Провадження № 33/812/236/24 Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП
Головуючий у першій інстанції Козаченко Р. В.
Доповідачка апеляційного суду Ямкова О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 травня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої судді Ямкової О. О.,

за участю: секретаря Андрієнко Л. Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду Миколаївської області від 3 квітня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює слюсарем в Радсадівській сільській раді та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , і є зареєстрованим: АДРЕСА_2 ,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адмінправопорушення, 11 листопада 2023 року близько 23 години 55 хвилини на перехресті автодоріг М-14 і Н-14 у межах Миколаївської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ 110307», державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода та був зупинений на блокпосту «Тернівка». Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, від чого ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано за допомогою технічних засобів відеозапису. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його поведінці події і складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що постанова є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

На його думку судом не враховано, що у справі відсутні докази керування ним транспортним засобом та наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння.

Не враховано судом і порушення поліцейськими порядку проведення огляду, оскільки йому не було запропоновано пройти такий огляд на місці зупинки, незважаючи на те, що він від проведення огляду на місці зупинки не відмовлявся. Тому порушення процедури огляду є підставою для визнання його недійсним.

Зазначене призвело до помилкового притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки він не вчиняв адміністративного правопорушення.

Справа у суді апеляційної інстанції розглянута за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Пірога С. В., які повідомлені про дату та час її слухання належним чином у відповідності до положень статті 294 КУпАП. Захисником Пірогом С. В. особисто в день слухання справи подана заява про її відкладення з причин хвороби ОСОБА_1 , але без надання документу, який підтверджує вказані обставини, та у зв`язку з участю захисника в розгляді іншої справи в суді першої інстанції, призначеної пізніше, ніж судове засідання у суді апеляційної інстанції. При тому особисто ОСОБА_1 заяв та клопотань про відкладення слухання справи з будь-яких поважних причин, суду не надано. Інших клопотань стосовно неможливості розгляду справи ні ОСОБА_1 , ні його захисником не заявлено.

Відповідно до статті 294 КУпАП апеляційний перегляд справи здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду. Неявка в судове засідання осіб, які належним чином повідомлені про дату слухання справи не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини їх неявки або відсутні дані про їх належне повідомлення.

Отже, основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість її вирішення у відповідному судовому засіданні за наявністю поважних причин, які не викликають сумнівів у зволіканні з розглядом самої справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Виходячи з доводів заяви захисника про відкладення слухання справи, причиною його неявки до суду апеляційної інстанції є надання переваги участі у розгляді іншої справи, за відсутністю заяви самої особи, яка подала апеляційну скаргу, про причини своєї неявки або надання захисником на підтвердження такої причини відповідного документу.

За такого поважність причин неявки ОСОБА_1 та його захисника судом апеляційної інстанції не встановлена, а з огляду на те, що апелянт реалізував своє право на викладення відповідних аргументів в апеляційній скарзі та, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 294 КУпАП), судом апеляційної інстанції справа розглянута у відсутності апелянта та його захисника.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився, що зафіксовано поліцейськими за допомогою технічних засобів відеозапису у відповідності до статті 266 КУпАП.

Тому при вирішенні справи, в обґрунтування своїх висновків суд правильно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення та відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського, які згідно до вимог статті 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення та не потребують від представників поліції залучення свідків.

Твердження ОСОБА_1 про відсутність доказів на підтвердження факту керування ним транспортним засобом спростовується доказами, наданими у цій справі до суду першої інстанції іншим захисником та ним самим, а також показаннями свідків, які підтвердили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Крім того на відеозапису події зафіксовано підтвердження цього факту самим ОСОБА_1 о 23 годині 49 хвилині, о 23 годині 53 хвилині та о 23 годині 54 хвилині та о 23 годині 55 хвилині, де ним зазначено, що він є водієм та «виноват».

При тому поліцейськими ОСОБА_1 , як водієві, декілька разів роз`яснюється порядок та процедура проходження огляду на стан сп`яніння, нащо він відповідає, що «вживав», та відмовляється від проходження огляду, як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі (відеозапис о 23 годині 48-49 хвилинах, о 23 годині 55-56 хвилинах), після чого йому роз`яснені наслідки відмови від проходження огляду.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За положеннями пунктів 1.3, 1.6, 1.7 розділу І і положеннями розділу ІІ «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, з фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції та за допомогою відеозапису події або у випадку його відсутності, у присутності двох свідків, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду за допомогою технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (пункт 7 розділу ІІ Інструкції).

Направлення водія для проведення огляду на стан алкогольного чи іншого виду сп`яніння у медичному закладі видається поліцейським, у випадку незгоди водія з результатами показників Драгеру при огляді, що проведений поліцейськими на місці зупинки, або бажанні пройти такий огляд лише у медичному закладі.

Натомість ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду як на місці зупинки, так і у медичному закладі, та ці обставини підтверджені належними письмовими доказами, що додані до матеріалів справи.

Факт відмови ОСОБА_1 від проведення огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки, так і медичному закладі зафіксовано на відеозапису, внаслідок чого доводи апелянта про те, що йому не пропонували пройти огляд на місці зупинки, є такими, що суперечать матеріалам справи.

За такого підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення складено необґрунтовано, як вважає апелянт, - відсутні.

Крім того посилання ОСОБА_1 на відсутність у нього ознак сп`яніння суперечать його особистим поясненням, які зафіксовані за допомогою відеозапису, здійсненому на нагрудний відеореєстратор поліцейського, та не відповідають положенням вищенаведеної Інструкції, де визначення ознак щодо можливості перебування водія у стані сп`яніння відноситься до виключної компетенції поліцейських, а перевірка наявності чи відсутності у водія стану алкогольного чи іншого виду сп`яніння лише в порядку проходження огляду на стан сп`яніння у відповідному порядку. Тому, у випадку наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу знаходиться у стані сп`яніння, водій, на вимогу поліцейських за положеннями пункту 2.5 ПДР України, зобов`язаний пройти медичний огляд.

За таких обставин мотиви відмови водія від виконання вимоги поліцейських у відповідності до пункту 2.5 ПДР України правового значення не мають. Наслідком відмови від проходження огляду у встановленому законом порядку є складення відносно водія протоколу про адміністративну відповідальність, передбачену частиною 1 статті 130 КУпАП. Така відмова за внесеними змінами до статті 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, які є чинними, як на час події, так і на час розгляду справи, фіксується поліцейськими за допомогою технічних засобів відеозапису, а за їх відсутності у присутності двох свідків.

Таким чином та з огляду на наведене, встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, а висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи, та спростовують доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі.

Тому прийняте судом рішення є законним та не підлягає скасуванню, про що просить апелянт.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено ОСОБА_1 з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, а вид стягнення та розмір штрафу визначений відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Жовтневого районного суду Миколаївської області від 3 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча О. О. Ямкова