Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3300/24
Провадження № 3/332/2001/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.09.2024 суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Погрібна О.М., за участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Мартинишина П.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, дані щодо офіційного працевлаштування відсутні, адреса проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ,

- за ч.1 ст.130 КУпАП, -

встановила:

30.05.2024 о 09.00 год. за адресою: Запорізька область, Василівський район, с.Приморське, вул.Центральна, 149, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 111730 державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння очей, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання від останнього до суду не надходило.

Після ознайомлення адвоката Мартинишина П.В. із матеріалами справи про адміністративне правопорушення №332/3300/24, від нього на адресу суду надійшло клопотання, в якому вказує, 30.05.2024 ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом та був зупинений безпідставно працівниками поліції, але здійснював функцію водія у тверезому стані, жодних алкогольних, наркотичних або інших препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції не вживав, так само й не порушував ПДР. Під час зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , рухався у бік Запоріжжя, разом зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_2 та малолітнім пасинком ОСОБА_3 . Під час перевірки особи ОСОБА_1 та його автомобіля, працівником поліції було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, від якого першочергово ОСОБА_1 не відмовся, зазначив, що наркотичних засобів не вживає. Після чого, на відеозаписі зафіксовано, як у сторонці від місця зупинки, працівники поліції спілкуються з водієм ОСОБА_1 , потім ОСОБА_1 , підходить до свого автомобіля та каже цивільній дружині, що буде їхати до медичного закладу, за вимогою поліцейського з метою встановлення стану сп`яніння. В цей час, працівник поліції ще раз звернувся до ОСОБА_1 з попозицією пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що водій відповів згодою.

З незрозумілих підстав, поліцейський зупиняє відеофіксацію, чим свідомо порушує встановлені норми передбаченої «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», оскільки відеозапис має бути безперервним. Після зупинення відеозапису, ОСОБА_1 вказує, що працівники поліції, під впливом психологічного тиску, змусили його відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, мотивуючи тим, що у них «поліцейських» відсутній алкотестер Drager та відсутній вільний час для проведення аналізу стану сп`яніння у медичному закладу. Таким чином, співробітники поліції залякали ОСОБА_1 , представниками Територіального центру комплектування та соціальної підтримки, начебто вони приїдуть та вилучать транспортний засів на потреби Збройній Сил України, у разі відмови ОСОБА_1 , на їхню пропозицію відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Це свідчить про недобропорядні дії поліцейських, які вступили до діалогу з ОСОБА_1 , ймовірно з метою виконання покладеного керівництвом плану складання протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП. Крім того зазначає, що у ОСОБА_1 жодна з ознак наркотичного сп`яніння поліцейським не встановлена. Крім того сам адміністративний протокол містить наявні недоліки:розбіжності в часі на боді-камери та в часі складання протоколу; працівники поліції не повідомили причину зупинки; не роз`яснили права та обов`язки водієві; суть правопорушення у графі протоколі не розгорнута, відомості щодо водія відсутні; ознаки наркотичного сп`яніння вказані поліцейським у протоколі не вірно; направлення на огляд стану сп`яніння у медичному закладі не складалось у присутності ОСОБА_1 та не видавалось; свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , щодо обставин справи не допитувались. Не роз`ясненні ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Вважає, що долучений відеодоказ може мати значення для встановлення істини у справі та підтверджує факт, що працівники поліції користуючись юридичною необізнаністю ОСОБА_1 , склали адміністративний протокол навіть без явних ознак наркотичного сп`яніння, тим самим змусили останнього відмовитись від проходження огляду на стан сп`янінні, чим саме спричинили тяжкі наслідки для водія. Враховуючи викладене, просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

В судовому засіданні 16.09.2024 адвокат Мартинишин П.В. підтримав раніше заявлене клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення адвоката Мартинишина П.В., дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення надається оцінка саме обставинам, які були викладені в протоколі.

За змістом ст.ст.251,280 КУпАП доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами підлягає подія щодо вчинення адміністративного правопорушення, вина особи у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності на інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктами 1.3 та 1.9 Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підставі пунктів 2, 3 Розділу 1 Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/753 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність особи настає у разі керування особою транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до п.4 розділу І Інструкції є:наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Судом встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, на підставі яких слід зробити висновок про доведеність вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки такий висновок об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 180150 від 30.05.2024, в якому ОСОБА_1 власноруч зазначив, що від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовляється та додатками: відеозаписами, що містяться в матеріалах справи. Так, з відеозапису 0000000_ 0014 вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 111730 державний номерний знак НОМЕР_2 , при цьому ОСОБА_1 не оспорював законність зупинки транспортного засобу на блокпосту та правомірність дій при цьому працівників поліції під час перевірки документів у водія, огляду транспортного засобу. На 01:45 хв запису ОСОБА_1 не відповідає на запитання працівника поліції, коли востаннє вживав наркотичні засоби, але погоджується пройти медичний огляд. Далі, на 03:40 хвилині запису ОСОБА_1 , поки співробітник поліції перевіряє його телефон, відходить на декілька метрів та спілкується з двома працівниками поліції, при цьому тримається впевнено, вільно, наявності конфліктної ситуації між ним та працівниками поліції не спостерігається. На 09:28 хв запису ОСОБА_1 повертається до свого автомобіля, спілкується з жінкою, яка весь цей час з автомобіля не виходить та перебуває на передньому пасажирському сидінні, після чого співробітник поліції зазначає про наявність в нього ознак наркотичного сп`яніння та пропонує пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 погоджується, при цьому не заперечує щодо наявності у нього ознак наркотичного сп`яніння, після чого ОСОБА_1 говорить з кимось в салоні свого автомобіля, що автомобіль лишається тут, вони їдуть на маршрутці та працівник поліції повідомляє, що запис зупиняється до проходження медогляду. Звідеозапису 0 вбачається, що ОСОБА_1 визнає, що напередодні вживав «траву» (марихуану) відмовляється від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі м.Запоріжжя, після чого працівником поліції йому роз`яснюються наслідки відмови від проходження такого огляду, а саме складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, після чого ОСОБА_1 ще раз відмовляється від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Всупереч доводам сторони захисту, відеозаписом чітко зафіксовано той факт, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження медичного огляду в медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння, тому є неприйнятними посилання на те, що працівники поліції, під впливом психологічного тиску, змусили ОСОБА_1 відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, мотивуючи тим, що у поліцейських відсутній алкотестер Drager та відсутній вільний час для проведення аналізу стану сп`яніння у медичному закладу (з урахуванням того, що пунктом 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я).

Доводи про те, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, на думку суду, є безпідставним, виходячи з наступного.

Посилання в протоколі на ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для пропозиції пройти такий огляд, відповідає роз`ясненням, що містяться в пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" № 14 від 23 грудня 2005 року, а саме: якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Поняття "виявлення у особи ознак сп`яніння" та "встановлення стану сп`яніння особи" є різними за своїм змістом. Ознаки сп`яніння, які виявляються поліцейським при первинному контакті з особою на місці зупинки, визначаються в результаті візуального огляду особи, її поведінки, запахів тощо, і саме ці ознаки є підставою для пропозиції особі пройти огляд на стан сп`яніння.

Виявлення ознак, як виходить зі змісту діючого законодавства, не потребує проведення будь-яких спеціальних дій з боку поліцейського та складання поліцейським будь-яких документів.

З огляду на те, чи погодиться особа на проходження огляду на стан сп`яніння, чи відмовиться від цього, поліцейський вносить виявлені ознаки або до протоколу про адміністративне правопорушення в разі відмови, або до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо особа надала згоду на проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

В даному випадку працівники поліції, оцінивши зовнішній вигляд та стан ОСОБА_1 , дійшли до висновку, що останній може перебувати в стані наркотичного сп`яніння, а тому в порядку вимог ПДР України запропонували пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння.

Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Об`єктивна сторона поставленого у провину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення проявляється саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, суд відхиляє доводи сторони захисту з приводу того, що водій ОСОБА_1 поводився виховано, стримано і на відеозаписі ознак сп`яніння не виявлено, оскільки суд оцінює в даному випадку не його стан, а саме факт відмови від проходження огляду, відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України.

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до Запорізького обласного наркодиспансеру від 30.05.2024, відповідно до якого працівниками поліції були виявлені в ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, зіниці очей не реагують на світло; при цьому, вимоги КУпАП та інших нормативно-правових актів, які регулюють порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак наркотичного сп`яніння та їх направлення для проведення огляду з метою виявлення такого стану взагалі не передбачають необхідності складення такого направлення у разі висловлення водієм відмови від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану сп`яніння, тим більш видачі такого направлення на руки особі, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, для самостійного проходження медичного огляду на стан сп`яніння;

- рапортом інспектора СРПП ВРУП ГУНП в Запорізькій області Агаркова А.;

Суд також відхиляє доводи про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено вимоги ст.268 КУпАП, оскільки вказане спростовується протоколом про адміністративне правопорушення, який в графі «роз`яснено його прав та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст.268 КУпАП» містить особистий підпис ОСОБА_1 .

Доводи сторони захисту про безпідставність зупинки є необґрунтованими з огляду на таке.

З наявного відеозапису встановлено зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 під час проїзду через блокпост.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який діє до теперішнього часу. Згідно п.10 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби в разі проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду.

Отже, зупинення співробітниками поліції транспортного засобу для перевірки документів під керуванням ОСОБА_1 відповідає приписам Указу Президента України № 64 від 24.02.2022, згідно з яким можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч.1 ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Крім того, з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, не згода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння, і такий обов`язок не впливає на причину зупинки. Неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п.2.5 ПДР України.

Також слід зазначати, що посилання захисника на те, що поліцейські не роз`яснили ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння суд відхиляє, оскільки водій транспортного засобу зобов`язаний знати ПДР України, що є обов`язковою умовою для видачі посвідчення водія, а незнання цих Правил не звільняє його від відповідальності, встановленої законом за їх порушення.

Доводи сторони захисту, що відеозапис події, який міститься в матеріалах справи не є безперервним, суд відхиляє через їх повне спростування вищенаведеними зафіксованими відеозаписами обставинами та матеріалами справи. Так, із наданих відеозаписів беззаперечно можливо чітко встановити послідовність перебігу подій, що відбувались на місці зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , оскільки ними зафіксовано обставини події, поведінку ОСОБА_1 та його відмову від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння. Проведений працівниками поліції відеозапис містить фіксування обставин, які узгоджуються з даними, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Отже, даний відеозапис відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП є належним доказом у справі про адміністративне правопорушення. Тобто, наявні в матеріалах справи фрагменти відеозаписів та інші матеріали справи, які узгоджується між собою є достатньою доказовою базою для належної фіксації порушення п.2.5 ПДР України, а тому є допустимими і належними доказами.

Суд також вважає, що доводи сторони захисту про те, що на ОСОБА_1 здійснювався психологічним тиск є безпідставним, оскільки матеріали справи не містять будь-яких даних про неправомірні дії з боку поліцейських.

Захисник та сам ОСОБА_1 до суду не надали будь-яких доказів або рішень, за якими можливо встановити, що під час події працівниками поліції здійснені неправомірні дії, в тому числі психологічний тиск.

Сторона захисту не надала доказів звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів з заявою про здійснення неправомірних дій з боку працівників поліції, тому цю версію суд вважає голослівною та розцінює як прагнення уникнути відповідальності.

Сукупність вищевказаних доказів підтверджують те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою, його зміст відповідає вимогам статті 256 КУпАП, в ньому зазначено суть адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 цього ж Кодексу, об`єктивною стороною якого є саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Розбіжності в часі на боді-камери та в часі складання протоколу не є істотним порушенням при оформленні протоколу і не впливають на встановлені судом обставини та кваліфікацію дій ОСОБА_1 .

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п.1.3 ПДР).

Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати).

Досліджені та перевірені обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Зауваження сторони захисту щодо того, що не допитувалися свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , суд також відхиляє, оскільки ані ОСОБА_1 , ані його захисником адвокатом Мартинишиним П.В. таких клопотань не заявлялось.

Відповідно до довідки Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області, ОСОБА_1 не має повторності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП;отримав посвідчення водія НОМЕР_3 від 26.01.2024 категорії «В».

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативним.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Суддя звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Згідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40-1, 130, 283, 284 КУпАП, суддя,-

постановила:

ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 17000,00 грн, (сімнадцять тисяч гривень 00 коп) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. (Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0008001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення адміністративні штрафи з метою забезпечення безпеки дорожнього руху).

Згідно з ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 605,60 гривень на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UА0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови, апеляційної скарги.

Суддя: О.М.Погрібна