Справа № 683/2103/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м. Старокостянтинів

Суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області Кутасевич О.Г., за участі секретаря судового засідання Братенка В.В., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Швеця О.О., потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії EПР1 №101211, складеного 20 червня 2024 року ОСОБА_1 ставилося в провину те, що він вказаного дня о 09 годині 10 хвилин, керуючи автомобілем OPEL ZAFIRA, державний номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі Р05 300 км + 700 м не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати ним, не дотримав безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом GELLY державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , яка перебувала на другорядній дорозі, щоб виїхати на головну дорогу праворуч в напрямку міста Старокостянинова, чим порушив вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №255451 від 20 червня 2024 року ОСОБА_3 , на автодорозі П05 300 км +700 м м.Шепетівка - м.Старокостянтинів, керуючи автомобілем MAN TGS 35.400 державний номерний знак НОМЕР_3 порушив п.п16.3 ПДР не надав перевагу в русі транспортному засобу OPEL ZAFIRA державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого водій транспортного засобу OPEL ZAFIRA державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив п.п.12.3 ПДР та зіткнувся із перешкодою - транспортним засобом GELLY державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.5 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Згідно вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Швеця О.О., потерпілу ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_4 , дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про таке.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєному не визнав та пояснив, що вказаного дня рухався автомобілем OPEL ZAFIRA державний номерний знак НОМЕР_1 в напрямку міста Старокостянтинова зі швидкістю близько 80 км на годину та під`їжджаючи до перехрестя побачив вантажний автомобіль MAN TGS 35.400, який мав намір здійснювати маневр повороту ліворуч, для чого зупинився та пропустив автомобіль, що рухався прямо перед ОСОБА_1 на відстані не більше 500 метрів, проте автомобіль, під керуванням ОСОБА_1 не пропустив та раптово почав здійснювати маневр повороту ліворуч. ОСОБА_1 вжив заходів екстреного гальмування, однак оскільки відстань до перешкоди була незначною та зрозумівши, що зіткнення уникнути не вдасться, що загрожує життю та здоров`ю його та його пасажиру (удар мав прийтися в паливний бак автомобіля MAN, який вже частково перегородив йому шлях), він вивернув кермо вправо та зіткнувся з автомобілем GELLY державний номерний знак НОМЕР_2 , що стояв біля перехрестя на другорядній дорозі та чекав, коли вони роз`їдуться, щоб повернути праворуч. При цьому здійснити об`їзд перешкоди ліворуч він не міг, оскільки в зустрічному напрямку ліворуч також проїжджав вантажний автомобіль.

Захисник Швець О.О. звертав увагу суду на те, що інкримінування ОСОБА_1 порушення п.12.13 ПДР є безпідставним, оскільки він допустимої швидкості не перевищував, при виявлені перешкоди вжив усіх можливих заходів до уникнення зіткнення, зокрема екстрене гальмування та об`їзд перешкоди з найменшою шкодою у вказаній дорожній ситуації, тобто діяв в стані крайньої необхідності та у разі дотримання ОСОБА_3 ПДР - надання йому переваги в русі, наслідки у виді ДТП не настали б, що виключає відповідальність ОСОБА_1 . Тому просив закрити провадження щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП на підставі п.4 ст. 247 КУпАП.

Потерпіла ОСОБА_2 в суді пояснила, що 20 червня 2024 року близько 09 години керуючи автомобілем GELLY державний номерний знак НОМЕР_4 з с. Пашковець Хмельницького району під`їхала до перехрестя та зупинилась, бо мала намір повернути в напрямку міста Старокостянтинова. На вказаному перехресті вона побачила автомобіль MAN TGS 35.400, який прямував з м. Старокостянтинова в напрямку с. Пашковець та зупинився, бо мав намір здійснювати маневр повороту ліворуч. Пропустивши зустрічний автомобіль, автомобіль MAN TGS 35.400 не пропустив наступний автомобіль OPEL ZAFIRA, який також рухався в напрямку міста Старокостянтинова, раптово почав здійснювати маневр повороту і вона відчула удар у свій автомобіль та втратила свідомість. Уважає, що винуватцем ДТП є водій MAN TGS 35.400 ОСОБА_3 , який в порушення п.16.13 ПДР не пропустив зустрічний автомобіль, створивши аварійну ситуацію для водія ОСОБА_1 , в результаті чого відбулось зіткнення транспортних засобів. Звертала увагу, що на перехрестя вона не виїжджала, аби дати можливість завершити маневр автомобілю MAN TGS 35.400, який досить габаритний.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , який був пасажиром автомобіля OPEL ZAFIRA також підтвердив, що водій автомобіля MAN TGS 35.400 під керуванням ОСОБА_3 при здійсненні маневру повороту ліворуч не надав перевагу в русі їх автомобілю, чим створив аварійну ситуацію. При цьому також наголосив, що з метою врятування життя, водій ОСОБА_1 , після вжиття екстреного гальмування, змушений був здійснити об`їзд перешкоди праворуч, де зіткнувся з автомобілем GELLY.

Такі пояснення ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 об`єктивно підтверджується схемою дорожньо-транспортної пригоди, характером пошкоджень транспортних засобів.

Як убачається зі схеми дорожньо-транспортної пригоди та фототаблиці до неї, ширина дороги Р05 Шепеівка - Старокостянтинів 10 метрів, має по одній смузі в кожному напрямку руху, з горизонтальною розміткою 1.1 ПДР. Автомобіль MAN TGS 35.400 повністю розташований на зустрічній смузі руху, автомобіль GELLY державний номерний знак НОМЕР_2 частково розташований на узбіччі, автомобіль OPEL ZAFIRA державний номерний знак НОМЕР_1 - на своїй смузі руху. До місця зіткнення наявний гальмівний шлях довжиною 9,7 м., який починається на початку перехрестя.

Відповідно до п.16.13 ПДР перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються рівнозначною дорогою в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Зазначені ОСОБА_1 та потерпілою ОСОБА_2 обставини достовірно вказують на те, що водій автомобіля MAN TGS 35.400 на порушення вказаних вимог, не надав перевагу в русі автомобілю OPEL ZAFIRA, чим створив йому аварійну ситуацію, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів.

Суддя враховує, що Правилами дорожнього руху України не визначено поняття «створення аварійної ситуації».

Але, відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.11.2015 р. - у випадку дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв для вирішення питання про наявність чи відсутність в їхніх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК, необхідно встановити причинний зв`язок між діяннями (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, дослідити характер та черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясувати ступінь участі кожного у спричиненні злочинного наслідку. При цьому виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом. Крім того, неналежне встановлення причинно-наслідкового зв`язку у випадку виникнення дорожньо-транспортної події за участю двох водіїв транспортних засобів прокурор вважає підставою для перегляду оскаржуваних рішень у зв`язку із невідповідністю судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норми права, викладеному в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2014 року, в якому визнав, що виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Це питання уже висвітлювалося Верховним Судом України при перегляді судових рішень. Зокрема, у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2014 року зазначено, що у випадку виникнення дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їхніх діях складу злочину, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричиненні злочинного наслідку (справа № 5-18кс14).

У пункті 7 цієї постанови роз`яснено, що у випадках, коли передбачені статтею 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.

Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначає, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Отже, застосовуючи норми КК України за аналогією, під час розгляду адміністративного правопорушення предметом дослідження має бути питання наявності чи відсутності обов`язкового елементу об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, - причинного зв`язку між допущеними обома учасниками дорожнього руху порушеннями правил безпеки дорожнього руху, якщо такі мали місце, та наслідками.

У провину ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 20 червня 2024 року ставиться те, що він 09 годині 10 хвилин, керуючи автомобілем OPEL, державний номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі Р05 300 км + 700 м не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати ним, не дотримав безпечної дистанції у результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом GELLY державний номерний знак НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_2 , яка перебувала на другорядній дорозі, щоб виїхати на головну дорогу праворуч в напрямку міста Старокостянинова, чим порушив вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У провину ОСОБА_3 відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №255451 від 20 червня 2024 року ставилось те, що він на автодорозі П05 300 км +700 м м. Шепетівка - м. Старокостянтинів, керуючи автомобілем MAN TGS 35.400 державний номерний знак НОМЕР_3 порушив п.п16.3 ПДР не надав перевагу в русі транспортному засобу OPEL ZAFIRA державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого водій транспортного засобу OPEL ZAFIRA державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив п.п.12.3 ПДР та зіткнувся із перешкодою - транспортним засобом GELLY державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.5 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п.12.3 ПДР, порушення яких інкримінується ОСОБА_1 , у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Разом з тим, на підставі встановлених судом обставин та досліджених судом доказами встановлено, що ОСОБА_1 дотримався правил п.12.3 ПДР (рухався із дозволеною швидкістю) та при виявлені раптової небезпеки вжив усіх необхідних заходів, зокрема екстреного гальмування та об`їзду перешкоди, однак не мав об`єктивної можливості уникнути зіткнення з автомобілем GELLY, яке було менш небезпечним наслідком аніж зіткнення з автомобілем, MAN. через незначну відстань (гальмівний шлях 9,7 м).

Відповідно до п.16.13 перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються рівнозначною дорогою в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

На переконання суду, саме порушення водієм ОСОБА_3 п.16.13 ПДР стало причиною ДТП.

Суд враховує положення пункту 1.4 ПДР, згідно з якими кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п.2.3 Розділу 2 Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Статтею 122 ч.5 КУпАП передбачено відповідальність за порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, зокрема порушення правил проїзду перехресть, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Разом з тим, такі порушення ПДР, які стали причиною ДТП, мають наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Однак дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.5 ст.122 КУПАП, що позбавляє суд можливості вирішити питання про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 вересня 2024 року матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ч.5 ст.122 КУпАП направлено до Відділу поліції №1 ХРУП ГУ НП в Хмельницькій області - для доопрацювання (належного оформлення), а саме усунення недоліків зазначених в мотивувальній частині постанови, зокрема з тих підстав, що протокол не містить напрямку руху правопорушника та інших учасників події, зазначені у протоколі порушення ПДР не відповідають дійсним обставинам справи та наслідкам, що настали.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В рішенні Європейського суду з прав людини у складі його Великої палати по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 кожен окремо, реалізували своє право володіти та керувати транспортним засобом, чим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно норм, встановлених законами держави Україна.

У рішенні від 21.07.2011 року по справі Коробов проти України зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення поза розумним сумнівом. Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом (рішення у справах Яременко проти України від 12.06.2008, Нечипорук і Йонкало проти України від 21.04.2011, Кобець проти України від 14.02.2008).

Відповідно до правової позиції, викладеній у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 07.07.2020 у справі №463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18) у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo , згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі Салабіаку проти Франції від 07.10.1988 зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути та тлумачитись на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Проаналізувавши дорожню обстановку та обставини, що склалися на ділянці дороги в момент, коли сталася дорожньо-транспортна пригода, що зафіксовано схемою ДТП та поясненням учасників, приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася з незалежних від нього причин, а саме через грубе порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 16.13 Правил дорожнього руху, відповідно до якого перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються рівнозначною дорогою в зустрічному напрямку прямо чи праворуч, у зв`язку з чим, провадження по справі стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.124, ст. ст.9, 247, 268, 283-285 КУпАП України, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя