Справа № 158/1380/24 Провадження №33/802/535/24 Головуючий у 1 інстанції:Костюкевич О. К.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

з участю

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника Куденьчука О.А.,

представника потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Куденьчука О.А. на постанову Ківерцівського районного суду Волинської області від 02 липня 2024 року стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою суду ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Визначено стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 визнана винною за те, що вона 27.04.2024 о 18 год. 36 хв. в с. Тростянець, на вул. Київській, 8А, Луцького району Волинської області, керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz», д.н.з. « НОМЕР_1 », виїхала на регульоване перехрестя на вул. Волі на заборонений (жовтий) сигнал світлофору та скоїла зіткнення з автомобілем «Opel Corsa», д.н.з. « НОМЕР_2 », який здійснював розворот ліворуч, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п. 8.7.3ґ ПДР, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

Не погоджуючись із постановою суду захисник подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю в діях його підзахисної ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Вважає оскаржене рішення необґрунтованим, винесеним без всебічного і повного дослідження всіх обставин справи. Посилається на те, що висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 є помилковими та передчасними, оскільки суд не у повній мірі з`ясував обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, а викладені у постанові висновки не відповідають дійсним обставинам. Вказує, що дії іншого учасника ДТП ОСОБА_4 лежать в прямому причинно-наслідковому зв`язку із виникненням ДТП, що ставить під сумнів виникнення ДТП внаслідок можливого порушення ПДР ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи та заслухавши доводи учасників судового розгляду, думку ОСОБА_1 та її захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, міркування представника потерпілої ОСОБА_2 , апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 245 КпАП України завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами ст. 252 КпАП України встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КпАП України регламентовано, що орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції в порушення зазначених вище вимог не вжито належних заходів, спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №074343 від 27.04.2024 ОСОБА_1 інкримінується порушення п.8.7.3ґ ПДР, а саме, що вона керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz», д.н.з. « НОМЕР_1 » виїхала на регульоване перехрестя по вул. Волі на заборонений (жовтий) сигнал світлофору та скоїла зіткнення з автомобілем «Opel Corsa», д.н.з. « НОМЕР_2 », який здійснював розворот ліворуч, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Разом з тим, порівнюючи наявні в матеріалах справи докази з доводами апелянта, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України з огляду на наступне.

Стаття 124 КпАП України передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

При цьому, диспозиція статті 124 КпАП України не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку згідно протоколу - на п. 8.7.3ґ ПДР України.

Тому, розглядаючи дану справу, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог саме п. 8.7.3ґ України, які зазначені в протоколі працівником поліції та чи є між такими порушеннями і здійсненням ДТП причинно-наслідковий зв`язок.

Так, відповідно до п. 8.7.3ґ ПДР, жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

З метою з`ясування обставин, що мають значення для справи, судом апеляційної інстанції за клопотанням захисника ОСОБА_1 адвоката Куденьчука О.А., з урахуванням вимог ст.ст. 251, 273 КпАП України, у даній справі було призначено судову інженерно-транспортну (автотехнічну) експертизу.

Згідно висновку експерта від 29 жовтня 2024 року за № 2921-Е встановлено, що у ситуації, що склалася водій автомобіля Mercedes-Benz», д.н.з. « НОМЕР_1 » - ОСОБА_1 повинна була діяти у відповідності до вимог п. 12.4, п. 8.7.3, п. 8.11 та п. 12.3 ПДР України, а саме рухатися зі швидкістю не більше 50 км/год, при загорянні жовтого сигналу світлофора, у разі неможливості зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія) не вдаючись до екстреного гальмування, могла далі продовжити рух через перехрестя, а в момент виникнення небезпеки для руху негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

Дати відповідь на питання «Чи вбачаються в діях водія автомобіля марки «Mercedes-Benz», д.н.з. « НОМЕР_1 » - ОСОБА_1 невідповідності вимог ПДР, які перебували б в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди ?» не представляється можливим.

Разом тим, з вказаного вище висновку експерта вбачається, що при наданих судом матеріалах, з технічної точки зору, невідповідність дій водія автомобіля «Opel Corsa», д.н.з. « НОМЕР_2 » - ОСОБА_5 вимогам п. 10.1 та п. 10.4 ПДР України знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, вказаним висновком експерта не встановлено, що допущення водієм автомобіля «Mercedes-Benz», д.н.з. « НОМЕР_1 » - ОСОБА_1 порушення п. 8.7.3ґ ПДР України, яке інкримінується ОСОБА_1 знаходиться в причинному зв`язку з ДТП, а отже ці порушення не можна вважати такими, що спричинили пошкодження транспортних засобів.

Таким чином, висновки експерта засвідчують про недоведеність факту наявності в діях водія автомобіля «Mercedes-Benz», д.н.з. « НОМЕР_1 » - ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України за фактом якого складений протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Апеляційний суд, проаналізувавши пояснення учасників судового засідання, зокрема і пояснення надані ними в суді першої інстанції, наявний у матеріалах справи висновок експерта, схему ДТП, відеозапис, дійшов висновку, що відсутні беззаперечні докази про те, що ОСОБА_1 керуючи, автомобілем ««Mercedes-Benz», д.н.з. « НОМЕР_1 », виїхала на регульоване перехрестя по вул. Волі на заборонений (жовтий) сигнал світлофору, що стало причиною зіткнення з автомобілем «Opel Corsa», д.н.з. « НОМЕР_2 », який здійснював розворот ліворуч, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

За змістом протоколу та суті зазначеного у ньому правопорушення, він не містить посилання на інші можливі невідповідності у діях водія ОСОБА_1 вимогам ПДР, які б могли перебувати у причинному зв`язку із настанням ДТП. При цьому слід враховувати обов`язковість дотримання принципу конкретності висунутого порушення.

Отже, апеляційний суд вважає, що виходячи із сформульованого у протоколі та постанові суду змісту та суті правопорушення, порушення вимог саме п. 8.7.3ґ Правил дорожнього руху України не знаходиться в причинному зв`язку із дорожньої-транспортною пригодою, та як наслідок в діях ОСОБА_1 - відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124КпАП України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з викладеного, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції не дотримався вимог статей 245, 252, 280 КпАП України, не встановив всі фактичні обставини справи та дійшов помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Відповідно до п. 1 ст. 247КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного перегляду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає задоволенню, а оскаржена постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст.ст. 247, 294 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Куденьчука Олексія Андрійовича задовольнити.

Постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 02 липня 2024 року стосовно ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В. В. Гапончук