Справа № 541/1169/24
Номер провадження3/541/484/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Дністрян О.М., за участю секретаря судового засідання Докуніної А.С., прокурора Петренка П.С., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Кузьмича Г.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління стратегічних розслідувань в Полтавській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вирішальне Лохвицького району Полтавської області, громадянина України, який працює виконуючим обов`язки директора Державного підприємства «Дослідне господарство імені Декабристів Інституту продовольчих ресурсів Національної академії аграрних наук України», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В с т а н о в и в :

04.04.2024р. до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з Управління стратегічних розслідувань в Полтавській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшов адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія №84 від 29.03.2024 року: ОСОБА_1 , будучи виконуючим обов`язки директора Державного підприємства «Дослідне господарство імені Декабристів Інституту продовольчих ресурсів Національної академії аграрних наук України», відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-7 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», у порушення вимог ч. 1 ст. 28 вказаного Закону, усвідомлюючи наявну суперечність між приватним інтересом та своїми службовими повноваженнями, прийняв рішення та вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: 17.01.2024 підписав відповідь № 44 на запит спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції - Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України про ненадання інформації та завірених належним чином копій документів стосовно себе, як керівника Державного підприємства «Дослідне господарство імені Декабристів Інституту продовольчих ресурсів Національної академії аграрних наук України», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що матеріалами адміністративної справи доведено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП, просив визнати його винним у вчиненні даного корупційного правопорушення та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 свою провину у

скоєному правопорушенні не визнав та пояснив, що його дружина ОСОБА_2 працює в господарстві з 2009 року, працює на пів ставки, він її на роботу не приймав. Крім того зазначив, що випадки обмеження такої роботи взагалі на них не поширюються, оскільки вони працюють в сільському населеному пункті. Кожного року затверджується штатний розпис, який передається керівництву, погоджується керівництвом, тим самим і повідомляв своє керівництво, що працює його дружина. Також подав письмові пояснення, які підтримав в судовому засіданні, в яких зазначив, що в запиті заступника начальника департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Олексія Чухненко мова йшла лише про загальне, можливе вчинення кимось адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ст.ст. 172-4 - 172-9 КУпАП, але працівники їх підприємства, його керівництво такі правопорушення не здійснювали, подібна інформація у підприємства відсутня, не повідомив також таку Інформації і запитувач її, докази про те, що у підприємства взагалі є запитувана інформація і документи, не надав, конкретні реквізити, назви запитуваних документів не зазначив, то відповідно господарством 17.01.2024 року було відмовлено у його задоволені, про що направлена підписана ним відповідь запитувачу. Зазначив, що він ні вимоги ч. 1 ст. 28 Закону України № 1700-VІІ, ні вимоги ч. 2 ст. 172-7 КУпАП не порушував. Доказів іншого до протоколу не долучено. Не вказано про такі докази й у самому протоколі. Крім того, у даному випадку, якщо немає порушення вимог ст. 27 Закону України № 1700-VІІ (обмеження), то не може бути порушення вимог ст. 28 цього Закону, оскільки її порушення є похідним, наслідком порушення ст. 27 даного Закону. Також зазначив, що в запиті заступника начальника департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України до господарства від 19.12.2023 року про надання інформації та великої кількості копій документів щодо підприємства, його працівників і інших за період з 01.01.2022 року по даний час, який надійшов до господарства 02.01.2024 року, є лише загальна згадка про родинні стосунки у роботі хоча відповідно до вимоги підпункту 3 абз.3 ч. 1 ст. 27 Закону України № 1700-VII чітко визначено, що положення абзаців першого та другого цієї частини щодо обмеження спільної роботи близьких осіб на осіб, які працюють у сільських населених пунктах (крім тих, що є районними центрами), а також гірських населених пунктах не поширюються. Знаючи про викладене, підприємство все одно систематично усно та письмово повідомляло про роботу його дружини в господарстві Національну академію аграрних наук України шляхом погодження штатного розпису з її президентом. Тому, ні про яке корупційне правопорушення, приватний інтерес, потенційний чим реальний конфлікт інтересів при забезпечені законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення, передбачених вимогами ст. 7 КУпАП, мова йти, у даному випадку не може, так як у його діях, рішенні відсутня подія і склад адміністративного правопорушення. Просив провадження у справі № 541/1169/24 про адміністративне правопорушення передбачене ст. 172-7 КУпАП стосовно нього закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Захисник адвокат Кузьмич Г.В. в судовому засіданні зазначив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. В запиті, який надійшов до підприємства та в якому просили надати велику кількість документів, не було конкретизовано, які саме документи просять надати, не були конкретизовані питання. Ні працівники, ні директор підприємства корупційних правопорушень не здійснювали, тому підстав для надання такої кількості документів не було, у зв`язку з чим було прийнято рішення про відмову у наданні такої інформації. За ненадання інформації не передбачена діючим законодавством адміністративна відповідальність, тим більше як за корупційне правопорушення.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, її захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративні порушення та оцінивши докази відповідно до ст. 252 КУпАП, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до змісту ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 9 КУпАП визначено поняття адміністративного правопорушення, яке визначається як протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб`єктом правопорушення, і за яку передбачено адміністративну відповідальність. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Встановлено, що Департаментом стратегічних розслідувань Національної поліції України за вих. № СЕД-133-2023 від 19.12.2023 направлено запит до Державного підприємства «Дослідне господарство імені Декабристів Інституту продовольчих ресурсів Національної академії аграрних наук України» про надання інформації та копій документів стосовно ОСОБА_1 .

17.01.2024 Департаментом стратегічних розслідувань Національної поліції України отримано відповідь Державного підприємства «Дослідне господарство імені Декабристів Інституту продовольчих ресурсів Національної академії аграрних наук України» від 17.01.2024 № 44, за підписом виконуючого обов`язки директора ОСОБА_3 , в якій останній відмовив у наданні інформації та завірених належним чином копій документів стосовно себе, як керівника цього Підприємства.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією, це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є посадовою особою юридичної особи публічного права на якого поширюється дія Закону та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, у тому числі обмеження та зобов`язання, передбачені Законом.

Частиною 1 ст. 27 Закону України «Про запобігання корупції» передбачені обмеження спільної роботи близьких осіб, а саме особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, не можуть мати у прямому підпорядкуванні близьких їм осіб або бути прямо підпорядкованими у зв`язку з виконанням повноважень близьким їм особам. Особи, які претендують на зайняття посад, зазначених у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані повідомити керівництво органу, на посаду в якому вони претендують, про працюючих у цьому органі близьких їм осіб. Положення абзаців першого та другого цієї частини не поширюються на: 1) народних засідателів і присяжних; 2) близьких осіб, які прямо підпорядковані один одному у зв`язку з набуттям одним з них статусу виборної особи, крім випадків прийняття близької особи на роботу помічником-консультантом народного депутата України, помічником-консультантом депутата Верховної Ради Автономної Республіки Крим, помічником-консультантом депутата місцевої ради; 3) осіб, які працюють у сільських населених пунктах (крім тих, що є районними центрами), а також гірських населених пунктах.

Підпунктом 3 пункту 1 розділу II Положення про Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України від 23.10.2019 № 1077, визначено, що завданням Департаменту є протидія корупції серед посадових осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», вжиття заходів з метою виявлення корупційних правопорушень і правопорушень, пов`язаних з корупцією, та їх припинення відповідно до законодавства України.

Відповідно до підпунктів 25, 26, 27, 28 пункту 1 розділу III Положення Департамент відповідно до покладених на нього завдань: здійснює моніторинг та аналіз стану дотримання антикорупційного законодавства особами, на яких поширюється дія ст. З Закону України «Про запобігання корупції»; здійснює збирання доказів про вчинення корупційних правопорушень та правопорушень пов`язаних з корупцією; здійснює складання в межах компетенції протоколів про правопорушення, пов`язані з корупцією, та направлення їх до суду в установленому законодавством порядку; вносить подання керівникові органу, підприємства установи, організації, де працює особа, яка вчинила корупційне чи пов`язане з корупцією правопорушення або не виконала вимог Закону України «Про запобігання корупції» в інший спосіб, для проведення службового розслідування з метою виявлення причин та умов, що сприяли вчиненню такого правопорушення.

Відповідно до п.36 ст.23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань за письмовим запитом в установленому законом порядку безоплатно одержує від державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб державної форми власності інформацію, необхідну для виконання визначених цим Законом завдань та повноважень поліції, у тому числі стосовно військовополонених, у вигляді та у формі, що зазначені в такому запиті. Суб`єкти, яким адресовано відповідний запит, зобов`язані протягом трьох днів, а в разі неможливості не пізніше десятиденного строку з дня отримання запиту, надати відповідну інформацію або повідомити про причини, що перешкоджають її наданню.

Наведені обставини та норми права вказують на обов`язок ОСОБА_1 від імені підприємства надавати інформацію на запити, які надходять в порядку визначеному діючим законодавством.

Разом з тим, невиконання цього обов`язку та ненадання інформації за запитом підрозділу поліції, не утворює складу адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією.

Так, відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», корупція використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Приватний інтерес будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Згідно роз`яснень НАЗК, однією із обставин, що свідчать про наявність приватного інтересу чи зумовлюють його виникнення є реалізація службових/представницьких повноважень стосовно себе. До таких ситуацій можна віднести прийняття (або участь у прийнятті) будь-яких рішень дискреційного характеру особою щодо себе самої. Наприклад, які стосуються оплати праці, відведення земельних ділянок, використання права на депутатське звернення чи депутатський запит у власних інтересах тощо.

Приватний інтерес може впливати на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи невчинення дій лише під час реалізації службових / представницьких повноважень, що є дискреційними.

Дискреція можливість діяти на власний розсуд, обираючи з декількох можливих варіантів дій, рішень, або навпаки не вчиняти дію, не приймати рішення (тобто бездіяти).

Дискреційні повноваження це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за таких обставин.

Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі.

Із наведеного вбачається, що обов`язковими чинниками такої ситуації є:

-наявність приватного інтересу, який пов`язаний із отриманням вигоди матеріального чи особистого характеру;

-прийняття рішень дискреційного характеру особою щодо себе самої.

Разом з тим, вище викладені обставини вказують, що надавати за запитом поліції інформацію від імені підприємства є обов`язком ОСОБА_1 , а не його правом. На це вказують і обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Зазначені обставини спростовують дискреційний характер дій ОСОБА_1 .

Не вказують викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини і про наявність у ОСОБА_1 . приватного інтересу в розумінні ст.1 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Проаналізувавши обставини зазначені в справі про адміністративне правопорушення та наведені норми права, суддя дійшов висновків, що невиконання ОСОБА_1 своїх обов`язків не є вчиненням дій в умовах реального конфлікту інтересів, а тому не містить складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 62 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки суд повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом, вважаю, що за цим стандартом доказування не було доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Виходячи з вищезазначеного, суд приходить до висновку про відсутність складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 172-7 ч.2, 221, 247, 283-285 КУпАП, суд, -

П о с т а н о в и в :

Провадження у справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. М. Дністрян