Справа № 159/5069/24
Провадження № 3/159/2376/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Шишилін О.Г., розглянувши справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України,( паспорт серії НОМЕР_1 виданий 27.11.2007 Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області), не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 за загально відомими відостями з Єдиного державного реєстру судових рішень 03.09.2024року ( пиши справу 159/4900/24) був визнаний винуватим та підданий адміністративному стягненню за вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, повторно протягом року вчинив аналогічне адміністративне правопорушення.

01.08.2024 року о 22год. 00 хв. ОСОБА_1 за місцем проживання по АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно матері гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме ображав її нецензурною лайкою, висловлював погрози, погрожував фізичною розправою, чим вчинив самим адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Він же, 06.09.2024 о 20год.30хв. ОСОБА_1 за місцем проживання по АДРЕСА_2 виражався нецензурною лайкою в адресу своєї матері гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , погрожував їй фізичною розправою, розкидав речі в будинку, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру повторно протягом року, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Крім того, він же ОСОБА_1 24.09.2024 року о 21год. 00 хв. за місцем проживання по АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно матері гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив самим адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Він же , ОСОБА_1 26.09.2024 року о 16год. за місцем проживання по АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно матері гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив самим адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Він же, ОСОБА_1 21.10.2024 року о 20год.50хв. за місцем проживання по АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно матері гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив самим адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 на виклики до суду не з`явився, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, що підтверджено поштовим повідомленням 468). Будь-яких заяв не надав, про причини неявки суд не повідомив, тому з метою дотримання строків вирішено розглянути справу у його відсутності.

За загальними вимогами ч.1 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до ст.268 КУпАП у даній категорії справ не передбачає обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності коли вона сповіщена про місце і час розгляду справи.

Крім того, згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Разом із тим, рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Оскільки ОСОБА_1 про розгляд справи повідомлений належним чином і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а також не повідомлено суд про причини неявки, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд прийшов до висновку визнати причину неявки ОСОБА_1 не поважною і розглянув справу за його відсутністю, на підставі наявних в справі матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, суддя дійшов такого висновку.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №349684 від 01.08.2024 року вбачається , що ОСОБА_1 о 22год.00хв. 01.08.2024 року за місцем проживання по АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно матері гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме ображав її нецензурною лайкою, висловлював погрози, погрожував фізичною розправою, чим вчинив самим адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адмінправопорушення складеного поліцейським-інспектором роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП Клодчиком В.М.., особу яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з цим протоколом не ознайомлено, докази його присутності та ознайомлення з його правами та обов`язками у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст.. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Суд виходе з того, що будь яких доказів вчинення правопорушення, окрім заяви та пояснення потерпілої до протоколу не додано.

Потерпіла в судове засідання для дачі пояснень не з`явилась, відомостей про свою неявку суду не надала.

В постанові №560/751/17 від 27.06.2019р. ВС вказав, що підтвердження порушення показаннями свідків, які були надані при складанні правопорушення, не є належними доказами у справі, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень.

Суд виходе з того, що будь яких доказів вчинення правопорушення стосовно потерпілого з відповідним статусом крім його пояснень до протоколу не додано, потерпілий для дачі показань безпосередньо суду по обставинам викладеним в протоколі не з`явився, тому суд не бере до уваги як доказ письмові пояснення потерпілого надані особі яка складала протокол.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Однак належних та достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушення, яке мало місце 01.08.2024 року суду не надано. Тому вважаю, що винуватість особи є недоведеною з огляду на принцип доведеності «поза розумним сумнівом».

За відсутності належних та допустимих доказів провини особи, суд приходить до висновку про відсутність складу правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення, 01.08.2024 року (протокол серії ВАВ №349684 від 01.08.2024 року) не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події та складу правопорушення.

Щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП повністю доводиться зібраними у справі доказами долученими до протоколів про адміністративні правопорушення: серії ВАВ №964720 від 06.09.2024 року, серії ВАД №592613 від 24.09.2024 року, серії ВАД №592614 від 27.09.2024 року, серії ВАД №592781 від 21.10.2024 року, а саме: заявами та поясненнями потерпілої ОСОБА_2 про те, що її син ОСОБА_1 систематично вчиняє відносно неї умисні дії психологічного характеру, що полягають в образах, залякуванні та погрозах, рапортами чергових поліцейських про події, рапортами поліцейських прибувших на місце події, довідкою-відгуком, з якої вбачається що ОСОБА_1 неодноразово вчиняє адміністративні правопорушення передбачені ст.173-2 КУпАП, постановою Ковельського міськрайонного суду від 04.04.2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Перелічені докази не викликають жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Таким чином у суду немає обгрунтованих сумнівів у доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушеннь, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Згідно зі ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

На підставі викладеного, врахувавши дані ОСОБА_1 , приходжу до висновку про необхідність притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.173-2 КУпАП за вчинення ним адміністративних правопорушень 06.09.2024року, 24.09.2024року, 26.09.2024року, 21.10.2024 року, а саме за вчинення домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_2 , та застосування відносно нього адміністративного стягнення у виді штрафу, оскільки таке стягнення буде необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" чи Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків".

Статтею 28 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування. Суб`єкт, відповідальний за виконання програм для кривдників, організовує та забезпечує проходження кривдниками таких програм. Виконання програм для кривдників стосовно дітей-кривдників здійснюється з урахуванням вікових та психологічних особливостей дітей. З метою запобігання повторному вчиненню домашнього насильства та забезпечення виконання програми для кривдника дитину-кривдника може бути тимчасово влаштовано до родичів, у сім`ю патронатного вихователя або до установи для дітей незалежно від форми власності та підпорядкування, в яких створені належні умови для проживання, виховання, навчання та реабілітації дитини відповідно до її потреб. Виконання програм для кривдників забезпечують фахівці, які пройшли відповідне навчання. Кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством. Кривдник повинен мати можливість відвідувати програму для кривдників за власною ініціативою на добровільній основі. У разі неявки кривдника для проходження програми для кривдників або ухилення від проходження програми без поважних причин суб`єкти, відповідальні за виконання програм для кривдників, надають протягом трьох робочих днів письмове повідомлення про це уповноваженому підрозділу органів Національної поліції України для вжиття заходів. Притягнення кривдника до відповідальності за непроходження програми для кривдників не звільняє його від обов`язку пройти таку програму. У разі притягнення кривдника, зокрема дитини-кривдника, до кримінальної відповідальності судом на нього може бути покладено обов`язок пройти пробаційну програму відповідно до пункту 4 частини другої статті 76 Кримінального кодексу України.

Згідно ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 в доход держави.

Керуючись статтями 33, 40-1, 221,247, 283, 284 п.1 КУпАП, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», Законом України «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП за епізодом правопорушення 01.08.2024 року ( протокол серії ВАВ №349684 від 01.08.2024 року) закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адмінправопорушення.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення - штраф у розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень на користь держави з наступними реквізитами: (Отримувач : ГУК у Волин.обл/м.Ковель/21081100, Номер рахунку (IBAN) UA0003564, Код отримувача (ЄДРПОУ): 38009371).

Зобов`язати уповноважений підрозділ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області вжити заходи з профілактичного обліку кривдника.

Скерувати ОСОБА_1 до уповноважених осіб виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області (Управління соціального захисту населення) на проходження програми для осіб, які вчинили домашнє насильство в порядку визначеному ст.28 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" на строк 3 (три) місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), розрахунковий рахунок №UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 «Судовий збір (Державна судова адміністрація України,050)» за розгляд справ у Ковельському міськрайонному суді Волинської області).

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

СуддяО. Г. Шишилін