П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі судді Наумова С.В., представника заявника ОСОБА_1 адвоката Скіданової О.С., представника Рівненської митниці Андрусенка Ю.С., розглянувши за заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання постанови суду № 569/19295/22 від 10 березня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

Рівненським міським судом Рівненської області розглянуто справу про порушення митних правил № 0161/20400/22 відносно громадянки ОСОБА_1 за ознаками порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ст. 472 Митного кодексу України, саме - недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Постановою суду від 10 березня 2023 року визнано ОСОБА_1 винною в порушенні митних правил, передбачених ст. 472 МК України та накладено на неї штраф в розмірі сто відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 1646400 (один мільйон шістсот сорок шість тисяч чотириста) грн., 00 коп., з конфіскацією товару: ізоляційної стрічки 20м.х 19мм.х0,15мм., black -15000 шт.; вогнетривкої ізоляційної стрічки тканевої 19mm.x15m. -7000 шт.; автомобільної тканинної ізоляційної стрічки вогнетривкої арт. VH31/618 20м.х 19мм.х0,26мм. black -3000 шт., загальною вартістю 1646400 (один мільйон шістсот сорок шість тисяч чотириста) грн., 00 коп. в дохід держави.

Не погодившись із рішенням суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на рішення суду. Рівненським апеляційним судом постановою від 08 вересня 2023 року (провадження 33/4815/369/23) залишено апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

27.12.2023 ОСОБА_1 подано до Рівненського міського суду Рівненської області заяву про відстрочення виконання рішення строком на один рік. В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що ОСОБА_1 має місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , але у зв`язку зі збройною агресію російської федерації та небезпечністю перебування у постійно обстрілюваному місті, змушена була покинути місце свого проживання та разом з двома неповнолітніми дітьми 2013 та 2015 років народження переїхати до м. Копичинці Чортківського району Тернопільської області де зареєстровані в якості тимчасово переміщених осіб. (копії довідок ТПО додані). Єдиним доходом ОСОБА_1 є заробітна плата та виплати ТПО (підтверджено Декларацією про майновий стан та доходи боржника). При цьому на її утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей. Ніякого нерухомого майна в її власності немає (підтверджено Відомостями з реєстру речових прав). З рухомого майна тільки особисті речі, які були у вжитку та й то більшість з цих речей перебувають у місті Харків.

Зважаючи на суму штрафу 1646400,00 (один мільйон шістсот сорок шість тисяч чотириста) грн. та наявність об`єктивних обставин (Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022. затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено і триває на даний час, та вимушене переселення в іншу область), які ускладнюють виконання рішення суду в повному обсязі, просить суд відстрочити виконання рішення строком на один рік.

В судовому засіданні адвокат Скіданова О.С. підтримала заяву ОСОБА_1 та просила суд її задовольнити. Також повідомила, що останньою сплачено 40 тис. грн.

Представник Рівненської митниці Андрусенко Ю.С. поклався на розсуд суду щодо задоволення заяви, суду повідомив, що згідно відомостей служби бухгалтерського обліку митниці від гр. ОСОБА_1 надходили платежі для часткового погашення накладеного стягнення, водночас сума, яка надійшла, наразі є незначною співрозмірно розміру накладеного стягнення.

Відповідно до норм КУпАП суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінюючи заяву ОСОБА_1 із врахуванням зазначеного, керуючись нормами чинного законодавства України та власною правосвідомістю, суд виходить із наступного.

Судове рішення - це акт правосуддя, ухвалений згідно з нормами матеріального та процесуального права і згідно з конституційними засадами та принципами адміністративного судочинства є обов`язковим до виконання на всій території України.

Відповідно до положень ст. ст. 298, 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями посадовими особами і громадянами. Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

При вирішенні питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Аналіз наведених правових норм вказує на те, що відстрочка штрафу - це надання судом права здійснити оплату штрафу з відстроченням платежу на визначений термін.

Згідно зі статтею 268 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є забезпечення виконання винесеної постанови, що обумовлює необхідність застосування усіх передбачених КУпАП заходів забезпечення виконання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та застосування накладеного адміністративного стягнення.

Відповідно до статті 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Судом встановлено, що Рівненським міським судом Рівненської області гр. ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 1646400 (один мільйон шістсот сорок шість тисяч чотириста) грн., 00 коп., з конфіскацією товару.

Суд також враховує принцип пропорційності (також відомий як «принцип справедливої рівноваги»), який вживається Європейським судом з прав людини, практика якого, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права. Зокрема, у справі «Броньовський проти Польщі» (Заява № 31443/96), п. 150, Європейський суд з прав людини зазначає що необхідно забезпечити справедливий баланс між вимогами загальних інтересів суспільства та необхідності захисту основних прав відповідної особи (див., зокрема, згадане вище рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції», с. 26, п. 69).

Майнове становище ОСОБА_1 підтверджене належними та допустимими доказами, долученими до заяви та матеріалів справи, а розмір штрафу, який призначений судом як адміністративне стягнення, в свою чергу, є великим в порівнянні з встановленою в Україні мінімальною заробітною платою.

Відповідно суд дійшов висновку, що на даний час сплата штрафу в розмірі 1646400,00 грн. становитиме для ОСОБА_1 надмірний тягар, є об`єктивно непідйомною сумою для заявниці та її неповнолітніх дітей, а тому заява ОСОБА_1 про відстрочку виконання постанови суду строком на один рік в частині сплати штрафу підлягає задоволенню.

Згідно ст. 303 КУпАП у разі відстрочки виконання постанови відповідно до КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Керуючись ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 283, 284, 301, 304 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 10 березня 2023 року, строком на один рік в частині сплати штрафу у справі про адміністративне правопорушення № 569/19295/22 - задовольнити.

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки.

Після закінчення строку встановленої розстрочки строк пред`явлення до примусового виконання постанови в частині накладання адміністративного стягнення в виді штрафу - протягом трьох місяців.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Наумов