Справа № 308/7266/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Крегул М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданнів залі суду, матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області , про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ч. 5 ст. 126 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 658436 від 13.04.2024 року вбачається, що 13.04.2024 року о 16 год. 28 хв., автодорога між селом Худльово та селом Чертеж, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063 н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керувати таким транспортним засобом. Вказане правопорушення водієм вчинено повторно протягом року, а саме 31.03.2024 року гр. ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП постановою про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1786832, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» ПДР України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки не повідомив, у зв`язку з чим суддя розглянув справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.252КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості

необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Частиною п`ятою статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою статті 126 КУпАП.

Таким чином у протоколі про адміністративне правопорушення, або доданих до нього матеріалах повинні бути докази вчинення даною особою протягом року двох адміністративних правопорушень з передбачених ч.ч. 2-4 ст. 126 КУпАП.

При цьому, виходячи зі змісту диспозицій ч.ч. 2, 3, 4 ст. 126 КУпАП, зазначені адміністративні правопорушення, за ознакою об`єктивної сторони, полягають: - у керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом; - у керуванні транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; - у керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами.

Згідно з п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 року за № 340, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

У матеріалах справи наявна довідка, відповідно до якої ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії, що виключає наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КК України (керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами).

Таким чином, вчинення ОСОБА_1 дій, що полягають у керуванні транспортним особою позбавленою права керування транспортними засобами, у сукупності з вчиненням правопорушень, передбачених ч.ч. 2-4 ст. 126 КУпАП не утворюють повторності, яка є кваліфікуючою ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Беручи до уваги наведене, суддя прийшов до висновку, що матеріали справи не містять достатніх доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП, та наявності в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим суддя прийшов до висновку, що провадження в даній справі належить закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи висновок про закриття провадження у справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 7, 9, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 256, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул