Дата документу 09.05.2024Справа № 554/2414/24
Провадження № 3/554/738/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.05.2024 р. м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Горбунова Я.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Полтавського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області та з Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код не відомий, громадянка України, не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 11.04.2024 р. адміністративні матеріали про адміністративні правопорушення №554/2414/24 (провадження №3/554/738/2024), №554/3237/24 (провадження №3/554/951/2024) у відношенні ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, об`єднано в одне провадження, присвоївши їм єдиний номер справи №554/2414/24 (провадження №3/554/738/2024).

Відповідно до протоколу серії ВАД №314172 від 02.03.2024 р. ОСОБА_1 01.03.2024 р. о 14 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство психологічного характеру, а саме, ображала нецензурною лайкою, поводила себе агресивно, у наслідок чого могла бути завдана психологічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до протоколу серії ВАВ №211507 від 19.03.2024 р. ОСОБА_1 19.03.2024 р. о 18 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство психологічного характеру, а саме, ображала нецензурною лайкою, принижувала, у наслідок чого могла бути завдана психологічному здоров`ю потерпілого.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлялася вчасно та належним чином.

Суд вивчив письмової докази, додані до протоколу, з яких встановив наступне.

Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАД №314172 від 02.03.2024 р. та ВАВ №211507 від 19.03.2024 р., терміново заборонного припису від 02.03.2024 р., та терміново заборонного припису серії АА№175682 від 19.03.2024 р., рапорту від 02.03.2024 р. встановлено, що заявницею була ОСОБА_1 , яка перебувала з ознаками алкогольного сп`яніння, та повідомила, що син ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство,

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 від 02.03.2024 р. встановлено, що ОСОБА_1 прийшла додому з ознаками алкогольного сп`яніння, приготувала їжу, та почала їжею кидатися у нього, після чого він заховався у кімнаті, але вона знайшла його та продовжувала кричати. Потім прийшла сусідка, почала говорити, щоб він не чіпав матері, але він і так її не чіпав. Вийшов з кімнати, після чого ОСОБА_1 знову на нього почала кричати та кидатися з вогнем, тому він її відштовхнув від себе, та сусідка викликала поліцію.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 від 19.03.2024 р. встановлено, що у нього з ОСОБА_1 виник словесний конфлікт, під час якого його матір почала його ображати нецензурною лайкою, принижувала, тому ОСОБА_2 взяв її під руку та відвів у іншу кімнату, де вона кричала з вікна та викликала поліцію.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 від 01.03.2024 р. зазначила, що у той день, син почав себе агресивно поводити. Виник конфлікт побутового характеру, син почав хапати її за руки, бити по обличчю, розбив скло, але тілесних ушкоджень не залишилося.

При оцінці ризиків вчинення домашнього насильства за поясненнями постраждалої особи, а саме, ОСОБА_2 , поліцейським при заповнені відповідної Форми зазначено, що кривдник погрожував застосувати зброю або інші предмети, які можуть спричинити шкоду життю та здоров`ю постраждалої особи, до кривдника застосовувався протягом року терміново заборонний припис, кривдник має зброю та може легко застосувати її.

Всі докази, надані суду, у своїй сукупності свідчать про той факт, що дії ОСОБА_1 щодо вчинення домашнього насильства носять стійких характер і створюють у потерпілих стан напруги, нервозності, необхідності вжиття заходів до самозахисту чи інших заходів самозбереження, у тому числі, емоційного здоров`я.

У аб`юзивних стосунках часто спостерігається цикл насильства, протягом якого чергуються зростання напруги, вчинення насильства та період примирення і спокою. Потерпілі можуть бути втягнуті в пастку цього циклу ізоляцією для сприяння насильству, насильницькою владою та контролем, травматичною прив`язаністю до кривдників, суспільним схваленням насильства, нестачею фінансових ресурсів, страхом (залякуванням), соромом (звинуваченням жертви) та прагненням захистити дітей.

Кривдники чинять домашнє насильство, коли вірять, що насильство є дозволеним, прийнятним, узаконеним чи про нього не буде повідомлено. Такі уявлення спричинюють між поколінні цикли насильства серед дітей чи інших людей, котрі відчувають, що таке насильство є прийнятним, виправданим і на нього дивляться крізь пальці. Багато людей не усвідомлюють себе як кривдників чи жертв, розглядаючи свої досвіди насильства як «сімейні конфлікти, що вийшли з-під контролю».

Наслідки домашнього насильства для потерпілих варіюються від фізичної інвалідизації, хронічних проблем зі здоров`ям, важких психічних порушень до фінансової скрути та нездатності будувати здорові стосунки. Діти, що живуть у домівках з насильством, з раннього віку виявляють психологічні проблеми, такі як ухильність надчутливість до загроз, неконтрольована агресія, що призводять до вторинної травматизації.

Відповідно до п. 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Визначення видів насильства міститься у п.п.4,14,15,17 ч.1 зазначеного закону і має наступне визначення.

Психологічне насильство визначене як форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Стаття 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Суд, вивчивши та оцінивши всі надані суду докази, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме, вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення діянь фізичного, психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілому, доведена повністю.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та вважає, що до ОСОБА_1 слід застосувати штраф.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283, 284, 307, 308 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягувач: Полтавське районне управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області (Полтавська обл., Полтавський р-н, м. Полтава, вул. Сковороди, 2 Б).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Роз`яснити правопорушнику, що відповідно до ст.ст. 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання постанови із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, у разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена особою яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Я. М. Горбунова