справа № 761/2406/24
головуючий у суді І інстанції Коломієць Д.П.
провадження № 33/824/2302/2024
головуючий суддя Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 травня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Мостової Г.І., за участю секретаря Лазоренко Л.Ю., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 18 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статі 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 18 березня 2023 року до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення за частиною 1 статті 1732 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн 60 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 18 березня 2023 року та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Вказує, що письмові пояснення потерпілої, які наявні у матеріалах справи не відповідають дійсним обставинам. Зазначає, що він не чіпав та не торкався ОСОБА_2 , слідів побоїв, пошкодженого одягу на потерпілій не виявлено, що підтверджується відеозаписом із нагрудної камери працівника поліції.

Сам факт звернення до поліції щодо вчинення домашнього насильства без належних та допустимих доказів, що підтверджують такі дії, не є підтвердженням такого насильства.

ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Торгашин О.М. у судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про дату та час судового засідання повідомлена у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями статті 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність зокрема за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Пунктом 17 указаної статті визначено, що фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22 грудня 2023 року серії АА 332726 ОСОБА_1 22 листопада 2023 року, приблизно о 22 год. 50 хв., перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме: штовхав її та ображав, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному здоров`ю.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

На підтвердження указаних обставин до протоколу про адміністративне правопорушення додано:

копію термінового заборонного припису стосовно кривдника;

форму оцінки ризиків домашнього насильства;

письмові пояснення ОСОБА_1 , у яких він зазначив, що 22 листопада 2023 року, приблизно о 22 год. 50 хв., перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , його дружина ОСОБА_2 розбила сокирою скляні двері у коридорі квартири. Сокира передана працівникам поліції. Дружину не чіпав та не торкався, слідів побоїв на ній та рваного одягу не виявлено, оскільки зазначені сліди відсутні;

заява ОСОБА_2 , у яких вона просить захистити її від побоїв чоловіка, які систематично продовжуються. Зазначила, що вона прийшла додому і запитала щодо місця знаходження її речей, які зникли після того як вона виїхала з дітьми та онуками до Швейцарії. Перед цим він дуже агресивно (2 дні тому) себе поводив, кричав, що вона виїхала і тепер має звільнити квартиру, бо вона належить йому, хоча набута під час шлюбу. Потім почав бити, а ОСОБА_2 тікаючи викликала поліцію, він виривав у неї телефон та у груди, руки та ін.;

відеозапис із нагрудної камери працівника патрульної поліції.

Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції виходив з того, що з відеозаписів з нагрудних камер вбачається, що ОСОБА_1 під час з`ясування працівниками поліції обставин подій перебував у збудженому стані, а потерпіла ОСОБА_2 перебувала у стурбованому та наляканому стані, наполягаючи на неадекватній стані ОСОБА_1 .

Також судом першої інстанції в оскаржуваній постанові зазначено, що з відеозапису вбачається, що у дочки подружжя почалася неконтрольована істерика, під час якої потерпіла ОСОБА_2 неодноразово пообіцяла дочці, що такий конфлікт, під час якого ОСОБА_1 застосовує фізичне насильство, відбувся востаннє, що за висновком суду першої інстанції вказує, що агресивна поведінка ОСОБА_1 щодо інших членів сім`ї мала місце не лише 22 листопада 2023 року, а носить систематичний характер.

При цьому письмові пояснення доньки ОСОБА_2 у матеріалах справи відсутні.

Переглядаючи указану справу, апеляційний суд враховує, що доданим до протоколу відеозаписом з нагрудної камери працівника патрульної поліції зафіксовано лише процес складання протоколу про адміністративне правопорушення у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Вчинення будь-яких дій, якими ОСОБА_1 могли бути заподіяна шкода фізичного або психологічного характеру ОСОБА_2 наданим відеозаписом не зафіксовано.

Конфлікт, який склався між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди фізичному та психологічному здоров`ю потерпілої, не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

При цьому наявна у матеріалах справи заява ОСОБА_2 , її стурбована поведінка та збуджена поведінка ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення самі по собі не доводять поза розумним сумнівом факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі.

У Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

У той же час, всі сумніви з приводу винуватості особи, яка притягається до відповідальності, трактуються на користь такої особи, за загальним правилом (стаття 62 Конституції України), винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом.

У цьому випадку, за наслідками розгляду матеріалів відносно ОСОБА_1 наявний обґрунтований сумнів у тому, що він вчинив відносно своєї дружини домашнє насильства психологічного та фізичного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, оскільки матеріали справи не містять достатніх доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому підстави для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності у суду першої інстанції були відсутні.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 2 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Встановлені під час апеляційного розгляду обставини свідчать про відсутність в матеріалах справи доказів складу у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, в зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана постанова скасуванню, із закриттям провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 18 березня 2023 рокускасувати та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статі 173-2 КУпАП, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.І. Мостова