КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2024 року Київський апеляційний суд у складі судді Оніщука М.І., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Лаврентьєва Дмитра Олеговича, подану від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 12 січня 2024 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,

до адміністративної відповідальності передбаченої статтями 124, 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ПостановоюДніпровського районного суду містаКиєвавід 12.01.2024 року ОСОБА_1 визнановинниму скоєнніправопорушень, передбаченихст.ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП, та накладеноадміністративнестягнення у виді штрафу в розміріоднієїтисячінеоподаткованихмінімумівдоходівгромадян, що становить 17000 грн. 00 коп. з позбавленням права керуваннятранспортнимизасобамистроком на один рік. Також, стягнуто з ОСОБА_1 на користьдержависудовийзбір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Як встановлено судом, згідно з протоколом про адміністративнеправопорушеннясерії ААД № 151986 від 06.12.2023, ОСОБА_1 05.12.2023 о 23 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Березняківській, 30-А, керувававтомобілем «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 , з явнимиознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, поведінка не відповідаєобстановці. Відпроходженняогляду на стан алкогольного сп`яніння в медичномузакладі та на місціводійвідмовився в присутностідвохсвідків, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Відповіднодо протоколу про адміністративнеправопорушеннясерії ААБ № 324493 від 06.12.2023, ОСОБА_1 05.12.2023 о 23 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Березняківській, 30-А, рухаючисьзаднім ходом не впевнився в безпечності та скоївнаїзд на припаркованийавтомобіль «КІА», д.н.з. НОМЕР_3 , чим порушив п. 10.9 ПДР. Внаслідок ДТП автомобіліотрималимеханічніпошкодження та завданоматеріальнізбитки.

Не погоджуючись з постановою суду, адвокат Лаврентьєв Д.О., якийдіє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційнускаргу, в якій просив скасувати постанову Дніпровського районного суду містаКиєвавід 12.01.2024 року та ухвалитиновесудоверішення, якимзакритипровадження у справі про адміністративнеправопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративнихправопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обгрунтуваннядоводівапеляційноїскаргивказує на неврахування судом першоїінстанціїнаступнихобставин в їхсукупності:

- ОСОБА_1 не керувававтомобілем марки "Мерседес", державнийномерний знак НОМЕР_2 , 05.12.2022 року о 23:30, працівникиполіції не здійснювализупинкувказаногоавтомобіляпідкеруванням ОСОБА_1 , останній ДТП не вчиняв, а за кермомбулаінша особа;

- з наявного в матеріалахсправивідеозапису не вбачається, щопрацівникиполіції могли встановити запах з порожнини рота, почервоніння очей чивзагалівстановлюватиціобставини;

- пропозиціяполіції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніннябулабезпідставною та такою, щосуперечить закону, оскількиОСОБА_1 не керувавтранспортнимзасобом та не бувводієм у розумінніположень п. 1.10 ПДР;

- матеріалисправи не містятьнаправлення на медичнийогляд до відповідного закладу охорониздоров`я, а отжепрацівникиполіції не направляли ОСОБА_1 на медичнийогляддо закладуохорониздоров`я у спосіб, визначений порядком, що є порушеннямвимог ст. 266 КУпАП та положеньІнструкції;

- свідки у данійсправі не могли виступати в якостісвідків через їхупередженість, а їхзалучення прямо суперечитьположенням п. 7 Розділу Х Інструкції № 139, їхпояснення не можуть бути належнимдоказом у данійсправі;

- на долученому до матеріалівсправи диску міститьсявідеозапис, який не є безперервним та складаєтьсяіздекількохчастин, що є порушенням п. 5 Розділу ІІ Інструкції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та йогозахисникОСОБА_6 підтрималиапеляційнускаргу з викладених в нійпідстав та просили їїзадовольнити.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що іноді працює разом з ОСОБА_1 , 05.12.2023 року вони разом відпочивали та вживали алкогольні напої, з часом закінчилися цигарки та вони разом вирішили поїхати до магазину. Свідок зазначив, що 05.12.2023 о 23 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Березняківській, 30-А він перебував за кермом транспортного засобу «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки він випив менше алкоголю, після чого виїжджаючи з парковки заднім ходом, не побачив, що позаду стоїть припаркований транспортний засіб та здійснив з ним зіткнення, після чого злякався та втік. За декілька днів йому зателефонував ОСОБА_1 та повідомив про дорожньо-транспортну подію, свідок вирішив зв`язатись із потерпілим та відшкодувати йому майнову шкоду, яку ним було заподіяно, оскільки саме свідок перебував за кермом транспортного засобу.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідка, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Положеннями статті 1 КУпАП передбачено, щозавданням Кодексу України про адміністративніправопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законнихінтересівпідприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцненнязаконності, запобіганняправопорушенням, вихованнягромадян у дусі точного і неухильногододержання Конституції законівУкраїни, поваги до прав, честі і гідностііншихгромадян, до правил співжиття, сумлінноговиконаннясвоїхобов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративнимправопорушеннямінакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративніправопорушенняздійснюється на основісуворогододержаннязаконності. Застосуванняуповноваженими на те органами і посадовими особами заходівадміністративноговпливупровадиться в межах їхкомпетенції, у точнійвідповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративнеправопорушення, підлягаєвідповідальності на підставі закону, щодієпід час і за місцемвчиненняправопорушення.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданнямпровадження в справах про адміністративніправопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивнез`ясуванняобставинкожноїсправи, вирішенняїї в точнійвідповідності з законом, а орган чипосадова особа при розглядісправи про адміністративнеправопорушення, з урахуваннямположень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язанийз`ясуватичибуло вчинено адміністративнеправопорушення, чивинна дана особа в йоговчиненні, чипідлягає вона адміністративнійвідповідальності, чи є обставини, щопом`якшують і обтяжуютьвідповідальність, а такожіншіобставини, щомаютьзначення для правильного вирішеннясправи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінитидокази за своїмвнутрішнімпереконанням в їхсукупності.

Зміст постанови суддімаєвідповідативимогам, передбаченимстаттями 283, 284 КУпАП.

Доказами в справі про адміністративнеправопорушення, як цевизначено у ст. 251 КУпАП, є будь-якіфактичнідані, на основіяких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлюєнаявністьчивідсутністьадміністративногоправопорушення, винністьданої особи в йоговчиненні та іншіобставини, щомаютьзначення для правильного вирішеннясправи. Ціданівстановлюються протоколом про адміністративнеправопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративноївідповідальності, потерпілих, свідків, висновкомексперта, речовимидоказами, показаннямитехнічнихприладів та технічнихзасобів, щомаютьфункції фото- і кінозйомки, відеозаписучизасобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яківикористовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, щостосуютьсязабезпеченнябезпекидорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а такожіншими документами.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративноївідповідальності є наявність складу вчиненогоадміністративногоправопорушення, щомаєпідтверджуватисяналежними і допустимимидоказами.

В розумінні ЄСПЛ справи про адміністративніправопорушення є кримінальнимпровадженням, тому до таких справ за аналогієюможливозастосуватипринципикримінальногопроцесу. А відтак, у справах про адміністративніправопорушення, на якіЄСПЛ поширюєкримінальноправовий аспект, особа, щодоякоїрозглядається справа, та потерпілийдодатковокористуютьсягарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарженнясудовихрішень, право на допомогуперекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розглядусправи, негайне і достатнєінформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичнудопомогу, право на безоплатнудопомогузахисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах дієпрезумпціяневинуватості.

Поширеннястандартівкримінальногопровадження на справи про адміністративніправопорушення, безсумнівно, зумовлюєнеобхідністьдотриманняособливихвимог до процедуризбирання, подання та оцінкидоказів, а також до вмотивованостісудовихрішень, які, у разівизнання особи винною, повинніміститивідповіднідостатнімотиви, які дали змогуспростуватипрезумпціюневинуватості та призначитипропорційневчиненомупокарання.

Виходячизізмістуст.ст. 7, 245, 279, 280 КУпАП, провадженняу справах про адміністративніправопорушенняздійснюється на основісуворогододержаннязаконності. Розглядсправи про адміністративнеправопорушенняздійснюєтьсящодоправопорушника в межах протоколу про адміністративнеправопорушення, який є єдиноюпідставою для притягнення особи до адміністративноївідповідальності, окрімвиключень, зазначених у ст.258 КУпАП.

Протокол про адміністративнеправопорушення за своєюсуттю є процесуальним документом, якимуповноважений орган засвідчуєпевнепорушення, допущене особою, яке містить склад адміністративногоправопорушення, передбаченоговідповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшогопровадження у справі, цимпроцесуальним документом особа фактичнопритягається до адміністративноївідповідальності .Зміст протоколу про адміністративнеправопорушення повинен чітковідповідатиприписам ст.256 КУпАП, особливо в частинівикладенняфабулиправопорушення, яка, як зазначеновище, фактично є обвинуваченням.

При цьому, обов`язокщодозбираннядоказівпокладається на осіб, уповноважених на складанняпротоколів про адміністративніправопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративнеправопорушення є офіційним документом, до ньоговисуваютьсяпевнівимоги, а обов`язокщодоналежногоскладання протоколу про адміністративнеправопорушення та наданнядоказів на підтвердженнявикладених в протоколівідомостей, покладається на особу, яка йогоскладає та не може бути перекладено на суд, згіднозагальних засад судочинства.

Доведення вини правопорушникапокладається на орган, щоскладає протокол про адміністративнеправопорушення. Піддоказуванням у провадженніу справах про адміністративніправопорушенняслідрозумітипроцесуальнудіяльністьсуб`єктівщодозбору, перевірки та оцінкидоказів з метою встановленняоб`єктивноїістини у справі й прийняття на ційоснові законного рішення.

Склад правопорушення - цесукупністьпередбачених законом об`єктивних і суб`єктивнихознакдіяння, якіхарактеризують (визначають) його як правопорушення.

Так, диспозиції статей 124, 130 ч.1 КУпАПпередбачаютьвідповідальністьводіївтранспортнихзасобів за дії, пов`язані з порушенням правил дорожнього руху, щоспричинилопошкодженнятранспортнихзасобівта керуванняводіямитранспортнимизасобами в стані, у тому числі, алкогольного сп`яніння, або за відмовувідпроходженнявідповідно до встановленого порядку огляду на стан, у тому числі, алкогольного сп`яніння.

