Провадження № 3/554/2717/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2024 р. м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Горбунова Я.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код не відомий, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу серії ВАВ №211865 від 26.10.2024 р. ОСОБА_1 26.10.2024 р. о 08 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 , домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, а саме, штовхав та ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим могла бути завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю потерпілої.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечував. Зазначив, що жодних дій домашнього насильства відносно своєї матері не вчиняв. З матір`ю свариться не часто, але виникають побутові конфлікти, зазвичай конфлікти виникають на підставі того, що матір вживає алкогольні напої, починає поводити себе агресивно, починає сваритися, постійно безпідставно викликає поліцію.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_2 не з`явилася. Повідомлялася вчасно та належним чино. У письмових поясненнях, які є додатком до протоколу зазначила, що проживає разом із сином, який інколи випиває та починає себе вести не нормально, застосовує фізичну силу.

У Формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства в пункті 14, за наслідками спілкування з ОСОБА_2 , відповідаючи на питання в пункті 14: Кривдник має алкогольну залежність або зловживає алкогольними напоями. Дала відповідь - Так.

Відповідно до п. 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Визначення видів насильства міститься у п.п.4,14,15,17 ч.1 зазначеного закону і має наступне визначення.

Фізичне насильство визначається як форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Психологічне насильство визначене як форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

При дослідження матеріалів справи, а саме, терміново заборонного припису серії АА №171393 від 30.06.2024 р., формою оцінки ризиків, письмових пояснень ОСОБА_3 зазначено, що 30.06.2024 р. о 21 год. 00 хв. вона перебувала вдома, у неї стався конфлікт з невісткою на побутовому рівні. В результаті чого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 напали на неї та били кулаками, у результаті чого вона отримала тілесні ушкодження.

Дослідивши та перевіривши усі наявні в справі докази, суд приходить до переконання про закриття провадження по справі, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання винуватим ОСОБА_4 у вчиненні даного правопорушення встановлено не було.

Той факт, що сторони цих відносин проживають разом в одній квартирі посилює стан психологічної напруги та вимушеної залежності сторін. Проживання ОСОБА_1 в одній квартирі разом із потерпілою при постійних конфліктах між ними та враховуючи похилий вік потерпілої особи, суд вважає, що встановити чи відчувала при цьому потерпіла себе жертвою не можливо.

Крім того, встановити істинність конфлікту та відносин між ними у суду відсутня можливість, так як потерпіла у судове засіданні не з`явилася, з матеріалів справи, зібрані ініціатором складання протоколу, не можливо встановити чи дійсно відбувалося домашнє насильство.

Таким чином, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні достатні докази для встановлення факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02, « Малофєева проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.. При цьому Європейський суд робиться висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що викладені факти є обставинами, які виключають провадження по справі, оскільки відсутній склад адміністративного правопорушення, тому даний матеріал на підставі п. 1 ст. 247 КпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. п. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя Я.М. Горбунова