Провадження 3/127/8226/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 1224 та ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, відповідальність за які передбачена ст. 1224 та ст. 124 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.10.2024 справи про адміністративні правопорушення № 127/34229/24 і № 127/34239/24 було об`єднано в одне провадження і присвоєно об`єднаній справі № 127/34229/24.

08.10.2024 старшим інспектором з ОД ВРОМ ДТП УПП у Вінницькій області ДПП майором поліції Сіваком А.А. та старшим інспектором ВРОМ ДТП УПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції Сльотою В.В. було складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД № 432291 та серії ААД № 431998. З даних протоколів вбачається, що «04.10.2024 о 22 год. 15 хв. у м. Вінниці по вул. Стельмаха, 9, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в наслідок чого допустив наїзд на припаркований автомобіль «Hyundai Getz», д.н.з. НОМЕР_3 . В результаті вказаної пригоди автомобілі були технічно пошкоджені, після чого, будучи учасником ДТП, ОСОБА_1 самовільно залишив місце пригоди до якої був причетний». Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги пп. «б» п. 2.3, пп. «а» п. 2.10 і п. 13.1 ПДР України, тим самим вчинивши адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ст. 1224 та ст. 124 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням, яке повернулось на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». (а.с. 20-21) Судом враховано, що день проставлення у поштовому відправленні відмітки про відсутність особи за місцем проживання, враховуючи при цьому повідомлення адреси безпосередньо цією особою, про що вказано в протоколах, є днем вручення судової повістки, зважаючи, що іншої адреси цією особою суду повідомлено не було. Суд також повідомляв ОСОБА_1 засобами зв`язку, повідомленими ним під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. (а.с. 16) Таким чином, судом дотримано прав та процесуальних гарантій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка сторони. Сторона самостійно повинна вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Клопотання про відкладення судового засідання від ОСОБА_1 не надходило. Причини неявки суду не повідомлено.

Такі дії ОСОБА_1 свідчать про явне ухилення від явки до суду. При цьому, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості забезпечити явку свого захисника до суду, надати письмові пояснення по справі, докази тощо. Явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання є суб`єктивним процесуальним правом, і як кожне суб`єктивне право це гарантовані законом вид і міра можливої або дозволеної поведінки особи і реалізація суб`єктивного права залежить від розсуду, бажання і волі уповноваженої особи.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 зловживає своїми процесуальними правами з метою уникнення відповідальності.

Водночас, ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.ст. ст. 1224 та 124 КУпАП, не є обов`язковою.

Потерпіла ОСОБА_2 не заперечувала щодо розгляду справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, думку потерпілої та положення ст. 268 КУпАП, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Клопотання про забезпечення та/або витребування доказів, виклик свідків тощо від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до суду не надходили.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомила, що залишила свій автомобіль припаркованим вздовж дороги біля будинку, де вона проживає. Підійшовши до автомобіля 05.10.2024 о 09 год. 50 хв. помітила, що її автомобіль було пошкоджено, а до автомобіля був прикріплений згорток із номером телефону свідка ДТП, який згодом надав їй відеозапис на якому зафіксовано момент ДТП, після чого ОСОБА_2 було викликано працівників поліції.

З письмових пояснень ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи вбачається, що «04.10.2024 близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по вулиці Стельмаха в напрямку місця проживання, дістаючи телефон відчув звук після чого оглянувся та не побачив, що в`їхав в чужий автомобіль, тому подумав, що в`їхав в яму. Через деякий час побачив пошкоджений автомобіль коли повертався назад, однак не знав, що відбулась будь-яка пригода. Залишати місце пригоди ОСОБА_1 не мав, якби знав, що відбулось ДТП, то зупинився» (дослівно).

Заслухавши пояснення потерпілої ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 124 КУпАП у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, настає адміністративна відповідальність.

Слід звернути увагу, що дана норма є бланкетною.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 432291 від 08.10.2024 ОСОБА_1 порушив вимоги пп. «б» п. 2.3 і п. 13.1 ПДР України.

Згідно пп. «б» п. 2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Зі змісту пункту 13.1 виснується, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

До протоколу про адміністративне правопорушення суду надана схема місця ДТП, у якій чітко зафіксовано місце зіткнення ТЗ, розташування транспортного засобу, а також виявлені на транспортному засобі механічні пошкодження, зважаючи що інший учасник пригоди місце ДТП покинув.

Зі схеми ДТП вбачається, що транспортний засіб марки «Hyundai Getz», д.н.з. НОМЕР_3 , зазнав пошкодження лівого бокового дзеркала, яке було збито.

Отже, в ході розгляду справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, судом встановлено, що водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_2 , був неуважним і не дотримався бокового інтервалу, в результаті чого допустив зіткнення із припаркованим транспортним засобом «Hyundai Getz», д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Згідно з приписами пункту 1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Отже, аналізуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що водій ОСОБА_1 порушив пп. «б» п. 2.3 і п. 13.1 ПДР України, що перебуває у причинному зв`язку із наслідками ДТП, а тому його дії охоплюються складом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

Вищевказані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Крім того, судом встановлено, що після ДТП ОСОБА_1 покинув місце пригоди до приїзду працівників поліції.

Дана обставина ОСОБА_1 в його письмових поясненнях, які містяться в матеріалах справи, не заперечується. Водночас, залишення місця ДТП він пояснив тим, що не зрозумів, що скоїв ДТП.

Відповідно до ст. 1224 КУпАП, у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, настає адміністративна відповідальність.

За змістом пп. «а» п. 2.10 ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пп. «а» п. 2.10 ПДР України, а тому вони охоплюються складом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 1224 КУпАП.

Заслухавши пояснення потерпілої ОСОБА_2 та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання в тому, що ОСОБА_1 винний у скоєнні адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ст. 1224 та ст. 124 КУпАП, що підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення від 08.10.2024 серії ААД № 432291 та серії ААД № 431998, рапортами працівників поліції від 05.10.2024 та письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які містяться у матеріалах справи.

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Санкції ст. 1224 та ст. 124 КУпАП передбачають альтернативний вид адміністративного стягнення. Тому, вирішуючи який саме вид адміністративного стягнення слід застосувати до правопорушника, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення має на меті не тільки кару, а й виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, і запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, а при його призначенні, згідно із ст. 33 КУпАП, суд повинен ураховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, має бути призначено стягнення, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових правопорушень. Відповідно до принципів співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

Судом враховано, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, раніше до адміністративної відповідальності не притягався. Грубе, повторне або систематичне порушення порядку користування правом керування транспортними засобами - відсутнє. Внаслідок вчиненого адміністративного правопорушення негативних наслідків для інших осіб не настало, а обставини, які обтяжували б відповідальність ОСОБА_1 , відсутні.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

У свою чергу справедливість, як одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Враховуючи характер скоєних правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, забезпечуючи при цьому належну рівновагу, тобто пропорційність між метою судового рішення та його негативними наслідками для прав, свобод та інтересів осіб, суд прийшов до переконання за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Суд прийшов до висновку, що у даній справі таке стягнення є необхідним та достатнім.

Відповідно до ч. 1 ст. 401 КУпАП і п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.

На підставі вищевикладеного та керуючись п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 9, 23, 24, 33-36, 38, ч. 1 ст. 401, ст.ст. 1224, 124, 221, 251, 268, 277, 280, 283-285, 287-289, 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, відповідальність за які передбачена ст. 1224 та ст. 124 КУпАП та стягнути з нього штраф в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 3 400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання, у порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу, та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: