Справа № 275/52/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2024 року смт. Брусилів

Суддя Брусилівського районного суду Житомирської області Миколайчук П.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , працює в Макарівському лісгоспі трактористом,

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

з участю захисника Нестеренка М.М.,-

ВСТАНОВИВ:

22.12.2023 о 20 год. 15 хв. на а/д М-06 70 км. + 550 м. поблизу с.Ставище Житомирського району Житомирської області водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Mitsubishi, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотрималася безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «Volvo», д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом Schmitz д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні 05.04.2024 вину не визнав. Вказав, що їхав по дорозі, керував т.з. Міцубісі, їхав по правій смузі, коли фура, яка рухалась попереду в лівій смузі, раптово почала зміщуватися праворуч, ОСОБА_1 не було куди діватися, тому сталося зіткнення.

В наступні судові засідання не з`явився, повідомлений належним чином, його інтереси представляє захисник, тому суд розглядає справу без участі ОСОБА_1 .

11.03.2024 захисник Нестеренко М.М. подав до суду клопотання про призначення судової авто технічної експертизи, мотивоване тим, що ОСОБА_1 в суді показав, що рухався в напрямку м.Житомир по автодорозі Київ-Житомир зі швидкістю близько 110 км/год. по правій смузі руху. В попутному напрямку рухався автомобіль Volvo, д.н.з. НОМЕР_4 , з напівпричепом Schmitz, д.н.з. НОМЕР_3 , по лівій смузі руху зі швидкістю близько 90 км/год. Під час випередження, приблизно за метрів 10 автомобіль Volvo зненацька різко змінив рух та став перестроюватися на праву смугу руху, оскільки водію попутного транспортного засобу подав сигнал про звільнення смуги руху ще один автомобіль, який рухався ззаду по лівій смузі руху. Водій ОСОБА_1 застосував екстрене гальмування та намагався уникнути зіткнення змінюючи рух на ліву сторону. Але в зв?язку з малою відстанню до автомобіля Volvo сталося зіткнення його автомобіля із задньою частиною напівпричепа автомобіля Volvo. Внаслідок зіткнення автомобіль ОСОБА_1 . Mitsubishi розвернуло та він вдарився у відбійник на розподільчій смузі і зупинився. Дорога в місці ДТП була суха, рівна та без вибоїн, має по дві смуги руху в кожному напрямку, які розділені вузькою переривчастою лінією дорожньої розмітки 1.5. ДТП сталося у темну пору доби. Момент небезпеки для руху у водія ОСОБА_1 являється різка зміна напрямку руху автомобілем Volvo з лівої на праву смугу руху за 10 метрів до автомобіля Mitsubishi. Водій автомобіля Volvo ОСОБА_2 в судове засідання не з?явився, показів суду не надав, на місці ДТП написав пояснення де не виклав обставин ДТП. На підставі викладеного просив призначити по даній справі судово-автотехнічну експертизу на вирішення якої поставити наступні питання:

1. Якими вимогами ПДР України повинен був керуватися водій автомобіля Mitsubishi, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , в даній дорожній обстановці?

2. Якими вимогами ПДР України повинен був керуватися водій автомобіля «Volvo», д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом Schmitz д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 в даній дорожній обстановці?

3. Чи мав технічну можливість водій автомобіля Mitsubishi, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , уникнути даної ДТП з моменту виникнення небезпеки для руху?

4. Дії якого з водіїв з технічної сторони стали причиною виникнення даної ДТП?

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно ст. 124 КУпАП диспозиція статті передбачає порушення учасниками дорожнього руху, правил дорожнього руху що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з п. 26 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14 суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно судової практики ЄСПЛ, «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні підтверджується сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 607170 від 22.12.2023, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.12.2023, підписаною обома водіями без зауважень, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 22.12.2023, копією протоколу про адміністративне правопорушення від 22.12.2023 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, копією акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відносно ОСОБА_1 , який відмовився від такого, копією направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 22.12.2023, рапортом працівника поліції щодо події, яка відбулася 22.12.2023 з участю ОСОБА_1 .

Згідно схеми ДТП, напівпричіп, який рухався попереду керованого ОСОБА_1 , т.з. отримав механічні ушкодження саме в задню ліву сторону (пошкоджені ліва блок фара, захисний буфер причепу з лівої сторони), що спростовує покази ОСОБА_1 про раптове перестроювання фури зліва перед ним, адже за такого механізму ДТП ушкодження на напівпричіпі були б ближче до його правої частини, а не лівої.

Крім того суд враховує, що письмові пояснення водія фури, підтримані ним у телефонограмі до суду, не містять згадки про раптовий маневр керованого ним транспортного засобу, не надані відповідні покази і самим ОСОБА_1 при оформленні матеріалів справ.

Тому за наведеного, суд розцінює версію ОСОБА_1 про раптовий маневр водія фури як реалізацію ним права на захист з метою уникнення від адміністративної та цивільної відповідальності, однак така версія спростована сукупністю досліджених доказів.

Отже, суд вважає, що саме невідповідність вимогам ПДР дій водія транспортного засобу Mitsubishi д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 знаходиться у причинному зв`язку з виникненням ДТП, оскільки всупереч вимог п.п. 12.1, 13.1 ПДР України ним не було дотримано безпечної швидкості руху та дистанції при керування транспортним засобом, що призвело до їх зіткнення та отримання механічних пошкоджень.

Щодо клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Нестеренка М.М. про призначення судової автотехнічної експертизи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Частина перша ст. 273 КУпАП України зазначає, що експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.

Таким чином, зі змісту вище наведених норм вбачається, що судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Отже, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду і здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.

Крім того, однією із основних засад судочинства статтею 129 Конституції України встановлено розумні строки розгляду справи судом. Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку. Водночас, враховуючи тривалість розгляду справи та строки проведення експертиз, у разі її призначення сплинуть строки визначені ст. 38 КУпАП.

В даному випадку, обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, перевірені на підставі наявних в справі матеріалів, пояснень учасників справи, а оцінка судом досліджених доказів не потребує застосування спеціальних знань.

Крім того, суду заявником не надано сукупності достовірних вихідних даних, які б спростовували зібрані докази, клопотання грунтується лише на поясненнях самого ОСОБА_1 , однак його версія про раптовий маневр водія фури спростована судом вище як така, що не підтверджена доказами. Інших підстав для призначення експертизи заявник не наводить.

Із урахуванням наведеного суд приходить до переконання, що у задоволенні заявленого захисником клопотання про призначення судової авто технічної експертизи слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

При обрані міри адміністративного стягнення суддею враховуються обставини справи, характер правопорушення, особу правопорушниці, обставин що обтяжують чи пом`якшують відповідальність не встановлено, тому до правопорушниці слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до положень ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 9, 40-1, 33, 35, 124, 283, 284 КУпАП, ч. 2 ст. 4 п. 5 ЗУ «Про судовий збір» та керуючись, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника Нестеренка Миколи Миколайовича про призначення експертизи відмовити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні 11.12.2023 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень (отримувач коштів: ГУК у Житомир обл./Житомир обл./ 21081300, код отримувача (код ЄРДПОУ): 37976485, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0006001, код класифікації доходів бюджету 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Копію постанови направити до ВП № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області та особі, яка вчинила правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя П. В. Миколайчук