Провадження № 33/812/242/24 Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП
Головуючий у першій інстанції Лященко В. Л.
Доповідачка апеляційного суду ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої - судді Ямкової О. О.,

за участю: секретаря Біляєвої В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за клопотанням про поновлення строку та апеляційною скаргою захисника Гуменюка О. В. на постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 4 квітня 2024 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 18 січня 2024 року близько 23 години 31 хвилини у місті Миколаєві по проспекту Центральному біля будинку 71 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Peugeot 406», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Водієві було запропоновано пройти медичний огляд в установленому законом порядку для визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі, від чого ОСОБА_2 відмовився, що зафіксовано за допомогою технічних засобів відеозапису. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 - адвокат Гуменюк О. В. просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу правопорушення.

Апелянт вважає, що постанова є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

На його думку суддею не враховані суттєві порушення, що були допущені представниками поліції при збиранні доказів у справі, а саме в протоколі зазначено про додатки, якими є направлення, відеозапис камери 470668 та немає посилання на додаток у вигляді відеозапису з реєстратора, який розташований у патрульному автомобілі, але який міститься на диску, що додано до справи, внаслідок чого факт керування транспортним засобом у справі про адміністративне правопорушення не підтверджено.

Не задокументовано поліцейськими підстави для зупинення транспортного засобу, що виключає подальше висування ними вимоги до водія про проходження огляду та за правовою позицією ВС, викладеною у постанові від 15 березня 2019 року при розгляді справи №686/11314/17, є підставою для застосування доктрини «плодів отруєного дерева».

Відсутні у справі дані про технічний засіб, яким здійснювався відеозапис події, який свідчить про відсутність у водія ознак сп`яніння.

Зазначене призвело до помилкового притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, оскільки він не вчиняв адміністративного правопорушення.

Справа у суді апеляційної інстанції розглянута за відсутності ОСОБА_2 та його захисника Гуменюка О. В., які повідомлені про дату та час її слухання належним чином у відповідності до положень статті 294 КУпАП, але про причини своєї неявки суд не повідомили та заяв і клопотань про відкладення слухання справи з будь-яких поважних причин, не надали.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає за необхідне його поновити, враховуючи проходження особою військової служби та нетривалий пропуск строку його захисником.

Перевіривши наведені захисником Гуменюком О. В. в апеляційній скарзі доводи, та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_2 керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння відмовився, що зафіксовано поліцейськими за допомогою технічних засобів відеозапису у відповідності до статті 266 КУпАП.

Тому при вирішенні справи, в обґрунтування своїх висновків суддя правильно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення та відеозаписи, як з нагрудного відеореєстратора поліцейського, так і з патрульного автомобіля, які згідно до вимог статті 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Твердження захисника про неналежність додавання відеозапису з патрульного автомобіля, де зафіксовано керування ОСОБА_2 транспортним засобом, є таким, що суперечить положенням, як статті 256 КУпАП, так і положенням статті 251 КУпАП, і не вимагають обов`язкового зазначення усіх доказів, які зібрані поліцейськими у справі відповідно до статті 251 КУпАП у змісті складеного ними протоколу про адміністративне правопорушення.

Сам протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статті 256 КУпАП, та щодо місця та суті адміністративного правопорушення повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписах, здійснених працівниками поліції на спеціальні технічні засоби відеофіксації, та письмових доказах, доданих до протоколу.

Фіксація події за допомогою відеозапису свідчить про те, що поліцейськими водієві роз`яснені підстави для його зупинки, які пов`язані з іноземною реєстрацією транспортного засобу, що рухається дорогами України під час воєнного стану, та обґрунтовані підозри щодо наявності у нього ознак наркотичного сп`яніння. Запропоновано пройти відповідний огляд на стан сп`яніння для підтвердження чи спростування обґрунтованих підозр щодо тверезості водія. На що отримана відмова від проходження огляду на стан сп`яніння та роз`яснені наслідки, пов`язані із складанням протоколу про адміністративне правопорушення, порядок його розгляду та відсторонення водія від керування транспортного засобу з передачею його іншій тверезій особі, яка знаходилася в автомобілі на пасажирському сидінні (а.с.3-4).

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За положеннями пунктів 1.4, 2.12, 3.17 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Проведення лабораторних досліджень в медичному закладі є обов`язковим для визначення факту перебування особи в стані наркотичного сп`яніння.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у згаданому вище висновку.

Отже, проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі в присутності представника поліції з відібранням у особи, що оглядається, зразків біологічного середовища відповідає вимогам п. 2.12 вищезазначеної Інструкції.

За такого доводи захисника ОСОБА_2 - адвоката Гуменюка О. В. про відсутність у водія ознак наркотичного сп`яніння не відповідають положенням вищезазначеної Інструкції, де визначення ознак щодо можливості перебування водія у стані сп`яніння відноситься до виключної компетенції поліцейських, а перевірка наявності чи відсутності у водія стану наркотичного чи іншого виду сп`яніння, як то керування автомобілем під впливом пігулок, лише в порядку медичного огляду у відповідному медичному закладі. Тому, у випадку наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу знаходиться у стані сп`яніння, водій, на вимогу поліцейських за положеннями пункту 2.5 ПДР України, зобов`язаний пройти медичний огляд.

За таких обставин мотиви відмови водія від виконання вимоги поліцейських у відповідності до пункту 2.5 ПДР України правового значення не мають. Наслідком відмови від проходження огляду у встановленому законом порядку є складення відносно водія протоколу про адміністративну відповідальність, передбачену частиною 1 статті 130 КУпАП. Така відмова за внесеними змінами до статті 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, які є чинними, як на час події, так і на час розгляду справи, фіксується поліцейськими за допомогою технічних засобів відеозапису, а за їх відсутності у присутності двох свідків.

За матеріалами справи, у доданому диску, де розміщені відеофайли, та у змісті протоколу про адміністративне правопорушення, мається посилання на номер камери, якою здійснена відеофіксація події, а також дані про реєстратор, на який записано рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 (а.с.1, 4).

Разом з тим, захисник посилаючись на практику КАС в складі ВС вважав ці дані недостатніми, які на його переконання, свідчать про неналежність доказів, а тому не врахував, що розгляд справ в порядку адміністративного судочинства, пов`язаний виключно зі скаргами на постанови, що винесені іншими уповноваженими особами, у яких протоколи про адміністративні правопорушення не складаються, внаслідок чого постанови у цих справа ні є преюдиційними для розгляду справ про адміністративні правопорушення судами, у яких складаються протоколи про адміністративне правопорушення, а постанови ухвалюються судовими органами.

Слід також звернути увагу на невідповідність наведеного посилання захисника на постанову КАС в складі ВС від 15 березня 2019 року, як на підставу для обґрунтування своєї скарги в частині того, що немає підстав для зупинки транспортного засобу - немає підстав і для складення протоколу про інше адміністративне правопорушення, так як у зазначеній ним постанові не лише встановлені інші обставини, ніж зазначені у змісті апеляційної скарги, як її обґрунтування, а ще вони (ці обставини) не мають відношення до принципу, на який він посилається, а саме ні «до дерева», ні «до його отруєних плодів».

Тому причини зупинки транспортного засобу не впливають на кваліфікацію дій водія відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП.

За такого підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення складено необґрунтовано, як вважає апелянт, - відсутні.

Таким чином та з огляду на наведене, встановлено, що ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, а висновки судді суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на сукупності усіх доказів, які знаходяться в матеріалах справи, та спростовують доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі.

Тому прийняте судом рішення є законним та не підлягає скасуванню, про що просить апелянт.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено ОСОБА_2 з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, а вид стягнення та розмір штрафу визначений відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику Гуменюку О. В. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Гуменюка О. В. залишити без задоволення, а постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 4 квітня 2024 року, якою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча О. О. Ямкова