Справа № 464/7106/24 Головуючий у 1 інстанції: Сабара Л.В.
Провадження № 33/811/1596/24 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу захисника правопорушниці ОСОБА_1 адвоката Гриневича Михайла Миколайовича на постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 30 жовтня 2024 року,

з участю правопорушниці ОСОБА_1 ,

захисника правопорушниці адвоката Гриневича М.М.

в с т а н о в и в:

цією постановою матеріали справ про адміністративне правопорушення №464/7106/24 та №464/7107/24 об`єднано в одне провадження з присвоєнням №464/7106/24.

ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.

ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ч.2 ст. 36 КУпАП накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ст. 122-4 КУпАП, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 12 жовтня 2024 року о 11.04 год. на вул. Шевченка, 60 у м. Львові, керуючи транспортним засобом марки «Porsche», р.н. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не переконалась в безпеці маневру, внаслідок чого здійснила зіткнення з транспортним засобом марки «Citroen», р.н. НОМЕР_2 , завдавши транспортним засобам механічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху.

Крім цього, ОСОБА_1 12 жовтня 2024 року о 11.04 год. на вул. Шевченка, 60 у м. Львові, керуючи транспортним засобом марки «Porsche», р.н. НОМЕР_1 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, залишила місце пригоди, не повідомивши орган поліції, чим порушила вимоги п. 2.10А Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник правопорушниці ОСОБА_1 адвокат Гриневич М.М. покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що підлягає зміні в частині накладення адміністративного стягнення. Вважає, що позбавивши ОСОБА_1 права керування транспортними засобами за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП суд першої інстанції обрав адміністративне стягнення, яке за своїм видом є явно не справедливим через суворість. Стверджує, що ОСОБА_1 , вину у вчиненому визнає, щиро кається, умислу на залишення місця ДТП не мала, оскільки не відчула удару у інший автомобіль та не знала, що вчинила дорожньо-транспортну пригоду. Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 одружена, за місцем проживання скарг на її поведінку не поступало; має на утриманні матір пенсійного віку, яка за станом здоров`я потребує допомоги дочки у пересуванні.

Просить змінити оскаржувану постанову в частині застосування до ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами терміном на 1 (один) рік та застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 гривень в дохід держави.

Заслухавши пояснення правопорушниці ОСОБА_1 та виступ її захисника адвоката Гриневича М.М. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що така підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

При цьому положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, об`єктивно з`ясував та дослідив всі обставини справи і докази у ній та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП.

Вказані висновки місцевого суду ґрунтуються на досліджених та наведених у постанові доказах, не оспорюються в апеляційній скарзі, а тому апеляційним судом відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП не перевіряються.

Разом з цим доводи апеляційної скарги адвоката Гриневича М.М. щодо необґрунтованого застосування до правопорушниці ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 рік, за наявних в справі обставин, заслуговують на увагу.

Відповідно до ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та іншими законами України.

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідальність за ст. 122-4 КУпАП передбачено у виді накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, суд врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь суспільної небезпеки.

При цьому, за наявності в санкціях ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП альтернативного більш м`якого виду стягнення у виді штрафу, суд в своїй постанові належним чином не мотивував підстави для обрання найбільш суворого виду стягнення, передбаченого санкціями вказаних статтей.

Такий висновок суду першої інстанції щодо обраного до правопорушниці адміністративного стягнення, апеляційний суд вважає безпідставним та необґрунтованим.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Позбавивши ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП суд першої інстанції, обрав адміністративні стягнення, які за своїм видом є явно несправедливими через суворість.

Зокрема, місцевим судом, в порушення вимог ст. 33 КУпАП, належним чином не враховано особу правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що правопорушниця ОСОБА_1 вину свою визнала, щиро розкаялася, згідно заяви потерпілої ОСОБА_2 остання жодних претензій до ОСОБА_1 немає, просить задоволити апеляційну скаргу та не накладати на правопорушницю стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Крім цього, в суді апеляційної інстанції правопорушниця ОСОБА_1 надала медичні документи про те, що її мати пенсійного віку, у якої діагноз: первинний коксартроз, двобічний Коментар: II-III ст з вираженим больовим синдромом та порушенням функції, що підтверджується довідкою КНП «4-а міська поліклініка м.Львова», у зв`язку з чим рекомендовано евакуацію вмісту з лівого колінного суглоба та вн/суглобове введення Тріамциналону 40 на лідокаїні з Синокром, потребує протезування суглоба, а відтак, їй ОСОБА_1 необхідний транспортний засіб для належного забезпечення матері медичною допомогою.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

А тому, враховуючи вищенаведені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що постанову судді районного суду слід змінити, обравши ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та 122-4 КУпАП у межах санкцій даних статтей, а саме у вигляді штрафу.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника правопорушниці ОСОБА_1 адвоката Гриневича М.М. задоволити, а постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 30 жовтня 2024 року, у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП змінити в частині призначення адміністративних стягнень.

Накласти на ОСОБА_1 ст. 124 КУпАП стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят гривень) гривень; за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

На підставі ч.2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ст. 122-4 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

У решті постанову залишити без зміни.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.