КУпАП.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

На підставі вищевикладеного, в даній ситуації вважаю, що в матеріалах справи не знайшлося підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення в контексті ч.2 ст.154 КУпАП.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин вважаю, що відсутні докази на підтвердження складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 154 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

Керуючись ч. 1 ст. 9, п. 1 ст. 247, ч. 2 ст. 154, ст. 245, 251, 252, 265. 283-285. 294 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст. 154 КУпАП закрити за відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя Гришко О.М.