Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2024 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її захисника Кирись Г.Й. на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнута до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.184 КУпАП із накладенням на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 гривень. Стягнуто із неї на користь держави судовий збір.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 визнана винною за те, що вона протягом року ухиляється від виконання, передбачених ст.150 СК України обов`язків щодо забезпечення умов життя та виховання свого малолітнього сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема 30 липня 2024 року, близько 21-30 год, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, не забезпечила належного догляду за дитиною, внаслідок чого малолітній ОСОБА_2 випав з візочка на землю та був доставлений до медичного закладу.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 та її захисник подали апеляційну скаргу, в якій просять поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки ОСОБА_1 на розгляд справи не викликалась і копію оскаржуваної постанови вона не отримувала.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, доходжу висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню з таких підстав.

У своєму клопотанні апелянти просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, зазначаючи, що ОСОБА_1 не викликалась в судове засідання, та не отримувала оскаржувану постанову. В ЄДРСР оскаржуваній постанові забезпечено надання загального доступу 20.09.2024.

Однак такі доводи повністю суперечать вимогам ч.2 ст.294 КУпАП, згідно з якими постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.

Отже, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не з моментом отримання особою копії постанови.

12 вересня 2024 року під час розгляду справи у Луцькому міськрайонному суді Волинської області ОСОБА_1 була відсутня (а.с.18).

В даній справі відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП строк на апеляційне оскарження закінчився 23 вересня 2024 року (з урахуванням неробочих днів).

Апеляційну скаргу на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2024 року ОСОБА_1 разом із захисником подали через засоби поштового зв`язку лише 28 жовтня 2024 року, що підтверджується штампом на поштовому конверті, долученому до апеляційної скарги, тобто із пропуском строку на апеляційне оскарження, який закінчився ще 23 вересня 2024 року (з урахуванням неробочих днів).

Отже, апелянти більш як на місяць пропустили строк апеляційного оскарження, визначений положеннями ч.2 ст.294 КУпАП.

Доводи клопотання про те, що ОСОБА_1 не викликалася в судове засідання та не отримала оскаржувану постанову не є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки такі доводи повністю суперечать приписам ч.2 ст.294 КУпАП та матеріалам даної справи.

Так, в матеріалах справи знаходиться довідка про доставку документу «Судова повістка про виклик до суду» на 12.09.2024 14:00:00 одержувачу ОСОБА_1 на номер телефону НОМЕР_1 . Доставлено 12.08.2024 14:00:55 (а.с.16).

Вказаний номер телефону НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 , оскільки він також зазначений і в протоколі про адміністративне правопорушення щодо неї (а.с.1), в її письмових поясненнях (а.с.6) та в її апеляційній скарзі.

Зазначеними документами повністю спростовуються доводи апелянтів про те, що ОСОБА_1 не повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи щодо неї, а тому не беруться апеляційним судом до уваги.

Що стосується доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не отримувала копію оскаржуваної постанови, то приписами ч.2 ст.294 КУпАП передбачено, що початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції обраховується з моменту її винесення, а не з моменту отримання особою копії постанови. Також в самій апеляційній скарзі зазначено, що загальний доступ до оскаржуваного судового рішення в ЄДРСР був наданий 20.09.2023, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, який закінчився 23 вересня 2024 року (з урахуванням неробочих днів).

Отже, доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не ґрунтуються на приписах чинного законодавства, оскільки суперечать вимогам ч.2 ст.294 КУпАП та повністю спростовуються матеріалами справи (а.с.16), а тому клопотання до задоволення не підлягає.

Європейський Суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положеннями ч.2 ст.294 КУпАП визначено, що апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Підсумовуючи наведені обставини, матеріали даної справи та положення ч.2 ст.294 КУпАП, необхідно відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 та повернути апеляційну скаргу особам, які її подали.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 та її захисника Кирись Г.Й. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особам, які її подали.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов