Справа 229/3025/24
Номер провадження 3/229/1380/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року м. Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Панова Т.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово не працює, за ч. 2 ст. 182 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД № 219708 від 22.04. 2024 року, 17.04.2024 року близько о 05 години 00 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , порушував тишу, а саме голосно слухав музику, чим порушив спокій громадян та вимоги ст. 24 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемілогічного благополуччя населення", чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена у ч.2 ст. 182 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні визнав частково. Пояснив, що дійсно між ним та його сусідами ОСОБА_2 , що мешкають поверхом вище від нього, існує конфлікт, який час від часу загострюється. Однак, 17.04.2024 р. о 05:00 годині ранку він голосно музику не слухав, а отже не порушував тишу та громадський порядок. ОСОБА_3 , яка зазначена свідком у протоколі та пояснення якої долучені до матеріалів справи, він в загалі не знає

Положеннями ч.2 ст.7 КУпАП визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договора», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування як джерело права.

У справах «Малофєєва проти Росії»(«Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених у ст. 255 КУпАП.

Дослідивши матеріали, які надійшли до суду, суд приходить до висновку, що ця справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з таких підстав.

Диспозиція ч.1 ст. 182 КУпАП визначає склад правопорушення: порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях.

У протоколі серія ВАД № 219708 від 22.04.2024 року зазначено, що 17 квітня 2024 року о 05:00 год. ОСОБА_1 порушив тишу, а саме голосно слухав музику, чим порушив спокій громадян, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена у ч.2 ст. 182 КУпАП.

Диспозицією ч. 2 статті 182 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дії передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 22.04.2024 р. не зазначено чи притягався ОСОБА_1 до адміністративної відповілальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП протягом року. Також таких доказів не містять і матеріали справи. Крім того в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що протягом року до відповідальності за ст. 182 КУпАП не притягався.

Таким чином, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 може вбачатися склад адміністративного правопорушення, передбачений у ч. 1 ст. 182 КУпАП.

Проте правопорушення, яке зазначено в протоколі серія ВАД №219708 від 22.04.2024 р. кваліфіковано за ч. 2 ст. 182 КУпАП, що не підтверджується матеріалами справи.

З огляду на те, що диспозиція ст. 182 КУпАП за своєю юридичною конструкцією є бланкетною, тому серед обов`язкових ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 182 КпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння, а саме передбачає порушення правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях.

Так, для кваліфікації діяння за ст.182 КпАП необхідним є визначення правопорушення в розумінні Закону України "Про систему громадського здоров`я", в редакції, що діє на момент вчинення правопорушення.

Особа, що склала протокол, у фабулі послалася на ст. 24 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення", який на підставі Закону № 2573-IX від 06.09.2022 втратив чинність.

Отже з наведеного вбачається, що фабула протоколу не має належної бланкетної норми закону.

Суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАД № 219708 від 22.04.2024 р., не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого у ч.2 ст. 182 КУпАП.

При цьому, суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, (рішенні у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Неправильна кваліфікація порушення зумовлює складення протоколу за неналежне порушення і, відповідно, відсутність протоколу за вчинене правопорушення. Відповідно до цього провадження закривається з підстави відсутності події та складу правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумних сумнівом.

Наявні в матеріалах справи докази не дають підстав поза розумним сумнівом дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого у ст.182 КУпАП, відтак провадження у справі підлягає закриттю згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247,284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 182 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 294 КУпАП, до Дніпровського апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т. Л. Панова