Справа №468/934/24
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2024 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Муругов В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 172-15 ч. 2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, а саме те, що 04.02.2024 року близько 17:00 год. поблизу м. Баштанка Баштанського району Миколаївської області, під час перевірки наявності особового складу автомобільної роти підвозу матеріально-технічних засобів батальйону логістики В/ч НОМЕР_2 , було встановлено, що лейтенант ОСОБА_1 самовільно залишив розташування підрозділу без зброї та засобів захисту. 05.02.2024 року о 08:30 год. ОСОБА_1 самостійно прибув у район дислокації підрозділу в/ч НОМЕР_2 .

До суду ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся вчасно шляхом направлення СМС-повідомлення на вказаний в протоколі номер мобільного телефону ОСОБА_1 . Від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Із ст. 245 КУпАП слідує, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до стст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із вимогами ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Із змісту вказаної норми слідує, що протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів та єдиною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, про суть правопорушення. А тому предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть. Суддя при цьому при розгляді протоколу не в праві виходити за межі викладених в ньому обставин.

Диспозиція ст.172-15 ч. 2 КУпАП передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 9 КУПАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Таким чином недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них, тобто вчинене з необережності.

Проте протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , не містить даних, які вказують на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, зокрема не зазначено обставин, які б свідчили про його службову недбалість, які дії він зобов`язаний був вчинити та у який спосіб, невиконання яких ставиться йому у провину.

В протоколі також відсутнє посилання, до яких саме обов`язків військової служби недбало поставився ОСОБА_1 , яким нормами Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України або іншими нормативно-правовими актами вони визначені.

Натомість залишення місця служби є умисним правопорушенням та не може визнаватись необережним, недбалим.

Відповідно до ст. 407 ч.5 КК України передбачена кримінальна відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

Аналіз вказаної вище норми у комплексі з аналізом положень ст. 172-11 КУпАП дає підстави для висновку, що самовільне залишення військовослужбовцем (крім строкової військової служби) в умовах воєнного стану строком до трьох діб утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-11 КУпАП.

Натомість, як вказано вище, виходячи з положень ст. 256 КУпАП, суд при розгляді відповідного протоколу про адміністративне правопорушення обмежений викладеними в ньому обставинами, в тому числі і щодо правової кваліфікації діяння, і не може самостійно змінювати таку кваліфікацію.

Відповідно до конституційного принципу, закріпленого в ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вказані обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 будь-яких фактичних ознак правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-15 КУпАП натомість його дії слід кваліфікувати за іншою нормою КУпАП, що є підставою для закриття провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого саме ст. 172-15 ч.2 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 252, 280, 283,291,294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 172-15 ч. 2 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-15 ч. 2 КУпАП.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: