Справа № 752/370/24
Провадження №: 3/752/3504/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2024 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання у м. Києві матеріали адміністративної справи, що надійшли

відГолосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 КУпАП
відносноОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце реєстрації - АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва передано матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 51 КУпАП, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 925782 від 18.12.2023, в якому зафіксовано, що 01.12.2023 о 19:11 останній здійснив дрібне викрадення чужого майна, шляхом крадіжки товару в магазині "Фора" у м. Києві по вул. Академіка Заболотного, 48-А на загальну суму 58,24 грн без ПДВ.

30.01.2024 в судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість заперечив, пояснив, що придбавав товари в мазанині чесно, користувався мобільним застосунком "Фора", де стався збій, кількість товарів вказував правильно, проте система оплати магазину облікувала його покупку таким чином, що заміст двох одиниць пива та мінеральної води, оплата пройшла за одну одиницю цих видів товарів, грошві від нього приймав касир.

Як слідує з документів, приєднаних до протоколу про адміністративне правопорушення, установлення події та складу адміністративного правопорушення відбулося з урахуванням відеозаписів камер відеоспостереження в магазині "Фора", тоді як до протоколу про адміністративне правопорушення жодних відеозаписів у будь-якому виді приєднано не було.

Також, з матеріалів справи слідує, що придбання товарів відбувалося у касі самообслуговування магазину "Фора", тоді як ОСОБА_1 зазначає, що оплачував товарів у звичайній касі, де кошти від нього отримував касир, як посадова особа, яка зобов`язана була перевірити кількість товарів, які відпускаються.

Проаналізувавши з`ясовані обставини, суд (суддя) дійшов висновку про те, що описаний протокол та приєднані до нього документи підлягають поверненню органу, від якого вони надійшли для їх належного оформлення - з метою приєднання всіх наявних доказів та за для всебічного об`єктивного та достовірного встановлення обставин справи, зокрема відеозаписів з магазину "Фора", фактичних даних, з яких слідує, яким чином відбувалася покупка - у касі самообслуговування або ж у касі, на якій працює матеріально відповідальна посадова особа касир. У зв`язку з цим було винесено постанову від 30.01.2024.

02.04.2024 до суду повернулися матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП щодо ОСОБА_1 № 752/370/24 з приєднаними до них флеш носіями.

Судове засідання, призначене на 01.05.2024 ОСОБА_1 не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про призначення судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином повісткою про виклик.

При цьому інформація про призначення до розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розміщувалася на офіційному веб-сайті судової влади у загальному доступні та була доступна для ознайомлення широким загалом.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують при розгляду справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також наголошувалося на тому, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав в основоположних свобод обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору (п. 71 рішення у справі "Смірнов проти України" заява № 3655/02, п. 41 "Пономарьов проти України" заява № 3236/03).

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Отже, на переконання суду (судді) ОСОБА_1 не був позбавлений можливості належним чином скористатися своїми процесуальними правами (поцікавитися про стан розгляду справи, адже з моменту складання протоколу до дати вирішення справи по суті пройшов доволі тривалий проміжок часу) та реалізувати обов`язки (з`явитися до суду для подачі пояснень, доказів, клопотань, заяв, заперечень тощо).

Заперечення по суті справи ОСОБА_1 надав особисто в судовому засіданні 30.01.2024, заяви про відкладення розгляду справи від нього не надходило, вимог про розгляд справи за особистою участі він суду не пред`являв.

На підставі викладеного, розгляд справи проведено за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, зокрема і відеозаписи, наявні на флеш носіях, подані на виконання судового рішення про повернення протоколу для належного оформлення, суд (суддя) зазначає, що вони не містять підтвердження того, що 01.12.2023 о 19:11 громадянин ОСОБА_1 вчинив дрібне викрадення чужого майна - товарів на загальну суму 58,24 грн у магазині "Фора" за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 48-А.

У той же час, фіскальний чек від 01.12.2023 доводить, що ОСОБА_1 придбавав товари у вказаному магазині і покупка була здійснено о 19:11.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як визначено у ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Виходячи зі змісту ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушення в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який і є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, керуючись ст. 9, 23, 51, 247, 268, 276, 277, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 КУпАП ОСОБА_1 закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Бушеленко