Справа № 577/4576/23
Провадження № 3-зв/577/6/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" травня 2024 р. м. Конотоп

суддя Конотопського міськрайонного суду Сумської області Гетьман В.В., за участі захисника Лішунова Є.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області Ярмак Олени Миколаївни у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 заявив відвід судді Ярмак О.М. у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП (номер справи № 577/4576/23). Вимоги обгрунтовує тим, що у нього виникають сумніви в об`єктивності та неупередженості суду в зв`язку з тим, що її дії мають ознаки зацікавленості в прийнятті рішення. Суддею неодноразово приймались упереджені рішення, якими порушувались як його права, так і права його захисника. Крім того, судові засідання призначалися без узгодження з його захисником, а коли він не міг прийняти участь у таких, то було запропоновано розглянути справу без участі його захисника. Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були допитані 25.03.2024 р. без участі захисника, а його введено в оману та змушено написати заяву про допит свідків без захисника. 06.05.2024 р. незважаючи на його заперечення, без участі захисника, знову було протиправно допитано свідка. Вважає це грубим порушенням Конституційних та процесуальних норм, адже його фактично позбавлено права на професійну правничу допомогу гарантовану Конституцією, а також порушено норми про об`єктивний, повний, всебічний та неупереджений розгляд справи. Крім того, суддя неодноразово зверталась до органів поліції, які, застосовуючи тиск та погрози накласти штрафні санкції, приїжджали до свідків по дані справі, а також доставляли їх до суду, що не передбачено нормами КУпАП, та є значним процесуальним порушенням.

Захисник ОСОБА_1 - Лішунов Є.О. заяву про відвід підтримав і просить її задовольнити.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений.

Суддя Ярмак О.М. надала заяву про розгляд справи у її відсутності, в задоволенні заяви про відвід просить відмовити про що надала письмові пояснення.

Суд вислухавши заявника, дослідивши пояснення судді та надані матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ч.2 ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі додержання законності.

Нормами чинного КУпАП не визначений порядок вирішення питання про відвід (самовідвід) судді.

У пункті 4 рішення Ради суддів України № 34 від 08.06.2017 року роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства, суддя може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства.

Згідно ч.1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Оскільки у вказаному Кодексі відсутні норми, що регулюють порядок вирішення питання про відвід (самовідвід) судді, а тому діє аналогія закону та в даному випадку слід керуватися нормами КПК України.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений статтями 75, 76 КПК України.

Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно вимог ч.ч.1, 2 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

За роз`ясненнями, викладеними в пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, «Кожен має право на справедливий… розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом…, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення».

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії») (Постанова колегії суддів першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17 вересня 2019 року, справа №277/599/15-к).

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Відповідно до пункту 81 рішення ЄСПЛ «Салов проти України», «неупередженість» у сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді в конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію, тобто чи були в суді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу.

Згідно пунктів 2.1, 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

За ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого Рішенням XI З`їзду суддів України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Суд зауважує, що сумнів в неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, зміну його складу.

Розглядаючи дану заяву, суддя бере до уваги, що для відводу судді заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Встановлено, що адвокат Лішунов Є.О. звертався з аналогічною заявою про відвід судді Ярмак О.М., постановою Конотопського міськрайонного суду від 23.04.2024 р. у задоволенні якої відмовлено.

Відвід, що розглядається, не ґрунтується на вимогах закону, заявлений з надуманих підстав повторно, та суперечить усталеній судовій практиці, вказує на зловживання заявником своїми процесуальними правами.

Всі доводи захисника зводяться лише до незгоди з процесуальними діями судді Ярмак О.М. та будуються виключно на власних суб`єктивних міркуваннях про існування обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

З огляду на викладене в задоволенні заяви про відвід судді Ярмак О.М. слід відмовити.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 63 Конституції України, ст.75, 81 КПК України, ст. 245, 246, 271, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви відмовити.

Постанова не оскаржується.

Повний текст постанови оголошено 16 травня 2024 року о 13.00 год.

Суддя: В. В. Гетьман