Справа № 209/8502/24
Провадження № 3/209/1801/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Левицька Н.В., розглянувши адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

06 жовтня 2024 року приблизно об 11.50 год. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 ухилився від виконання батьківських обов`язків щодо виховання неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 06.10.2024 року приблизно об 11.50 год. самовільно залишила місце проживання, не хотіла повертатись додому та проживати з батьком, після чого дитина була знайдена 06.10.2024 року приблизно о 15.00 год. біля зупинки громадського транспорту по вул. Одеській у м. Кам`янське та супроводжена поліцейським із бригадою ШМД до КП "Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги" ДОР, у ззв`язку із захворюванням, таким чином ОСОБА_1 порушив Закон України "Про охорону дитинства". Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання правопорушник ОСОБА_1 з`явився, свою вину визнав та просив суд суворо його не карати, про що надав письмову заяву. Пояснив, що його донька ОСОБА_2 хворіє на шизофренію, постійно проходить лікування та приймає ліки. 06 жовтня 2024 року в нього був конфлікт із донькою у зв`язку з тим, що вона відмовлялась приймати ліки, після якого донька втекла із дому. Крім того він виховую доньку один, з матір`ю дитини він розлучився, місце її знаходження йому не відоме та мати не приймає участі у вихованні доньки.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та вивчивши матеріали справи, зазначає наступне.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно ч. 1 ст. 184 КУпАП ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей - тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 215970 від 25.10.2024 року, де викладено обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, довідкою за матеріалами ЄО № 12687, 12691 від 06.10.2024 року, лист начальника ВП № 1 Кам`янського РУП начальнику служби у справах дітей КМР від 01.11.2024 року, письмові пояснення ОСОБА_1 , письмові пояснення ОСОБА_2 , виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 13717/2013 дитячого центру № 9, висновок консультанта КП "Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги" ДОР, письмові пояснення ОСОБА_3 .

Протоколи про адміністративні правопорушення складено уповноваженою на такі дії особою, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом. Оскільки даний протокол ґрунтується на інших матеріалах справи, суд визнає його також належним доказом вини правопорушника у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989 р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відтак, вина ОСОБА_1 підтверджена належними, допустимими та достовірними доказами. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять його винуватість у вчинені адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У той же час, судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має діагноз: шизофренія, недиференційована форма, апато-абулічний синдром; суїцідальна спроба F20.0, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 13717/2013 дитячого центру № 9 наданої КП "Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги" ДОР. Крім того, згідно висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету КМР "Щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ", визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 .

При обранні міри адміністративного стягнення враховуються обставини та характер правопорушення, ступінь провини та дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, суд приймає до уваги, що згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Чинне законодавство не містить переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють визначити малозначність провини. Є підстави вважати, що це адміністративні правопорушення, які не становлять великої суспільної шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам.

Положення ст. 22 КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом. При розгляді справ та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Таким чином, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку про те, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, з урахуванням викладених обставин, хоча формально і містить ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, однак у зв`язку із своєю малозначністю не являє собою великої суспільної небезпеки на час його вчинення, а тому на підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Згідно із ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 184, ст. ст. 280, 283 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, оголосивши йому усне зауваження, провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.В. Левицька