Справа № 761/3850/24 Головуючий у 1 інстанції Ковтуненко В.О.
Провадження № 33/824/1916/2024 Доповідач в апеляційній інстанції Матвієнко Ю.О.
Категорія ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 квітня 2024 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Матвієнко Ю.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката Конюшка Дениса Борисовича, поданою в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 березня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Як встановлено судом, 06 грудня 2023 року приблизно о 18 год. 55 хв. у м. Києві на вул. О.Теліги, 6 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mazda CX-5, д.н.з. НОМЕР_1 , не оцінив зміни дорожньої обстановки, не дотримався безпечної швидкості руху, безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем Acura TLX, д.н.з. НОМЕР_2 , який по інерції здійснив зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_3 , що рухався попереду, в результаті чого усі транспортні засоби отримали механічні пошкодження та матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3 б, 12.1, 13.1 ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою, захисник адвокат Конюшко Д.Б. в інтересах ОСОБА_1 подав на постанову апеляційну скаргу, у якій зазначив, що не погоджується із даним судовим рішенням у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та вимогам закону.

Обгрунтовуючи скаргу, захисник посилається на те, що суд має розглядати справу виключно в межах і на підставі протоколу про адміністративне правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 12.1, 13.1. ПДР України, проте ОСОБА_1 не міг їх порушити, оскільки автомобіль ОСОБА_2 не їхав в смузі руху ОСОБА_1 , а перелаштувався туди виключно перед самим зіткненням. Відповідно ОСОБА_1 не міг порушити п. 13.1. ПДР України.

Також ОСОБА_1 не міг порушити п. 12.1. ПДР України, так як він не втратив керування транспортним засобом. Одразу як тільки виникла небезпека у вигляді автомобіля «Акура», ОСОБА_1 натиснув на гальма. Таким чином, п. 12.1. ПДР України також не порушений.

На думку захисника, саме дії іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 , який порушив п.п. 10.1, 13.1. ПДР України, перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із ДТП та пошкодженнями транспортних засобів.

Крім того, захисник у скарзі посилається на те, що потерпілу особу навіть не було викликано в судове засідання, на якому було прийнято оскаржуване рішення.

З вищенаведених підстав захисник адвокат Конюшко Д.Б. просив скасувати постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 березня 2024 рокута прийняти нову постанову, якою справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник адвокат Конюшко Д.Б. апеляційну скаргу підтримали та просили про її задоволення з викладених у ній підстав.

Потерпілий ОСОБА_2 та його захисник адвокат Ганжа А.О. в апеляційному суді проти задоволення апеляційної скарги адвоката Конюшка Д.Б. заперечили та просили постанову місцевого суду, постановлену щодо ОСОБА_1 , залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Конюшка Д.Б., які підтримали апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_2 та його захисника адвоката Ганжи А.О., які проти задоволення апеляційної скарги заперечили, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.245 КУпАПзавданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

За загальноприйнятим європейським стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Постанова суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вищенаведеним вимогам закону не відповідає, що вбачається з наступного.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Згідно наявного у справі протоколу серії ААД № 720058 від 12.01.2024 року (а.с.1), 06 грудня 2023 року приблизно о 18 год. 55 хв. у м. Києві на вул. О.Теліги, 6 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mazda CX-5, д.н.з. НОМЕР_1 , не оцінив зміни дорожньої обстановки, не дотримався безпечної швидкості руху, безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем Acura TLX, д.н.з. НОМЕР_2 , який по інерції здійснив зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_3 , що рухався попереду, в результаті чого усі транспортні засоби отримали механічні пошкодження та матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3 б, 12.1, 13.1 ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У протоколі ОСОБА_1 у графі "пояснення особи" зазначив, що він з протоколом не згоден, свою вину не визнає, вважає винним водія Acura TLX, д.н.з. НОМЕР_2 .

Згідно наявної у справі схеми місця ДТП, яка є додатком до протоколу серії ААД № 525346 від 06.12.2023 року, що був складений відносно ОСОБА_2 (а.с.8), зафіксовано розташування транспортних засобів після ДТП, місце зіткнення, а також вказано напрямок руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 .

Згідно пояснень ОСОБА_1 (а.с.11), 06.12.2023 року о 18 год. 52 хв. він, керуючи автомобілем Mazda CX-5, д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Києві по вул. О.Теліги, 6 їхав у крайній лівій смузі, коли перед ним вилетів з крайньої правої смуги (громадського транспорту) в крайню ліву смугу автомобіль Acura TLX на великій швидкості, в результаті чого ОСОБА_1 довелось вжити екстрене гальмування, але відстань була дуже замала (2-3 метра).

Згідно пояснень іншого учасника ДТП ОСОБА_2 (а.с.10), 06.12.2023 року о 19 год. 00 хв. він, керуючи автомобілем Acura TLX, д.н.з. НОМЕР_2 , по вул. О.Теліги, 6 рухався у середній смузі, після того, як переконався у безпеці руху, виїхав на опередження бензовозу через 50 м. шляху, з середнього ряду почав виїжджати автомобіль Volkswagen Transporter, тим самим спричинив аварійну ситуацію. Для того, щоб уникнути зіткнення, він загальмував та відчув удар ззаду.

Суд першої інстанції, дослідивши наявні у справі письмові докази, дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є доведеною, оскільки підтверджується протоколом серії ААД № 720058 від 12.01.2024 року, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями, відеозаписом.

Однак з такими висновками суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Так, протокол серії ААД № 720058 від 12.01.2024 року, у якому зазначено про порушення ОСОБА_1 п.п. 2.3. (б), 12.1., 13.1 ПДР України, сам по собі не являється достатнім доказом підтвердження вини особи у порушенні Правил дорожнього руху України, і зазначена у ньому інформація має підтверджуватися іншими доказами, долученими до нього уповноваженою особою, яка цей протокол склала.

При цьому, наявна у справі схема місця ДТП містить у собі інформацію, яка якраз таки узгоджується з поясненнями ОСОБА_1 з приводу того, що водій автомобіля Acura TLX не рухався у крайній лівій смузі, у якій рухався ОСОБА_1 , а перелаштувався у неї з правої смуги - смуги громадського транспорту, і, таким чином, суперечить інформації, викладеній у протоколі серії ААД № 720058 від 12.01.2024 року про порушення ОСОБА_1 вимог ПДР щодо дотримання безпечної дистанції під час руху, наслідком чого стало зіткнення з їдучим попереду автомобілем Acura TLX.

Крім того, з метою усунення суперечностей у поясненнях учасників ДТП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , апеляційним судом було задоволено клопотання захисника адвоката Конюшка Д.Б та приєднано до справи висновок експерта №59/24 від 26.03.2024 року за результатами проведення автотехнічного дослідження по матеріалам справи про адміністративне правопорушення № 761/46987/23 відносно ОСОБА_2 та №761/3850/24 відносно ОСОБА_1 (а.с.42-48).

Згідно висновків проведеного експертом автотехнічного дослідження:

"Питання 1.

В даній дорожній обстановці водій автомобіля Mazda, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України.

В даній дорожній обстановці водій автомобіля Acura, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1., 10.3 ПДР України.

Питання 2.

В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля Acura, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 10.1., 10.3 ПДР України і, з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки та зіткненням з автомобілем Acura, д.н.з. НОМЕР_2 .

В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля Mazda, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 невідповідностей вимогам ПДР України не вбачається, тому, з технічної точки зору, його дії не знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

Питання 3.

В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля Mazda, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 невідповідностей вимогам п.п. 2.3. (б), 12.1., 13.1 ПДР України не вбачається".

Апеляційний суд приймає до уваги вищевказаний висновок експерта, як доказ, оскільки викладена у висновку інформація має значення для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи. При цьому експерт ОСОБА_3 , який проводив дослідження, має кваліфікацію судового експерта з правом проведення інженерно-транспортних досліджень, досліджень обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод (а.с.48) та обізнаний про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за надання завідомо неправдивого висновку та за ст. 385 КК України за відмову від надання висновку, що засвідчено його підписом у висновку (а.с.42 зворот).

Таким чином, проаналізувавши обставини справи та перевіривши їх наявними у справі доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, зважаючи на те, що висновок місцевого суду про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не ґрунтується на належних, допустимих та достовірних доказах, беручи до уваги, що згідно висновку експерта №59/24 від 26.03.2024 року за результатами проведення автотехнічного дослідження дії ОСОБА_1 не перебувають у причинному зв`язку з виникненням ДТП і в його діях невідповідностейвимогам п.п. 2.3. (б), 12.1., 13.1 ПДР України не вбачається, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану постанову, порушив вимоги закону, обґрунтувавши свої висновки про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення матеріалами справи, які не підтверджують поза розумним сумнівом факт порушення ним п.п. 2.3 (б), 12.1., 13.1. ПДР України.

Таким чином, зважаючи на те, що висновки місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтуються на припущеннях, а при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що дії ОСОБА_1 не перебувають у причинному зв`язку з виникненням ДТП і в його діях невідповідностей вимогам п.п. 2.3. (б), 12.1., 13.1 ПДР України не вбачається, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги про недоведеність наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є помилковим та не відповідає загальноприйнятому європейському стандарту доказування «поза розумним сумнівом».

Відповідно до ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Оскільки висновки суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є помилковими та спростовуються сукупністю наявних у справі доказів, проаналізованих судом апеляційної інстанції, постанова суду першої інстанції на підставі положень ст. 294 КУпАП підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про закриття провадження у справі з підстав відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 284, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника адвоката Конюшка Дениса Борисовича, подану в інтересах ОСОБА_1 ,- задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень,- скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрити у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Ю.О.Матвієнко