"10" травня 2024 р. Справа № 363/1589/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П., розглянувши матеріали, які надійшли до суду із Вишгородського УП ГУНП у Київській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

01.04.2024 до Вишгородського районного суду Київської області з Вишгородського РУП ГУНП в Київській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено суддю Лукач О.П.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №202804 від 19.03.2024, близько 12:00 11.03.2024 або 12.03.2024 (містить виправлення) ОСОБА_1 , приїздив за місцем роботи дружини ОСОБА_2 в Дитячу школу мистецтв, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та розповсюджував нецензурного та неправдивого характеру відносно своєї дружини директору школи та начальнику з питань кадрового забезпечення ОСОБА_3 , що в подальшому спричинило перевірку робочого місця ОСОБА_2 та могло спричинити її звільнення, дане діяння можна розцінювати, як факт домашнього насильства психологічного характеру, так як, в подальшому, наслідки ситуації потягнули за собою емоційні переживання ОСОБА_2 та могли зашкодити її психічному здоров`ю і матеріальному становищу. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною другою

статті 173-2 КУпАП.

До протоколу долучено: рапорт ст. інспектора чергового Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Єремєєва О.О. від 19.03.2024, згідно якого, 19.03.2024 о 16:35 в телефонному режимі до офіцера громади ОСОБА_4 звернулася ОСОБА_2 із заявою, що її чоловік

ОСОБА_1 втручається в її життя, а саме: 12.03.2024 вкотре приїздив за місцем її роботи та повідомляв неправдиву інформацію її керівнику та начальнику кадрів з метою її звільнення з роботи; рапорт ПОГ СВГ ВП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції О.Бабій за результатами перевірки звернення ОСОБА_2 від 19.03.2024, про складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за частиною другою статті 173-2 КУпАП; копію заяви ОСОБА_2 від 19.03.2024 про вжиття заходів щодо ОСОБА_1 ; копія письмових пояснень ОСОБА_2 від 19.03.2024; копію письмових пояснень ОСОБА_5 ; копію письмових пояснень ОСОБА_1 від 19.03.2024; копію постанови Вишгородського районного суду Київської області від 29.11.2023 у справі №363/6734/23 про приятгенння ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 173-2 КУпАП; копію рішення Вишгородського районного суду Київської області від 21.12.2023 у справі №363/6570/23 про розірвання шлюбу, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; копії документів, що посвідчують особу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

З урахуванням положень частини другої статті 277 КУпАП, розгляд справи призначено на 02.04.2024 о 13:45, про що повідомлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2

02.04.2024, до початку судового засідання, ОСОБА_1 , ознайомившись із матеріалами справи, подав до канцелярії заяву про відкладення розгляд справи, з метою надання йому можливості скористатися правовою допомогою.

У судове засідання, призначене 02.04.2024, з`явилася потерпіла ОСОБА_2 . Особа, стосовно якої складено протокол ОСОБА_1 не з`явився, при цьому, враховуючи його заяву, розгляд справи було відкладено на 18.04.2024 на 15:00.

Судове засідання призначене на 18.04.2024, не відбулось, у зв`язку із відсутністю головуючого судді, через тимчасову непрацездатність (лікарняний).

Наступну дату судового засідання визначено 10.05.2024 о 09:00, про що повідомлено учасників провадження.

07.05.2024 до суду ОСОБА_1 подав заяву, у якій просив долучити до матеріалів справи: службову характеристику добровольця ДФПТГ; письмові пояснення щодо протоколу про адміністративне правопорушення у справі №363/1589/24; копію ухвали апеляційного суду у справі №363/6570/23; копію судової повістки у справі №363/6750/23; копію постанови Вишгородського районного суду Київської області від 27.03.2024; довідки про розгляд звернення ОСОБА_1 ЄО№1086 від 21.01.2024.

У судове засідання, призначене на 10.05.2024 з`явився ОСОБА_1 . Потерпіла ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, не з`явилася

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував щодо обставин, викладених у протоколі, зазначивши, що домашнього насильства щодо дружини, з якою намагається врятувати шлюб, не вчиняв. Не заперечує, що з`являвся до дружини на роботу, проте не з метою її образити, чи звільнення з роботи, а лише просив її керівництво змінити дружині робочий графік, щоб вона не перебувала на роботі з чоловіком, якого підозрює у стосунках із дружиною.

У письмових запереченнях ОСОБА_1 зазначив про недоведеність обставин справи матеріалами, які долучено до протоколу, зокрема пояснення свідків, які не були присутні під час події та їх пояснення є надуманими і необґрунтованими. Вказує, що звертався до директора закладу у той день, коли дружина працювала з свідком ОСОБА_6 та мови про звільнення дружини не було. Другий раз приходив до директора 07.03.2024, а не 11.03.2024, як заявлено у протоколі, та у кабінеті директора знаходилася юрист навчального закладу, яку директор представив ОСОБА_7 , а не начальник відділу кадрів. Юрист вмішувалася у розмову директором та, провокуючи його, пропонувала свій фізичний метод вирішення стосунків із дружиною, проте він попросив її не давати таких порад. Директор, розуміючи сімейну ситуацію, пообіцяла змінити графік роботи дружини та дала відповідне розпорядження безпосередньому начальнику. ОСОБА_8 також просить не брати до уваги пояснення його племінниці ОСОБА_9 , оскільки вона також не була при розмові та все розуміє зі слів дружини, при цьому вказує, що дільничним не було опитано свідків подій його сестру та директора. Стверджує, що всі його дії спрямовані на збереження сім`ї, а не її руйнування, а тому просить суд взяти його пояснення до уваги, та не притягувати його до адміністративної відповідальності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП, з таких підстав.

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною першої статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Частина друга статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Предметом регулювання є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання та поширюється на таких осіб, як подружжя та колишнє подружжя.

Згідно пункту 14 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

У протоколі про адміністративне правопорушення ВАД №202804 від 19.03.2024 зазначено про відвідування ОСОБА_1 місця роботи його колишньої дружини, де він розповсюджував неправдиву інформацію щодо неї, проте у протоколі не конкретизовано та не зазначено ознак саме домашнього насильства та в чому таке насильство полягало і яка шкода заподіяна, як це прямо випливає з диспозиції статті 173-2 КУпАП.

Відповідно статей 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 254 КУпАП встановлено, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги до змісту якого встановлені статтею 256 цього Кодексу.

Так, відповідно до частини першої статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол.

Обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Згідно пункту 7 Розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 09.12.2020 №4248/5, усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що вносяться до протоколу, а також унесення додаткових записів після того, як протокол підписано особою, щодо якої його складено.

Судом встановлено, що у протоколі містяться виправлення щодо дати події 11.03.2024 або 12.03.2024, вказані виправлення також містяться у інших документах, доданих до протоколу.

Матеріали долучені до протоколу, датовані 19.03.2024 про події, зокрема заява потерпілої, при цьому із фабули протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №202804 від 19.03.2024 убачається, що 11.03.2024 або 12.03.2024 ОСОБА_1 приїздив за місцем роботи дружини ОСОБА_2 в Дитячу школу мистецтв, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та розповсюджував нецензурного та неправдивого характеру відносно своєї дружини.

Разом з тим, за результатом досліджених матеріалів справи, судом встановлено, що вони не охоплюється диспозицією статті 173-2 КУпАП не є об`єктивною стороною вказаного правопорушення, за що особа може бути притягнутою до адміністративної відповідальності.

Обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, за своєю сутністю не свідчать про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства щодо ОСОБА_2 яке охоплюється диспозицією частиною першою статті 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, і такі діяння є умисними.

Тобто факт вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 , не знайшов свого підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З огляду на викладене, наявні матеріали справи не містять беззаперечних, належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, що свідчить про недоведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні вказаного правопорушення.

Як вбачається із усталеної практики Європейського суду з прав людини відносно проваджень провадження у справах про адміністративні правопорушення поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частина перша статті 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, зважаючи на порушення допущенні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП, суд дійшов висновку про недоведеність наявності у діях ОСОБА_1 складу вказаного правопорушення, а тому провадження у справі підлягає закриттю з підстав, передбачених пунктом 1 статті 247 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія або склад адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 7, 9, 173-2, 245, 247, 256, 278, 280 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 173-2 КУпАП закрити з підстав, передбачених пунктом 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.П. Лукач