ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/5458/23 Номер провадження 33/814/478/24Головуючий у 1-й інстанції Даценко В. М. Доповідач ап. інст. Томилко В. П.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2024 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Томилко В.П. з секретарем ОСОБА_1 , з участю ОСОБА_2 та адвоката Петракова В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16 січня 2024 року ,

В С Т А Н О В И В :

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Даною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , , житель АДРЕСА_1 , громадянин України, непрацюючий,-

визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно з постановою судді, 1 листопада 2023 року о 23 год. 49 хв. в м. Лубни, вул. Українська, 3 Лубенського району Полтавської області, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом SubaruImpreza, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Крім того, 11 листопада 2023 року о 23 год. 49 хв. в м. Лубни, вул. Українська, 3 Лубенського району Полтавської області, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом SubaruImpreza, номерний знак НОМЕР_1 не виконав вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, чим порушив п.2.4, 8.9Б ПДР України.

Приймаючи рішення по справі суддя, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, вина останнього доведена в судовому засіданні.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить судове рішення скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що в його діях відсутні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, оскільки він зупинився відразу ж як помітив проблискові маячки спецтранспорту.

Щодо притягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначає, що у нього не було жодних ознак сп`яніння . Він погодився пройти огляд на стан сп`яніння в мед закладі, а саме здати біологічні зразки ( кров) на дослідження.

В медичному закладі він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння , не відмовлявся від здачі біологічного середовища та наполягав на найбільш ефективному методі дослідження.

Висновок лікаря щодо відмови від проведення огляду не може бути доказом по справі. А відмова повинна бути зафіксована під відеозапис.

Позиція учасників.

ОСОБА_2 та адвокат Петраков В.А. апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду вказаних вимог закону дотримався та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 . ст.130 КУпАП Висновок судді ґрунтується на доказах, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_2 повністю підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 628289 від 12 листопада 2023 року; даними відеозапису, даними висновку КП «ЛЛІЛ» Лубенської міської ради щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.11.2023, яким зафіксовано відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки ці докази є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КУпАП , узгоджуються між собою і є достатніми, і є такими що не спростовані в апеляційній скарзі.

Допитана в апеляційному суді як свідок лікар КП «ЛЛІЛ» Лубенської міської ради ОСОБА_3 пояснила, що особі, яку доставили для проходження огляду на стан сп`яніння , необхідно спочатку пройти огляд , у тому числі із застосуванням вимірювальної техніки. Так, лікар перевіряє наявність зовнішніх ознак сп`яніння, заміряє тиск, пульс, кількість подихів за хвилину, проводить інші обстеження з метою перевірки стану опорно-рухового апарату та мовної сфери.

Зазначила, що почала огляд ОСОБА_2 , з його дозволу , заміряла тиск, але потім ОСОБА_2 відмовився від проходження подальшого огляду та застосування приладу «Драгер», про що вона і зазначила у висновку.

Твердження апелянта, що ОСОБА_2 не було надано можливості пройти обстеження на вміст алкоголю в крові, за таких обставин , апеляційний суд до уваги не бере.

Відповідно до пунктів 3-17 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затв.Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, відібрання біологічного матеріалу є обов`язковим лише при ДТП, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, а також для встановлення наркотичного та іншого сп`яніння.

За таких обставин, посилання в апеляційній скарзі щодо допущених порушень під час складання висновку лікарем не відповідають фактичним обставинам.

З дослідженого відеозапис, що доданий до справи, вбачається, що ОСОБА_2 працівниками поліції був доставлений до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння. Однак від проходження такого огляду за допомогою алкотестера відмовився, наполягав на відібранні в нього біологічного матеріалу (крові) для визначення стану сп`яніння.

Тобто відмова ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі зафіксована як висновком лікаря, так і відеозаписом, що не суперечить вимогам законодавства.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку , що суддя суду першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини справи та обґрунтувавши їх належними і допустимими доказами, постановив законне та обґрунтоване судове рішення про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи апеляційний суд не встановив порушень законодавства про адміністративні правопорушення суддею суду першої інстанції, які ставили б під сумнів його висновки, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування постанови судді.

Зважаючи на вищевикладене апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16 січня 2024 року щодо ОСОБА_2 без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.П. Томилко.