Провадження № 3-в/638/15/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Цвірюк Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області Автомонової О. про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт, накладеного постановою Дзержинського районного суду м.Харкова від 07.02.2019 року, -

встановив:

До Дзержинського районного суду м.Харкова надійшло подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області Автомонової О.О., в якому просить суд вирішити питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт, накладеного постановою Дзержинського районного суду м.Харкова від 07.02.2019 року.

Подання мотивовано тим, що 01.04.2019 року на адресу Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області надійшла постанова Дзержинського районного суду м.Харкова від 07.02.2019 року відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.183-1 КУпАП у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт. Органом пробації неодноразово направлялись виклики на адресу, вказану у постанові суду, з метою ознайомлення останнього з порядом та умовами відбування адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт. Проте правопорушник жодного разу за викликами не з`явився. Органом пробації направлено відповідні запити для встановлення місцезнаходження гр. ОСОБА_1 В результаті проведених заходів місцезнаходження правопорушника не встановлено. Відповідні подання органу пробації у порядку ст.304 КУпАП повернуті для належного оформлення. Крім того, 20.08.2020 року до уповноваженого органу з питань пробації з Шевченківського ДВС у м.Харкові ГУТУЮ надійшла копія постанови про закриття виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 на підставі ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився, про розгляд повідомлявся, просив розглянути подання у відсутність представника органу пробації.

Правопорушник у судове засідання не з`явився, про розгляд повідомлявся, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи №638/17842/18 та матеріали особової справи №11/2019 відносно ОСОБА_1 , дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно із ст.298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Порядок виконання адміністративних стягнень у вигляді суспільно корисних робіт визначений «Порядком виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт», затвердженим наказом Міністерства юстиції України №474/5 від 19.03.2013 року.

Належне та якісне виконання судового рішення можливе за умови взаємодії між державними органами.

Відповідно до вимог ст.304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Судом встановлено, що постановою Дзержинського районного суду м.Харкова від 07.02.2019 року ОСОБА_1 притягнуто до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП та накладено стягнення у виді 120 годин суспільно-корисних робіт.

01.04.2019 року зазначена постанова надійшла на адресу Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області для виконання, однак органом пробації місце знаходження ОСОБА_1 не встановлено, останній до виконання призначеного судом стягнення не приступив.

Працівниками уповноваженого органу з питань пробації неодноразово проводилися розшукові заходи, з метою належного виконання постанови суду. Однак станом на 19.01.2024 року місце перебування ОСОБА_1 не відомо.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що уповноваженим органом з питань пробації, вжито усіх заходів для встановлення місця проживання та перебування ОСОБА_1 , передбачених Порядком виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт, затвердженого наказом Міністерства юстиції № 474/5 від 19.03.2013 року.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст.9 Конституції України, ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі-Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положення КУпАП не містить поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду.

Натомість, дані строки, передбачені у Кримінальному кодексі України, а саме стаття 80 регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст.80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Згідно п.1 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, 2 роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання, і відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину (ч. 3, ч.4 ст.80 КК України).

Статтею 12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Кримінальним проступком є передбачене КК України діяння (дія чи бездіяльність) за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, яка настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що кримінальні правопорушення за своїм характером є більш тяжкими та суворими правопорушеннями ніж адміністративні, тому суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідно до принципу верховенства права давність виконання постанови судді про накладення стягнення у виді суспільно корисних робіт згідно норм КУпАП не може тривати довше, ніж давність виконання обвинувального вироку суду у кримінальному праві, у якому особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано - 2 роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Отже, строк давності виконання постанови судді про накладення стягнення у виді суспільно корисних робіт не повинен перевищувати двох років.

Як встановлено судом, постанова суду від 07.02.2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 станом на 07.05.2024 року не виконана.

Відповідно до ст. 325-4 КУпАП у разі ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, а у разі злісного ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до кримінальної відповідальності в порядку, встановленому законом.

Доказів ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт матеріали особової справи не містять.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення подання органу пробації та звільнення ОСОБА_1 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання постанови суду.

Керуючись ст.ст.27, 34, 183-1, 284, 294, 304, 325-4 КУпАП, суддя-

постановив:

Подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області Автомонової О. задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення, призначеного постановою Дзержинського районного суду м.Харкова від 07 лютого 2019 року у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м.Харкова.

Суддя: Д.В.Цвірюк