ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9368/24
провадження № 3/753/3584/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Скуба А.В. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ухилилася від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України, щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній 29.02.2024 року близько 19 год 10 хв за адресою: вул. Центральна, в районі вул. 63-Садової, м. Київ, здійснив перетин проїздної частини поза межами розмітки нерегульованого пішоходного переходу та спричинив вчинення ДТП.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала та суду показала, що стововно події її відомо, що син переходив дорогу у недозволеному місці, машина, яка проїжджала дорогу, зачепила хлопчика, той отримав струс мозку, забої та психологічну травму. Із сином працює, приділяє та приділятиме належну увагу мйого вихованню.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Дослідивши матеріали справи, а саме дані які відображено у протоколі про адміністративне правопорушення, клопотанні, поясненні, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 безумовно "поза розумним сумнівом" доведена за результатами судового засідання.

Вирішуючи питання про вид та міру адміністративного стягнення, яке слід призначити ОСОБА_1 , суд виходить із наступного.

Так, відповідно до положень ст. 23 КУпАП України адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Тому враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 , відсутність обтяжуючих обставин, її відношення до вчиненого, визнання вини, відсутність системності вчинення правопорушень, вважаю, що у даній конкретній ситуації буде доцільним та правильним, керуючись полеженнями ст. 22 КУпАП оголосити ОСОБА_1 усне заявуження, а провадження у справі закрити у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, і саме таке стягнення буде необхідним та достатнім для належного виховання останньої у дусі додержання законів України і сприятиме недопущенню вчинення ним нових адміністратиних правопорушень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 23, 184, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадження відносно неї - закрити.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя: