КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2024 року Київський апеляційний суд у складі судді Оніщука М.І. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Пількевич Тетяни Анатоліївни на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 13 березня 2024 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 ,

до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Деснянськогорайонного суду міста Києва від 13.03.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу. Також стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з вказаною постановою 29.11.2023 року о 12 годині 50 хвилин по вул. Крайній, 3 в м. Києві водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_2 , маючи явні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: підвищена жвавість мовлення, розширені зіниці очей, поведінка, що не відповідає обстановці. Від огляду на стан сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився у відповідності до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, чим порушив п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з указаною постановою суду захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова суду є незаконною і необґрунтованою. Так, обставини і підстави притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, які суд визнав встановленими, не відповідають дійсності, фактичним обставинам та доказам у справі. Наразі в матеріалах справи відсутні докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 .Вважає, що покази свідка ОСОБА_3 не є належним та допустимим доказом, адже на думку сторони захисту працівник поліції є зацікавленою особою.Також суд першої інстанції ОСОБА_1 , притягнув до відповідальності та визнав винним за ч. 2 ст. 130 КУпАП, хоча протокол складено за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Захисник Пількевич Т.А. у судовому засіданні не заперечувала проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , підтримала апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просила її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи,вислухавши пояснення захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Положеннями статті 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративніправопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданнямпровадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язанийз`ясуватичи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченимстаттями 283, 284 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається та вірно встановлено судом першої інстанції, що 29.11.2023 року о 12 годині 50 хвилин по вул. Крайній, 3 в м. Києві водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_2 , маючи явні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: підвищена жвавість мовлення, розширені зіниці очей, поведінка, що не відповідає обстановці. Від огляду на стан сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився у відповідності до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Відповідно до Довідки щодо проведення заходів із встановлення повторності вчиненого адміністративного правопорушення, старшим інспектором з о/д відділу адміністративної практики УПП у М.Києві ДПП Петрук В. встановлено, що постановою Деснянського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому при направленні справи до суду дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Тобто ОСОБА_1 повторно протягом календарного року притягується до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, тобто вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частини першої статті 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 130 КУпАП, повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Суд апеляційної інстанції відхиляє посилання захисника Пількевич Т.А. на те, що матеріали справи не містять доказів того, що він керував транспортним засобом, оскільки вказані посилання не відповідають матеріалам справи, в тому числі й відеозапису з нагрудної камери працівника поліції.

Судом апеляційної інстанції було переглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення. На вказаному відеозапису зафіксовано факт категоричної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. Будь-яких порушень з боку працівників поліції зазначений відеозапис не містить.

Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, працівники поліції рухаючись за автомобілем під керуванням ОСОБА_1 після зупинки останнього повідомили ОСОБА_1 про те, що він був зупинений з підстав того, що керував транспортним засобом з номерним знаком на зеленому фоні з написом LEGION-D, який не відповідає даному транспортному засобу, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП постановою від 29.11.2023 року, яка ОСОБА_1 не була оскаржена, що свідчить про його згоду з постановою, а відтак доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом є безпідставними.

Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови у межах доводів і вимог апеляційної скарги, суд вважає, що висновок суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, ґрунтується на належних і допустимих доказах, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№531700від 29.11.2023, який складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України; направлення на огляд водія транспортного засобу, яким ОСОБА_1 не скористався; довідки щодо проведення заходів із встановлення повторності вчиненого адміністративного правопорушення, постанови Деснянськогорайонного суду м. Києва від 19.10.2023, з яких вбачається, що ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив дії, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП; відеозапису відеореєстратора поліцейського.

Доводи апелянта про те, що 29.11.2023 року о 12 год. 50 хв. останній не керував транспортним засобом, залишив транспорний засіб на СТО, спростовуються доказами наявними у матеріалах справи, зокрема відеозаписом з камер працівників поліції, похибка у часі вказаному у протоколі та зазначеному на відеозаписі є допустима та не підтверджує відсутність провини у вчиненні правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, поліцейські виявили у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, передбачені п.4 розділу І Інструкції, а тому вимога водію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння була висунута цілком обґрунтовано.

Твердження апелянта про те, що в протокол про адміністративне правопорушення містить виправлення, відхиляється судом, оскільки вказане спростовується наявними матеріалами справи, з яких вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД№531700від 29.11.2023 складено за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, а повторність вчинення адміністративного правопорушення встановлено на підставі довідки щодо проведення заходів із встановлення повторності від 04.12.2023 та постанови Деснянського районного суду м. Києва від 19.10.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім цього, як вбачається з Єдиного реєстру судових рішень, постановаДеснянського районного суду м. Києва від 19.10.2023 набрала законної сили, а відтак доводи апелянта в щодо недоведеності повторності вчинення ним адміністративного правопорушення відхиляються судом.

Покази свідка не є єдиним доказом у справі та самі по собі не впливають на висновки суду.

Доводи апеляційної скарги щодо неналежності пояснень свідків також оцінюються судом критично, аджев даній справі до протоколу про адміністративне правопорушення додані докази у вигляді файлів відеозапису із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, які проводили оформлення протоколу про адміністративне правопорушення. Вказані відеозаписи є об`єктивними доказами в справі та в сукупності з іншими дослідженими судом доказами свідчать про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та безпідставними.

Підстав для закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП не вбачається.

Таким чином, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови - без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративніправопорушення,

П О С Т А Н О В ИВ:

Апеляційну скаргу захисникаОСОБА_1 - адвоката Пількевич Тетяни Анатоліївни - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 13 березня 2024 року, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.І. Оніщук