Справа №760/1481/23 3/760/14/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2024 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Вишняк М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Києві матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Гончарівськ, Чернігівського району, Чернігівської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не працює, студент ІІ курсу Київського державного коледжу туризму та готельного господарства, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

09.01.2023р. близько 09 год. 50 хв., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «MAZDA 3», д.н.з. НОМЕР_2 , по проспекту Перемоги, 49/1, що в м. Києві, не був уважним, не врахував дорожню обстановку, не надав дорогу транспортному засобу марки «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався у крайній лівій смузі руху, в яку водій транспортного засобу марки «MAZDA 3», д.н.з. НОМЕР_2 , намагався перестроїтися.

В наслідок дорожньо-транспортної пригоди обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 (б) та п. 10.3 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 свою вину не визнав та показав, що 09.01.2023р., приблизно о 09год. 50 хв. керував транспортним засобом марки «MAZDA 3», д.н.з. НОМЕР_2 , по проспекту Перемоги в напрямку Повітрофлотського проспекту, що в м. Києві, в середній смузі руху транспортних засобів, де помітивши попереду себе іншу дорожньо-транспортну пригоду, увімкнув покажчик повороту ліворуч, та впевнившись в безпеці маневру, здійснив перестроювання у крайню ліву смугу руху транспортних засобів, та проїхавши приблизно десять метрів, відчув удар в задню частину свого транспортного засобу, який здійснив водій транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_3 .

Крім того, ОСОБА_1 додатково було викладено свої письмові пояснення щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди та долучено до матеріалів справи.

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що 09.01.2023р., приблизно о 09год. 50 хв., керував транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_3 , по проспекту Перемоги в напрямку Повітрофлотського проспекту, що в м. Києві, в крайній лівій смузі руху транспортних засобів, зі швидкістю приблизно 50 км/год., де помітив, що водій транспортного засобу марки «MAZDA 3», д.н.з. НОМЕР_2 , почав різко перестроюватися з середньої смуги в його смугу руху, однак не зміг завершити маневр, оскільки відбулося зіткнення.

Також, ОСОБА_2 додатково виклав свої письмові пояснення щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, які долучив до матеріалів справи.

Згідно пояснень допитаної в якості свідка ОСОБА_3 вбачається, що 09.01.2023р., приблизно о 09год. 50 хв., вона їхала в транспортному засобі марки «VOLKSWAGEN PASSAT», в якості пасажира. Даний транспортний засіб рухався в крайній лівій смузі руху транспортних засобів, де його різко підрізав транспортний засіб марки «MAZDA 3», який намагався перелаштуватися у дану смугу руху, однак відбулося зіткнення, оскільки відстань між автомобілями була зовсім мала.

Згідно висновку судового експерта № 63/23 від 13.04.2023р. за результатами проведення автотехнічного дослідження по матеріалам справи про адміністративне правопорушення № 760/1481/23 відносно ОСОБА_1 , складеного на замовлення ОСОБА_2 вбачається, що перед експертом було постановлено такі питання: 1) Як повинні були діяти водії автомобілів «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_2 та «MAZDA 3», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , в даній дорожній ситуації відповідно до вимог Правил дорожнього руху України? 2) Чиї дії водія ОСОБА_2 чи ОСОБА_1 , в даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, не відповідали вимогам Правил дорожнього руху України?

Відповідно до висновків експерта, в даній дорожній обстановці водій автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України, а водій автомобіля «MAZDA 3», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 - відповідно до вимог п.п. 10.1, 10.3 ПДР України.

Крім того, експертом зазначено, що в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «MAZDA 3», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п. 10.1 та 10.3 ПДР України, а в діях водія автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , в даній дорожній обстановці, невідповідностей вимог ПДР України не вбачається.

Згідно долученого, після проведення дооформлення, уточнення до схеми місця ДТП та довідки про результати додаткової перевірки адміністративної справи № 760/1481/23 відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП вбачається, що під час доопрацювання було встановлено, що дорожні знаки та світлофори на даній ділянці дороги відсутні, сліди гальмівного шляху коліс транспортних засобів на схемі зазначенні не були, у зв`язку з їх відсутністю на проїзній частині. Також зазначено, що Наказом МВС України від 11.10.2016р. № 1073 були внесені зміни до Наказу № 1395, яким підрозділи поліції були позбавлені права призначати експертизи.

10.05.2023 року постановою Солом`янського районного суду м. Києва призначено у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (вулиця Смоленська, 6, м. Київ, 03057).

Згідно висновку експертів за результатами проведення автотехнічної експертизи від 09.08.2024 року № 18124/18125/23-52 вбачається, що з технічної точки зору, за версіями розвитку пригоди зі слів обох водіїв - учасників. дії водія автомобіля MAZDA 3 регламентуються у відповідності до вимог п.п. 10.1 та 10.3 ПДР. Згідно викладених зі слів водія ТЗ VOLKSWAGEN PASSAT обставинах виникнення пригоди, з технічної точки зору, з моменту виникнення небезпеки для руху водію автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, дії вказаного водія регламентуються у відповідності до вимог п. 12.3 ПДР. З технічної точки зору, згідно викладених зі слів водія автомобіля MAZDA 3 обставинах виникнення пригоди, дії водія ТЗ VOLKSWAGEN PASSAT регламентуються у відповідності до вимог п. п. 12.4 та 13.1 ПДР. З причин, викладених у дослідженні, згідно викладених зі слів водія ТЗ VOLKSWAGEN PASSAT обставинах виникнення пригоди, дії водія автомобіля MAZDA 3 не відповідали вимогам п.п. 10.1 та 10.3 ПДР, з технічної точки зору. За варіантом розвитку пригоди зі слів водія автомобіля MAZDA 3 немає підстав технічного характеру вважати дії водія автомобіля MAZDA 3 такими що не відповідали вимогам п.п. 10.1 та 10.3 ПДР. За версією розвитку ДТП зі слів водія автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, з наведених у дослідженні причин, у експертів немає підстав технічного характеру вважати дії водія ТЗ Volkswagen такими що не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР. За версією розвитку ДТП зі слів водія автомобіля MAZDA 3, з технічної точки зору, у діях водія ТЗ VOLKSWAGEN PASSAT вбачаються невідповідності вимогам п.п. 12.4 та 13.1 ПДР. За версією розвитку ДТП зі слів водія автомобіля MAZDA 3, з технічної точки зору, дії водія ТЗ VOLKSWAGEN PASSAT перебували у причинному зв`язку із виникненням даної пригоди. За версією розвитку ДТП зі слів водія ТЗ VOLKSWAGEN PASSAT, з технічної точки зору, у експертів є підстав вважати, що дії водія автомобіля MAZDA 3 перебували у причинному зв`язку із настанням ДТП. З причин, наведених у дослідженні, викладений водієм ТЗ MAZDA 3 механізм настання ДТП, не виключається з технічної точки зору, з обсягу наданих на дослідження матеріалів. З причин, наведених у дослідженні, викладений водієм ТЗ VOLKSWAGEN PASSAT механізм настання ДТП, не виключається з технічної точки зору, з обсягу наданих на дослідження матеріалів. Відповідно до результатів проведеного дослідження, жоден з викладених водіями-учасниками механізмів настання ДТП, не виключається з технічної точки зору, тобто являється технічно спроможним, з обсягу наведених на дослідження матеріалів.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , показання іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 , дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення та інші докази, долучені до матеріалів справи., суддя приходить до висновку про відсутність належних та допустимих доказів щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КупАП).

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 11 КУпАП).

За приписами пункту 2.3 (б) Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно пункту 10.3 Правил дорожнього руху у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Статтею ст. 124 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, а також результати висновку експерта за результатами проведення автотехнічної експертизи від 09.08.2024 року № 18124/18125/23-52, в яких зазначено, що версії розвитку ДТП, як зі слів водія автомобіля MAZDA 3, так зі слів водія ТЗ VOLKSWAGEN PASSAT, є технічно спроможними, однак в матеріалах справи відсутні докази які «поза розумним сумнівом» доводять винуватість водія ОСОБА_1 у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм, в тому числі, адміністративного законодавства, відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що адміністративне правопорушення має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки під «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02).

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З огляду на викладене, наявні у адміністративних матеріалах докази не є такими, що «поза розумним сумнівом» доводять винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку із недоведеністю наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме із підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 124, 247, 251, 252, 266, 283-284, 287-291 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.В. Вишняк