Справа №487/1122/24
Провадження №3/487/703/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2024 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Афоніної С.М., за участю секретаря Ященко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, інструктора Червоного Христа м. Кропивницький, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

05.01.2024 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №559784, в якому зазначено: 05.01.2024 о 00:35 години в м. Миколаїв, Заводський район перехрестя вул. Біла та Генерала Карпенка, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки відмовився, в установленому законом порядку пройшов огляд в медичному закладі, результат тесту склав 1,44%, висновок лікаря №9 від 05.01.2024, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

08.03.2024 адвокат Курносенко Д.О. подав до суду заперечення на протокол, в яких просив закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Зазначивши, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та його не зупиняли працівники поліції. ОСОБА_1 сам запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. У лікарні ОСОБА_1 лікарем було запропоновано пройти огляд за допомогою алкотестора Драгер, альтернативних заходів перевірки запропоновано не було. Тому висновки щодо результатів медичного огляду складені з порушенням вимог Інструкції. При цьому, будь-які документи про повірку приладу Драгер, яким протестовано ОСОБА_1 медичними працівниками не пред`являлися, тому результат тестування алкотестора, який немає повірки метрологічних органів не мають юридичних наслідків.

27.03.2024 ОСОБА_1 подав до суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку із захворюванням його захисника.

Адвокат Курносенко Д.О. 27.03.2024 подав до суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з його госпіталізацією.

Розгляд справи відкладено на 06.06.2024.

05.06.2024 адвокат Курносенко Д.О. подав до суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з його зайнятістю.

Розгляд справи відкладено на 16.08.2024.

12.08.2024 адвокат Курносенко Д.О. подав до суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку із перебуванням у відрядженні за межами України, на підтвердження вказаного доказів не надав.

Розгляд справи відкладено на 01.10.2024.

01.10.2024 адвокат Курносенко Д.О. подав до суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку із госпіталізацією ОСОБА_1 .

Розгляд справи відкладено на 07.11.2024.

06.11.2024 адвокат Курносенко Д.О. подав до суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку із відрядженням ОСОБА_1 .

Розгляд справи відкладено на 25.11.2024.

22.11.2024 адвокат Курносенко Д.О. подав до суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку із відрядженням ОСОБА_1 та його занятістю у невідкладних слідчих діях.

Не з`явлення в судові засідання ОСОБА_1 та адвоката Курносенко Д.О. суд розцінює як намагання затягнути розгляд справи, з метою уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності, судом враховуються надані адвокатом Курносенко Д.О. заперечення на протокол .

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП - неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність. Суд розглянув справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачає відповідальність зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Отже диспозиція цієї статті є бланкетною, тобто відсилає до інших норм або правил.

Так, відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

При цьому, об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає, зокрема, у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Тобто, для наявності складу адміністративного правопорушення, особа повинна керувати транспортним засобом.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 Верховний Суд зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.»

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Транспортний засіб мав бути зупинений, тобто до самої зупинки мав знаходитись в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли він рухається, коли ж особа перебуває біля свого транспортного засобу чи в ньому склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП відсутній, оскільки така особа не керувала транспортним засобом.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №559784 від 05.01.2024, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 05.01.2024, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів №9 від 05.01.2024, згідно якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, диск з бодікамери праника поліції від 05.01.2024.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №559784, 05.01.2024 о 00:35 години в м. Миколаїв, Заводський район перехрестя вул. Біла та Генерала Карпенка, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки відмовився, в установленому законом порядку пройшов огляд в медичному закладі, результат тесту склав 1,44%, висновок лікаря №9 від 05.01.2024, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, з відеозапису від 05.01.2024 вбачається, що 05.01.2024 о 01:00 год. до чоловіка підходять працівники поліції та повідомляють, що його зупинили, оскільки він порушує комендантську годину, останній пояснює, що у нього захворіла дитина та йому потрібна чергова аптека, він приїхав з Варваровки. У чоловіка перевіряють документи, що посвідчують особу встановлюють ОСОБА_1 . Працівник поліції повідомляє, що під час спілкування у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук та пропонують пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестора Драгер, ОСОБА_1 погоджується пройти огляд, але у медичному закладі. По приїзду у медичний заклад, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестора Драгер, показник тесту склав 1,44%. ОСОБА_1 пояснює, що він пив валеріану та висловлює сумніви, що проведеного огляду. Лікар пропонує ОСОБА_1 ще раз пройти огляд за допомогою алкотестора Драгер, якщо у нього є сумніви у результаті. ОСОБА_1 пояснює, що не бажає, щоб над ним проводили медичні експерименти. Після чого лікар-нарколог склав висновок в якому зазначив, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, з висновком ознайомили ОСОБА_1 та вручили копію висновку, за отримання якого останній поставив свій підпис у журналі. Після чого працівники поліції та ОСОБА_1 повертаються на місце зупинки, де останньому роз`яснюють його права за ст.. 268 КУпАП та ст.. 63 Конституції України та скидають протоколом за ст.. 130 КУпАП на підставі висновку лікаря, який в подальшому зачитивають ОСОБА_1 , останній поставив свій підпис у протоколі, зазначивши що він не керував транспортним засобом та отримав копію протоколу.

На оглянутому в судовому засіданні відеозапису відсутня фіксація факту керування автомобілем ОСОБА_1 . Інші докази керування транспортним засобом у справі відсутні.

За відсутності доказів керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, транспортним засобом при обставинах, вказаних у протоколі, така особа у розумінні диспозиції ст. 130 КУпАП не є суб`єктом вчинення даного адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 256 КУпАП, відповідно до якої Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися саме на користь цієї особи.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Проаналізувавши та оцінивши дослідженні в судовому засіданні фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що не доведено «поза розумним сумнівом» порушення ОСОБА_1 пункту 2.9 а ПДР.

Підсумовуючи викладене, встановлено, що відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 130, 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня винесення та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду у строк та порядку передбачені ст.294 КУпАП.

Суддя: С.М. Афоніна