Роздільнянський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 511/1863/24

Номер провадження: 3/511/1176/24

"10" травня 2024 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Ільяшук А. В розглянувши матеріали, що надійшли з Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , інваліда 3 групи

за частиною 2 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

2 травня 2024 року о 13:00 годині за адресою: АДРЕСА_1 , при перевірці умов проживання, ОСОБА_1 ухилилась від виконання батьківських обов`язків, в результаті чого було виявлено порушення санітарно-гігієнічних норм в будинку, що унеможливлює нормальне життя та розвиток неповнолітніх дітей 2014 та 2009 року народження.

Позиція учасників справи.

ОСОБА_1 свою вину визнала повністю, щиро розкаялась.

Дослідивши фактичні обставини справи, надавши оцінку доказам, суддя прийшла до наступних висновків.

Диспозиція статті 1 КУпАП визначає, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 302656 від 3 травня 2024 року;

-електронним рапотом;

-актом обстеження умов проживання;

-поясненнями ОСОБА_1 ;

-копіями свідоцтв про народження дітей;

-копією постанови Роздільнянського районного суду Одеської області від 18 липня 2023 року по справі № 511/1967/23, згідно якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 184 КУпАП.

За встановлених обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя прийшла до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 2 статті 184 КУпАП ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов для життя дитини, вчинено повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Разом з цим, за змістом диспозиції статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначність як ознака адміністративного правопорушення характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу.

Зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила би судити про малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до цього складу адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄСПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність, а також те, що ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи, має на утриманні двох дітей, не працює, суддя вважає у відповідності до приписів статті 22 КУпАП звільнити її від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної статтею 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Керуючись статтями 22, 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

На підставі статті 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 184 КУпАП за малозначністю й оголосити їй усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районий суд Одеської області протягом 10 днів з дня її постановлення.

Суддя: А. В. Ільяшук