Як встановлено в ходірозглядусправи в судіапеляційноїінстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 05.12.2023 о 23 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Березняківській, 30-А не керувавтранспортнимзасобом «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 , відповідно не бувпричетним до ДТП, яка мала місце 05.12.2023 о 23 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Березняківській, 30-А.

Як вбачається з відеозапису з нагрудноїкамериполіцейського,якийдолучений до матеріалівсправи, ОСОБА_1 перебував у нерухомому транспортному засобі «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 з транспортного засобу не виходив, поліцейські з ним не спілкувались тавідносноньогосклалипротоколи про адміністративніправопорушення за ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП, однак з відеозапису не вбачається факту керування транспортним засобом. Також з відеозаписувбачається, що будь - якихдокументів, які б посвідчувалийого особу працівникамполіціїнадано не було.

Крім того, 12 квітня 2024 року до Київського апеляційного суду потерпілим ОСОБА_5 подано письмові пояснення, відповідно до яких зазначив, що ОСОБА_4 керуючи автомобілем «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 05.12.2023 року о 23 год. 30 хв. в`їхав в його автомобіль «КІА», д.н.з. НОМЕР_3 . Після чого ОСОБА_4 в січні 2024 року зв`язався з ним та відшкодував завдану шкоду в повному розмірі. Вказав, що жодних претензій до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не має. Під час складання протоколі працівниками поліції на місці ДТП надавав пояснення та вказав, що не бачив особу, яка керувала транспортним засобом, 05.12.2023 року ОСОБА_1 перебував у салоні зачиненого автомобіля на пасажирському сидінні. Також ОСОБА_5 просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Таким чином, під час апеляційногорозгляду не встановленобеззаперечнихдоказів того, що ОСОБА_1 ,05.12.2023 о 23 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Березняківській, 30-А керувавтранспортнимзасобом «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 , та рухаючисьзаднім ходом не впевнився в безпечності та скоївнаїзд на припаркованийавтомобіль «КІА», д.н.з. НОМЕР_3 , щопризвело до пошкодженнятранспортнихзасобів, тобтовчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124КУпАП.

Враховуючиположення ч.2 ст. 62 КонституціїУкраїни, якоюпередбачено, щоусісумнівищододоведеності вини особи тлумачаться на їїкористь, за відсутностіналежних та допустимихдоказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративногоправопорушення, передбаченогост. 124КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративнеправопорушення та постановісуду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, щонаявними у справідоказами не доведена наявність в діях ОСОБА_1 події та складу вказаногоадміністративногоправопорушення.

Щостосуєтьсяпритягнення ОСОБА_1 до адміністративноївідповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, то слідзазначитинаступне.

Так, протокол про адміністративнеправопорушення є документом, якийофіційнозасвідчує факт вчинення особою неправомірнихдій і є одним ізджерелдоказів та підставоюподальшогопровадження у справі.

Висновок суду першоїінстанції про доведеністьтієїобставини, що ОСОБА_1 в момент ДТП бувводієм транспортного засобу,з огляду на фактичнідані, якімістяться в протоколіпроадміністративнеправопорушення тапереглянутомувідеозаписі з місцяподій є необґрунтованим, оскількинаявні в матеріалахсправидокази в своїйсукупності не доводять "поза розумнимсумнівом`вину вказаної особи у вчиненніданогоадміністративногоправопорушення та не спростовуютьйоготвердження про те, щовінтранспортнимзасобом не керував.

При цьому, слідзазначити, що суд не вправісамостійновідшуковуватидоказивинуватості у вчиненніправопорушення. Аджедіючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функціїобвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуваннямчастинипершоїстатті 6 згаданоїКонвенції, Європейський суд з прав людини у справі «Малофеєвапротиросії» (рішеннявід 30.05.2013) зазначив, що у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративногоправопорушення не відображаєвсіхістотнихознак складу правопорушення, суд не має права самостійноредагуватиїї, а так само не можевідшукуватидокази на користьобвинувачення, оскількицестановитимепорушення права на захист.

На указаневище суд першоїінстанціїуваги не звернув та помилководійшоввисновків про доведеністьвинуватості ОСОБА_1 та притягненняйого до адміністративноївідповідальності за статтями 124, 130 ч. 1 КУпАП.

З огляду на викладене, доводи апеляційноїскарги є обґрунтованими, а відтак постанова суду першоїінстанції про визнаннявинним та притягнення ОСОБА_1 до адміністративноївідповідальності, передбаченоїстаттями 124, 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративніправопорушення підлягаєскасуванню, а провадження у справіпідлягаєзакриттю за відсутністю складу адміністративногоправопорушення, у відповідності до пункту 1 частинипершої статті 247 КУпАП.

Враховуючивикладене, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративніправопорушення,

П О С Т А Н О В ИВ:

Апеляційну скаргу захисника адвоката Лаврентьєва Дмитра Олеговича, подану від імені та в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 12 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 124, 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.І. Оніщук