ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1779/24 Справа № 243/3419/24 Суддя у 1-й інстанції - Фалін І. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м.Кривий Ріг

10.09.2024р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області апеляційну скаргу захисника Прокопцева С.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.06.2024р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік

за участю захисника (в режимі ВКЗ) ОСОБА_2

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постанову суду першої інстанції оскаржено захисником ОСОБА_2 , який в апеляційній скарзі:

- зазначає, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, на відеозапису зафіксовано, як ОСОБА_1 разом з працівниками поліції стоїть біля автомобіля, факту керування та зупинки транспортного засобу не зафіксовано;

- вважає, що відеозапис є неналежним доказом у справі у розумінні вимог ст. 251 КУпАП, є неповним у порушення «Інструкції із застосування органами і підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої наказом МВС № 1026 від 18.12.2018р.;

- наголошує, що при встановлені стану сп`яніння у ОСОБА_1 , його не було відсторонено від керування, а зазначення у протоколі про відсторонення ОСОБА_1 від керування не підтверджено доказами, ОСОБА_1 заперечував проти показника алкотестеру, та наполягав на огляді на стан сп`яніння у медичному закладі, проте така вимога була проігнорована працівниками поліції;

- зазначає, що ОСОБА_1 не інструктували про порядок продуття газоаналізатора, що вплинуло на його показники, при цьому на відеозапису у ОСОБА_1 не вбачається ознак сп`яніння;

- наголошує, що є помилковими висновки суду першої інстанції, що ОСОБА_1 погодився із результатами огляду на стан сп`яніння, оскільки він такої згоди не висловлював;

- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином до судового засідання не прибув, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП у суду апеляційної інстанції відсутні перешкоди для розгляду апеляційної скарги за його відсутності.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді доповідача, доводи захисника Прокопцева С.В., який підтримав подану апеляційну скаргу, прохав її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 24.04.2024 о 02:03год. в м. Слов`янськ, Краматорського району, Донецької області, по вул. Банківська, біля. буд. 85, керував транспортним засобом «Ford Fiesta» державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу алкотестеру «Драгер» 6820 під відеозапис. Тест № 418 позитивний - 1,00‰, від керування відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування свого висновку про винуватість ОСОБА_1 суд першої інстанції поклав протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 735509 від 24.04.2024р.; роздруківку чека тестування № 418 від 24.04.2024р., результат тесту на стан сп`яніння ОСОБА_1 склав 1,00‰; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Алкотестер Драгер 6820, результат тесту на стан сп`яніння ОСОБА_1 склав 1,00 ‰, який підписаний працівником поліції та містить запис про згоду ОСОБА_1 з його результатами; постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в неавтоматичному режимі серії ДП18 № 673423 від 24.04.2024р., відповідно до якого ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3, ч.6 ст.121, ч. 8 ст.126 КУпАП; відеозапис долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, яким підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Ford Fiesta» та проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора алкотестер «Драгер 6820», результат тесту на стан сп`яніння склав 1,00 ‰.

Суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 дослідив також заперечення сторони захисту щодо порушення порядку огляду водія на стан сп`яніння, відсутності доказів відсторонення водія від керування, ігнорування працівниками поліції незгоди ОСОБА_1 із показниками газоаналізатора та недоставляння його до медичної установи, та відкинув їх як неслушні, навівши мотиви свого рішення.

Так судом першої інстанції було встановлено, що відповідно до відеозапису, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції повідомлено ОСОБА_1 про причину зупинки, а саме не освітлення державного номерного знаку автомобіля, що підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, та відсторонення ОСОБА_1 від керування (4:09:30).

Також судом першої інстанції встановлено, що при огляді ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції був застосований технічний засіб відеозапису, що не вимагало обов`язкового залучення свідків.

Судом першої інстанції також не встановлено факту заперечення ОСОБА_1 показників газоаналізатора та його вимоги огляду на стан сп`яніння у медичній установі.

Суд апеляційної інстанції, повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , погоджується із висновками суду першої інстанції про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції встановив факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що підтверджується відеозаписом, законність зупинки транспортного засобу неосвітлення державного номерного знаку, за що на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення, перебування водія у стані сп`яніння за результатами продуття алкотестеру результат огляду 1,00 ‰, результат показників алкотестеру, яким встановлено стан сп`яніння, ОСОБА_1 не заперечував, а отже встановлено склад адміністративного, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та долучений до справи відеозапис погоджується з висновками суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На думку суду апеляційної інстанції, висновки суду першої інстанції, які викладені у оскаржуваній постанові щодо неприйняття доводів сторони захисту, викладених у клопотанні захисника про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, є законними та обґрунтованими. Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції, якими заперечення сторони захисту були відкинуті, та вважає вказані висновки суду першої інстанції правильними.

Суд апеляційної інстанції вважає достатнім зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, для дотримання вимог ст. 266 КУпАП, при цьому наголошує, що КУпАП не містить законодавчо встановленого способу відсторонення водія від керування, який би не був дотриманий працівниками поліції у даному випадку.

Суд апеляційної інстанції при досліджені відеозапису не встановив висловлення ОСОБА_1 незгоди із показниками газоаналізатора, для його обов`язкового направлення до медичної установи, а отже вимоги ст. 266 КУпАП працівниками щодо огляду водія на стан сп`яніння не були порушені.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що доводи апеляційної скарги захисника є аналогічними його доводам, викладеним у клопотанні про закриття провадження у справі, яким суд першої інстанції надав вмотивовану відповідь, та з якими суд апеляційної інстанції погодився. Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для повторного дослідження доводів апеляційної скарги захисника із наведенням тих самих обґрунтувань.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що захисник наголошував суду першої інстанції, що відеозапис, доданий до матеріалів справи, є неповним, та суд першої інстанції на вказаний довод не звернув уваги та не надав на нього відповідь.

Суд апеляційної інстанції не вважає вказану обставину ознакою неповноти судового розгляду, яка є істотним порушенням та вказувала б на скасування рішення суду першої інстанції, оскільки вимоги «Інструкції із застосування органами і підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої наказом МВС № 1026 від 18.12.2018р. передбачають ведення безперервного відеозапису працівники поліції під час несення служби, а не долучення всього обсягу відеозапису за час несення служби до матеріалів конкретної справи. На переконання суду апеляційної інстанції частина відеозапису, яка стосується конкретної події та щодо конкретної особи у певному місці та часі, виключно щодо фактичних обставин правопорушення, є достатнім доказом у розумінні ст. 251 КУпАП.

Наданий до матеріалів справи відеозапис є достатнім для встановлення фактичних обставин справи та правильного вирішення справи у точній відповідності із законом.

Враховуючи викладене вище, доводи апеляційної скарги про скасування оскаржуваної постанови із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є неспроможними та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Прокопцева Сергія Вікторовича в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.06.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без задоволення.

Постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.06.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя