Справа № 471/1041/24
Провадження №3-в/471/8/24
Номер рядка звіту 304
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

17 вересня 2024 року с-ще Братське

Суддя Братського районного суду Миколаївської області Жила Н.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про розстрочення сплати штрафу,

ВСТАНОВИВ:

До Братського районного суду Миколаївської області від ОСОБА_1 надійшло клопотання, в якому він просить суд відстрочити йому виконання постанови Братського районного суду Миколаївської області від 15.08.2024 року, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень, строком на 12 місяців шляхом здійснення щомісячних платежів рівними частинами до повного погашення заборгованості та зупинити перебіг строку давності виконання постанови. В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначає, що він являється військовослужбовцем, на його утриманні перебуває малолітня дитина та мати похилого віку. На даний час немає змоги сплатити в повній мірі суму штрафу.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, але надав до суду заяву, в якій просить розглянути клопотання про розстрочення виконання постанови у його відсутність у зв`язку із службовим відрядженням.

Згідно з ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 , суд вважає, що останній не надав до вищевказаного клопотання будь-яких доказів свого скрутного матеріального стану (довідку про доходи, докази наявності утриманців, тощо), що унеможливлює виплату штрафу одним платежем. Надані ОСОБА_1 копія його свідоцтва про народження (а.с. № 25), копії витягу з реєстру територіальної громади щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не є, на думку суду, достатньою підставою для розстрочення сплати штрафу.

При розгляді даного клопотання суд також враховує матеріальний стан правопорушника, зокрема його дохід, як військовослужбовця.

У зв`язку з цим, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання про розстрочення сплати штрафу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_1 є необґрунтованим, у зв`язку з чим задоволенню не підлягає.

При цьому необхідно роз`яснити ОСОБА_1 , що він не позбавлений можливості повторно звернутись до суду з клопотанням про розстрочення сплати штрафу, але таке клопотання повинно бути обґрунтованим та до нього мають бути долучені докази на підтвердження обставин, зазначених у клопотанні.

Зі змісту рішення Конституційного Суду України від 31березня 2015 року №2-рп/2015 слідує, що положення частини другої статті 294 КУпАП щодо оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення необхідно розуміти так, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене частиною першою статті 284 цього Кодексу, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, встановлених устатті 241 цього Кодексу, про закриття справи.

Тобто, постанова суду про відмову у задоволенні вищевказаного клопотання оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 301 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розстрочення сплати штрафу відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Жила Н.М.