ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/117/24 Справа № 712/582/24 Категорія: ч.4 ст.172-11, ч.3 ст.172-20, ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Бащенко С. М. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Драченка В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Драченка В.В. на постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 19 січня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця В/Ч НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.172-20, ч.4 ст.172-11, ч.1 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 19 січня 2024 року від 19 січня 2024 року адміністративну справу № 712/582/24, провадження № 3/712/530/24 відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.172-11 КУпАП, адміністративну справу № 712/ 747/24, провадження № 3/712/566/24 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП та адміністративну справу № 712/586/24, провадження №3/712/531/24 відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП, об`єднано в одне провадження. Присвоєно об`єднаним справам № 712/582/24, провадження № 3/712/530/24.

Постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 19 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.172-20, ч.4 ст.172-11, ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення за ч.3 ст.172-20 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Як встановлено судом першої інстанції, 08.01.2024 близько о 05 год. 00 хв. під час шикування на марш колони було встановлено факт відсутності сержанта ОСОБА_1 на місці тимчасового перебування підрозділу на ділянці в/ч НОМЕР_2 , який самостійно залишив місце тимчасової дислокації підрозділу без поважних причин (на ранкові та вечірні перевірки не з`явився). В подальшому прибув до місця тимчасової дислокації підрозділу о 20-00 09.01.2024.

Крім того, 07.01.2024 під час контрольного шикування на території місця тимчасової дислокації військового містечка в/ч НОМЕР_2 , було виявлено сержанта ОСОБА_1 з ознаками вживання алкогольних напоїв (характерний запах з ротової порожнини, не чітка мова, агресивна поведінка). За результатом вжитих заходів щодо проведення медичної експертизи сержант ОСОБА_1 від проходження медичного освідчення відмовився, що підтверджено відповідним актом відмови.

Крім того, 01.01.2024 о 16 год. 07 хв. у м.Черкаси по вул.Сумгаїтська, 33, керував автомобілем Ваз-2121 д.н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився на безперервну відео фіксацію б/к 468606, 468611, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, адвокат Драченко В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 19.01.2024, а провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу такого правопорушення. Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.172-11, ч.3 ст.172-20 КУпАП та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В апеляційній скарзі посилаються на те, що суд першої інстанції залишив поза увагою посилання правопорушника на акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів № 57 від 08.01.2024, який підтвердив тверезість останнього.

Вважає, що відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в разі подальшого проходження відповідного медичного огляду даною особою в закладі охорони здоров`я.

Зазначає, що у КУпАП відсутня стаття, яка б передбачала можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом. Проте, діючий КК України має відповідну статтю про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. При розгляді даних матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності слід застосувати аналогію права, а тому з врахуванням особи винного, суд, вмотивувавши своє рішення, може призначити основне стягнення, нижче від нижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказує, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, а тому позбавлення права керування транспортним засобом позбавить його можливості виконувати бойові завдання.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку захисника ОСОБА_1 - адвоката Драченка В.В. про задоволення апеляційної скарги з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно п.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Оскільки висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.172-20, ч.4 ст.172-11 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів, яким суд дав правильну правову оцінку та учасниками провадження не оспорюється, тому в апеляційному порядку постанова суду в цій частині не переглядається.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію адвоката Драченка В.В. про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 627355 від 08.01.2024 згідно якого, ОСОБА_1 08.01.2024 о 16 год. 07 хв. у м.Черкаси по вул.Сумгаїтська, 33, керував автомобілем Ваз-2121 д.н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився на безперервну відео фіксацію БК 468606, 468611, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.4 ст.130 КУпАП;

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який складено у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови та який відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння під відеозапис;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.01.2024 згідно якого, ОСОБА_1 направлено на огляд до КНП ЧОНД в зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови та який відмовився від проходження огляду;

- рапорту працівника поліції від 08.01.2024 згідно якого, під час несення служби 08.01.2024 в м.Черкаси та патрулювання по вул.Сумгаїтська, 33 виявлено і зупинено транспортний засіб ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія гр. ОСОБА_1 , під час спілкування з яким, у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови, та який в установленому законом порядку від огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, що зафіксовано на б/к 468611, 468606;

- відеозапису, переглянутого в суді апеляційної інстанції.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі адвокат Драченко В.В. посилається на те, що суд першої інстанції залишив поза увагою посилання правопорушника на акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів № 57 від 08.01.2024, який підтвердив тверезість останнього, тоді як відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в разі подальшого проходження відповідного медичного огляду даною особою в закладі охорони здоров`я.

Зазначені доводи апеляційної скарги є неспроможними, оскільки вони не узгоджуються з вимогами законодавства, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є окремим (самостійним) складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пунктів 1.3, 1.9 вказаних Правил учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до ч.2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно ч.3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя : поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно положень п.6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Пунктом 7 вказаної Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Згідно положень ч.ч.2-4,6 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Відповідно до п.п.15,16,17,20 вищезазначеної Інструкції, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння видається на підставі акта медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

З врахуванням зазначеного та те, що проведення огляду особі на стан алкогольного сп`янінням в закладі охорони здоров`я вимагає певної процедури, не може бути прийнята до уваги наявна у матеріалах справи виписка з амбулаторної карти № 57 від 08.01.2024, виконана на підставі самозвернення ОСОБА_1 , згідно висновку якої останньому встановлено діагноз тверезий, на яку посилається сторона захисту, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення.

Крім того, під час розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції досліджено наявний у матеріалах справи відеозапис з відеодереєстратора поліцейського, який підтверджує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Безпідставними є доводи сторони захисту про те, що при розгляді даних матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності слід застосувати аналогію права, а тому з врахуванням особи винного, суд, вмотивувавши своє рішення, може призначити основне стягнення, нижче від нижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки у чинному КУпАП відсутня стаття, яка б передбачала можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом.

Разом з тим, діючий Кримінальний кодекс України має відповідну статтю про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом (ст.69 КК України), однак аналогії права при розгляді цієї справи про адміністративне правопорушення в частині призначення адміністративного стягнення не може бути застосовано, оскільки ОСОБА_1 хоч і притягається вперше до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, однак свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнав, що не дає змоги призначити йому більш м`яке покарання за вчинене адміністративне правопорушення.

Неприйнятними є доводи захисника з приводу того, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, а тому позбавлення права керування транспортним засобом позбавить його можливості виконувати бойові завдання, оскільки на підтвердження зазначених доводів захисником не надано апеляційному суду доказів, позаяк не надано наказу про призначення його водієм.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази і оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та достовірності в їх сукупності, вважаю винуватість ОСОБА_1 доведена.

Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.33 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Соснівського районного суду м.Черкаси від 19 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя , -

п о с т а н о в и в:

Постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 19 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.172-20, ч.4 ст.172-11, ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Драченка В.В., без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба