ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Москалюк Н.М. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18 квітня 2024 року,

У С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою, ОСОБА_1 , - визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КпАП України і за його вчинення накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) грн..

Згідно постанови районного суду, ОСОБА_1 01.03.2024, близько 18:20 год., перебуваючи по АДРЕСА_1 , у присутності малолітніх дітей ОСОБА_2 2013 р.н. та ОСОБА_3 2019 р.н., вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини, а саме погрожував фізичною розправою, вчинив психологічний тиск, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю останньої.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями вчинив насильство в сім`ї, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

На вказану постанову суду, адвокат Москалюк Н.М. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

В якій із висновками суду першої інстанції про винуватість та доведеність факту вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, категорично не погоджується.

Вважає, що розгляд адміністративної справи проведений із процесуальними порушеннями, а висновки суду зроблені з порушеннями матеріальних норм права.

Так, під час розгляду справи суд першої інстанції не перевірив належним

ЄУНСС №725/1983/24 Головуючий у І інстанції: Вольська-Тонієвич О.В.

Провадження №33/822/329/24 Суддя-доповідач: Станковська Г.А.

Категорія ч.1 ст. 173-2 КУпАП

чином матеріали справи, відповідність даних вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, об`єктивним даним, не взяв до уваги покази безпосереднього свідка.

Звертає увагу, що 16.09.2021 Першотравневим районним судом м. Чернівців ухвалено рішення про розірвання шлюбу між її довірителем та потерпілою ОСОБА_4 .. На протязі 2021 2024 років між ОСОБА_1 та його колишньою дружиною ОСОБА_5 виникали конфлікти у зв`язку із поділом спільного майна.

27.02.2024 Чернівецьким апеляційним судом було винесено постанову про скасування рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20.11.2023 та ухвалено нове, а саме про виділення у приватну власність ОСОБА_5 житлового будинку по АДРЕСА_1 .

У вказаному житловому будинку ОСОБА_1 був зареєстрований, однак із березня 2022 там не проживав, так як приймав участь в бойових діях по захисту України та очікував рішення суду щодо поділу майна подружжя.

Після проголошення постанови Чернівецького апеляційного суду, яким даний будинок виділено у приватну власність його колишній дружині, однак у ньому залишились особисті речі ОСОБА_1 , тому 01.03.2024 приблизно о 18:20 год. ОСОБА_1 прибув до житлового будинку в АДРЕСА_1 , для того, щоб забрати особисті речі.

Стверджує, що жодного конфлікту, а тим більше погроз чи інших протиправних дій 01.03.2024 ОСОБА_1 по відношенню до його колишньої дружини вчинено не було. Під час того, як він прибув до житлового будинку за вказаною вище адресою їх спільних дітей він не бачив.

Покази свідка ОСОБА_6 є неправдивими та такими, які суд не мав би брати до уваги з огляду на те, що даний свідок винаймає у ОСОБА_4 другий поверх житлового будинку.

Попри це зазначає, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАП, зокрема, у ньому не зазначено об`єктивної сторони вказаного правопорушення, а саме: настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілій.

Письмові пояснення ОСОБА_4 , які містяться в матеріалах справи, не містять будь-яких відомостей щодо настання негативних наслідків для її фізичного чи психічного здоров`я.

Крім того, жодних малолітніх дітей під час розмови сторін не було, як про це вказано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги адвоката Москалюк Н.М., заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та в його інтересах захисника, вислухавши пояснення потерпілої та заперечення на апеляцію адвоката Григорчук Л.Л., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зваживши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Частиною 7 статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги та не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції не були виконані в повному обсязі.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №353065 від 05 березня 2024 року, ОСОБА_1 ставиться в провину те, що він 01 березня 2024 року близько 18 год. 20 хв., по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини в присутності малолітніх дітей ОСОБА_2 2013 р.н. та ОСОБА_3 2019 р.н., а саме погрожував фізичною розправою, вчиняв психологічний тиск, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_4 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП (а.с.1).

Вказаний протокол, суд поклав в основу своїх висновків щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП на співробітників поліції, як на осіб, що в силу статті 255 КУпАП уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які в силу системного аналізу вимог ст.ст. 251 та 256 КУпАП мають бути додані до протоколу та/або посилання, на які повинні міститися в самому протоколі.

Апеляційний суд зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення самі по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Окрім того, відповідно до вимог ч.2 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Матеріалами адміністративного провадження встановлено, що події, які інкримінуються у винуватість ОСОБА_1 мали місце 01 березня 2024 року.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 складено лише 05 березня 2024 року, тобто поза межами вимог ч.2 ст. 254 КУпАП.

При цьому, суд першої інстанції, під час винесення постанови про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 не надав жодної оцінки вказаному факту, як і тому, що на а.с. 2 наявний протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення і зі слів потерпілої та її адвоката в апеляційній інстанції на даний час по вказаному епізоду від 01.03.2024 року триває досудове слідство.

Зважаючи на встановлені істотні порушення, протокол є неналежним доказом у даній справі.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КУпАП, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

За таких обставин, апеляційна скарга сторони захисту в інтересах ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню із закриттям провадження у справі та у зв`язку з грубим порушенням ч.2 ст. 254 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. 247, ч.2 ст. 254, 294 КУпАП, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката Москалюк Н.М. задовольнити частково.

Постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18 квітня 2024 року відносно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська