Єдиний унікальний номер №371/329/23
Апеляційне провадження № 33/824/1942/2024
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Журба С.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миронівського районного суду Київської області від 15 грудня 2023 року, прийняту відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовий квиток НОМЕР_1 від 14 вересня 2005 року, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №076435, о 17 годині 15 хвилин на 102 км а/д Київ-Знам`янка ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes-Benz номерний знак НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, неприродна блідність), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я водій відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Постановою Миронівського районного суду Київської обалсті від 15 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536, 80 грн.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 направив апеляційну скаргу, в якій просить постанову Миронівського районного суду Київської обалсті від 15 грудня 2023 року скасувати.

Переглянувши справу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав:

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Хоча чинним процесуальним законом і передбачене право апеляційного суду на вихід за межі доводів апеляційної скарги або прийняття нових доказів, які не досліджувалися раніше, однак випадки і підстави для цього чітко регламентовані законом. В даному випадку такі підстави відсутні, відтак апеляційний суд розглядає справу виключно у межах вимог апеляційної скарги.

Суть доводів апелянта полягає в тому, що за його твердженнями висновок про перебування водія в стані наркотичного сп`яніння ґрунтується лише на підставі зовнішніх ознак, який виявив та виклав у протоколі про адміністративне правопорушення поліцейський СРПП ВП №2 Обухівського РУП старший сержант поліції ОСОБА_2 . При цьому сам по собі протокол не є достатнім доказом по справі. За таких умов за твердженнями апелянта відсутні належні докази щодо вчинення ним інкримінованого йому правопорушення.

З позицією апелянта щодо відсутності належних доказів вчинення порушення правопорушення апеляційний суд погодитися не може.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Дійсно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом і може підтвердити викладені в ньому обставини лише за умови підтвердження таких обставин інших доказів по справі.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

В той же час, обставини даної справи підтверджуються не лише наявним у матеріалах справи протоколом про адміністративне правопорушення, але і іншими матеріалами. Одним з основних таких доказів, з точки зору апеляційного суду, є відеозапис з нагрудної боді-камери працівників поліції з місця зупинки ОСОБА_1 . При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що суть правопорушення, за яке ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності, полягала не у керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, а саме у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння на обґрунтовану вимогу працівників поліції, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 130 КУпАП.

Обставини вчинення вказаного правопорушення в повній мірі зафіксовані на вищезгаданому відеозаписі. За таких умов факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення в повній мірі підтверджується матеріалами справи, підстави для критичного відношення до яких у апеляційного суду відсутні.

Не можуть бути прийняті апеляційним судом і посилання апелянта на фактичне оскарження ним постанови Автозаводського районного суду міста Кременчука від 30.08.2022 року у справі №524/2624/22, оскільки сам по собі факт оскарження постанови не свідчить про її незаконність та необґрунтованість. При цьому, на час розгляду справи апеляційним судом, в ЄДРСР відсутня інформація щодо скасування вищевказаної постанови. Не надав такої інформації й сам апелянт.

Враховуючи зазначене, апеляційним судом встановлена невідповідність дійсності тих обставин, якими апелянт обґрунтовує свою апеляційну скаргу, відтак порушень судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду під час апеляційного перегляду справи, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Миронівського районного суду Київської області від 15 грудня 2023 року, прийняту відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.О. Журба