Справа № 171/1499/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 вересня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від ВП №10 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`янське, Криворізького Району. Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08.07.2024 матеріали адміністративної справи складені у відношенні ОСОБА_2 за ч.2 ст.173-2 КУпАП направлено до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

За результатами автоматизованого розподілу матеріали адміністративної справи передано в провадження судді Євтушенка О.І. 02 серпня 2024 року.

Судом встановлено, що 10.06.2024 о 16:00 год. ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї баби ОСОБА_3 , психологічного та фізичного характеру, а саме: виражався нецензурною лайкою, штовхав її, чим порушив Закон України №2229-VІІІ від 07.12.2017. Правопорушення вчинено особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст.173-2 КУпАП, згідно постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.12.2023.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, що також підтверджується смс повідомленням отриманим останнім. Крім того, інформація щодо місця, дати та часу розгляду справи розміщена на сайті судової влади у вільному доступі.

З метою забезпечення процесуальних строків розгляду справи та уникнення можливості зловживання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, своїми процесуальними правами, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_2 , оскільки у силу ст.268 КУпАП його явка в судове засідання при розгляді даної категорії справ не є обов`язковою.

Дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку наявним доказам в їх сукупності, суд доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_2 , у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, яка підтверджується зібраними у справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №347329 від 10.06.2024, у якому викладені обставини вчинення ОСОБА_2 правопорушення, а саме: домашнього насильства психологічного та фізичного характеру відносно своєї баби ОСОБА_3 , що мало місце 10.06.2024 о 16:00 год. (а.с.1);

- рапортом чергового інспектора, який узгоджується із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №347329 від 10.06.2024, складеним відносно ОСОБА_2 (а.с.2);

- письмовою заявою та письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_3 від 20.07.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності її онука ОСОБА_2 (а.с.3-4);

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 від 10.06.2024 (а.с.5);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 10.06.2024 (а.с.6);

- копією постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.12.2023, складеного відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП (а.с.9).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство, відповідно до п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», як форма домашнього насильства, включає в себе словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Пунктом 17 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Визначення поняття домашнього насильства також надано і у Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами (Стамбульська конвенція) відповідно до положень якої «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Аналізом вказаних матеріальних норм встановлено, що суб`єктом складу правопорушення за ст.173-2 КУпАП може бути виключно особа, яка є членом сім`ї потерпілого та чи перебувають кривдник і потерпіла особа в будь-яких стосунках між собою. Об`єктивна сторона правопорушення передбачає активну чи пасивну поведінку кривдника, спрямовану на спричинення шкоди потерпілій особі вчиненням насильства (економічного, фізичного, психологічного).

Диспозицією статті 173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, - передбачає адміністративну відповідальність.

Частиною 2 ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Положення ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначають, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_2 є рідним онуком потерпілої ОСОБА_3 , тобто в контексті ч.1 ст.1, ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вони є суб`єктами, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, тому відповідно до диспозиції ч.2 ст.173-2 КУпАП, ОСОБА_2 є суб`єктом інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Суд, виходячи з наведеного, з дотриманням ст.ст.245, 280 КУпАП всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою зазначеної статті, а саме: вчинення домашнього насильства

Обираючи вид і міру адміністративного стягнення, суд враховує особу ОСОБА_2 , який від явок до суду ухилився, не працевлаштований,проявляє тенденцію до систематичного вчинення домашнього насильства відносно членів своєї родини, висновків для себе не робить, тому вважає за необхідне застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу, яке відповідно до вимог ст.23 КУпАП суд вважає справедливим, достатнім і необхідним для запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Окрім того, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, з метою припинення вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства в подальшому, яке носить систематичний характер, зміни його насильницької поведінки, формування нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках зі своїми рідними та близькими, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, в порядку ст.39-1 КУпАП, суд вважає за необхідне одночасно вирішити питання про направлення ОСОБА_2 на проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» із взяттям його на профілактичний облік та проведенням з ним профілактичної роботи в порядку, визначеному законом.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.23, 24, 27, 33-35, 39-1, 40-1, ч.1 ст.173-2, ст.ст.245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп. у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Направити ОСОБА_1 на проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» із взяттям його на профілактичний облік та проведенням з ним профілактичної роботи.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілою протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. Згідно зі ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя О.І. Євтушенко