Справа № 525/583/23
Провадження №3/525/4/2024 П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.05.2024 селище Велика Багачка
Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Прасол Я.В.,
секретар судового засідання Хоменко М.М.,
з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
захисника адвоката Жаги Е.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка матеріали, які надійшли з ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , гром. України, працюючого водієм ФОП ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше до адміністративної відповідальності не притягався,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),
25.05.2023 о 14 год. 22 хв. по вулиці Гірська в селищі Велика Багачка Миргородського району Полтавської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Fiat Tempra» днз НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Від надання пояснень відмовився, погодився давати відповіді на запитання. Повідомив суду, що подія відбувалася 25.05.2023 близько 13-14 години; він у той день алкоголю не вживав; працівники поліції підійшли до автомобіля, який стояв припаркований; від моменту зупинки автомобіля і до моменту, коли підійшли працівники поліції пройшло близько 5 хвилин; працівники поліції його не зупиняли; поліцейські повідомили, що у нього з порожнини рота чути запах алкоголю; огляд на стан сп`яніння він проходити відмовився; чи пропонували працівники поліції пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я не пам`ятає.
Захисник адвокат Жага Е.Г. просив провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. В обгрунтування своєї позиції по справі посилався на те, що матеріалами справи не зафіксовано руху автомобіля. Підстав для його зупинки працівниками поліції не було, відповідно поліцейські не мали права вимагати у ОСОБА_1 документи та пропонувати пройти огляд на стан сп`яніння. Посилався на обставини встановлені постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2024 у справі №525/594/23.
Допитаний у судовому засіданні свідок інспектор СРПП ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Требін М.В. суду пояснив, що він разом з поліцейським ОСОБА_4 перебували на патрулюванні, зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 за порушення ПДР, оскільки під час зміни напрямку руху та зупинки автомобіля водій не увімкнув світловий покажчик повороту. У ході спілкування з водієм у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 повідомляв, що не керував автомобілем, намагався залишити місце події, від проходження огляду на стан сп`яніння категорично відмовився.
Допитана свідок ОСОБА_5 суду повідомила, що вона разом з родиною Ражик приїхали до неї на роботу, сиділи у автомобілі та спілкувалися, приблизно 5 хвилин , потім вона пішла на роботу. Коли приїхали поліцейські їй не відомо, вона свідком події не була. Повернулася, приблизно хвилин через 20-25, чула, як працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, він відмовився. При цьому зазначає, що поліцейські грубо поводили себе, кричали на ОСОБА_1 , спілкувалися на підвищених тонах.
Допитана свідок ОСОБА_6 , дружина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, після роз`яснення їй положень ст. 63 Конституції України, суду повідомила, що в той день у її чоловіка ОСОБА_1 боліли зуби, вони приїздили до лікаря. Потім вона з чоловіком та їх спільною знайомою ОСОБА_5 поїхали до газового господарства. Під`їхавши до газового господарства, ОСОБА_1 зупинив автомобіль, вони сиділи в автомобілі, спілкувалися. Через деякий час, який точно вона не пам`ятає, до їхнього автомобіля підійшли працівники поліції та, на її думку, безпідставно «причепилися» до її чоловіка. У той день її чоловік алкоголю не вживав, у стані сп`яніння не перебував, чи пропонували працівники поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння не пам`ятає, чи відмовлявся останній від проходження огляду не пам`ятає.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №107500 від 25.05.2023, в якому зазначені обставини керування ОСОБА_1 автомобілем марки «Fiat Tempra» днз НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння та те, що останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку (а.с. 1);
- відеозаписом вчиненого адміністративного правопорушення ( а.с. 2);
- довідкою ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області від 29.05.2023 ( а.с. 4).
У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 1 статті 130 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п. 3 розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до п. 6 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться:
- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);
- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Отже, підставою, для проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння є саме встановлення поліцейським уповноваженого підрозділу Національної поліції при зупинці транспортного засобу та в ході спілкування з водієм конкретного транспортного засобу хоча б однієї з ознак алкогольного сп`яніння.
Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортного транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.
Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Оцінюючи докази, зібрані у справі про адміністративне правопорушення, суд критично оцінює покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , оскільки вони повністю спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом.
Посилання сторони захисту на те, що зупинка працівниками поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_1 була незаконною, а відповідно і незаконною були дії по перевірці документів та пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння, суд не бере до уваги, вважає їх безпідставними.
Так, ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію України» визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, зокрема, якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія до вчинення адміністративного правопорушення.
Із переглянутого відеозапису установлено, що поліцейські, підійшовши до автомобіля, повідомили водію про причини зупинки, а саме: повідомили про те, що під час зміни напрямку руху та зупинки автомобіля водій не увімкнув світловий покажчик повороту, запропонували надати документи та у ході спілкування з водієм, виявивши у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а коли ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, запропонували останньому пройти огляд у закладі охорони здоров`я. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння категорично відмовився.
Безпідставними є посилання сторони захисту на ту обставину, що ОСОБА_1 алкогольних напоїв 25.05.2023 не вживав та у стані алкогольного сп`яніння не перебував, оскільки згідно матеріалів справи останньому не інкримінується керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.
Суд при оцінці наявних у справі доказів враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.
При цьому суд враховує, позицію Європейського суду з прав людини, щодо того, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення ЄСПЛ «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Жаги Е.Г., свідків, дослідивши сукупність наявних матеріалів справи, переглянувши відеозапис з боді-камери патрульного поліцейського та відеореєстратора патрульного автомобіля (в обсязі, який наданий суду органом Національної поліції) і давши цим доказам належну оцінку, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керуючи автомобілем марки «Fiat Tempra» днз НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу поліцейського, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Досліджені докази повністю узгоджуються між собою, їх аналіз дає суду підстави прийти до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.
Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч. 2 ст. 61 Конституції України).
Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).
За загальними правилами ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та обставин, що обтяжують його відповідальність, судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, з урахуванням суті та характеру вчиненого ОСОБА_1 грубого адміністративного правопорушення у сфері транспорту, того, що раніше він до адміністративної відповідальності не притягався, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують його відповідальність, з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, суд вважає за необхідне застосувати відносно гр. ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.
Враховуючи цю норму законодавства та виходячи з положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі про адміністративне правопорушення належить стягнути з гр. ОСОБА_1 , з урахуванням того, що справа надійшла до суду у 2023 році, коли діяли ставки судового збору за 2023 рік.
На підставі викладеного та керуючись ст. 61 Конституції України, ст. ст. 9, 23, 27, 33, 40-1, 130 ч. 1, 251, 252, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП,
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок на користь держави.
Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд Полтавської області.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання нею законною сили.
Суддя Я.В. Прасол