Справа № 584/756/24
Провадження № 3/584/382/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2024 м. Путивль

Путивльський районний суд Сумської області у складі: головуючий - суддя Данік Я.І., за участі: секретаря судового засідання Чебакової І.В., прокурора Свинаренка В.Ю., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Сумського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1

за ч.1 ст.172-6 КУпАП,

встановив:

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року, поліцейським є громадянин України, який відповідно до цього Закону склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. Відповідно до ст.59 Закону України «Про національну поліцію» служба в поліції визначається, як державна служба особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень та згідно зі ст.61 Закону України «Про Національну поліцію» на поліцейських поширюються обмеження визначені Законом України «Про запобігання корупції».

7 листопада 2015 року ОСОБА_1 склав Присягу працівника поліції.

Відповідно до витягу з наказу №628 о/с від 30 грудня 2020 року ГУНП в Сумській області ОСОБА_1 призначено на посаду старшого інспектора сектору реагування патрульної поліції ВП №2 (м.Путивль) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області з 4 січня 2021 року.

Відповідно до витягу з наказу ГУНП в Сумській області №312 о/с від 29 липня 2021 року ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції відповідно до п.2 (через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» з 2 серпня 2021 року.

ОСОБА_1 , будучи ознайомленим з вимогами Закону України «Про запобігання корупції», оскільки при проходженні служби в поліції ознайомлювався та власноручно підписував зобов`язання, пам`ятки та рекомендації, усвідомлював, що він є суб`єктом декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язаний подати електронну щорічну декларацію, наступного року після припинення діяльності за минулий рік,тобто за 2021 рік, і останнім днем подання щорічної декларації після звільнення було 31 січня 2024 року.

В той же час, за даними послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» щорічна декларація після припинення діяльності ОСОБА_1 за 2021 рік фактично подана 1 квітня 2024 року.

Таким чином, ОСОБА_1 , після припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функції держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно подав без поважних причин щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, а подав вказану декларацію 1 квітня 2024 року, чим порушив вимоги абзацу 2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Сам ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні цього правопорушення визнав частково та суду показав, що після звільнення він подав декларацію при звільненні, і мав намір подати щорічну декларацію після припинення діяльності у лютому 2022 року, однак через відсутність деяких даних не зміг її подати. У подальшому, через повномасштабне вторгнення РФ він не зміг подати вказану декларацію, оскільки припинився строк дії електронного ключа. Крім того, йому було відомо, що строк подачі декларації відклали до закінченні війни. Після відновлення електронного ключа він одразу (1 квітня 2024 року) подав вказану декларацію. Про необхідність подання вказаної декларації до 31 січня 2024 року він не знав, а дізнався лише після повідомлення працівника Сумського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про те, що він невчасно подав щорічну декларацію після припинення діяльності.

Відповідно до ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно з вимогами ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом ст.ст.279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення з дослідженням доказів у справі.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.172-6 КУпАП, відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з приміткою до ст.172-6 КУпАП суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до Закону України №3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, в умовах воєнного стану внесено зміни до п.2-7 розділу ХІІІ «Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», а саме встановлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, відповідно до ст.45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Відповідно до послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» ОСОБА_1 подав щорічну декларацію, після припинення діяльності за 2021 рік о 13:30:59 1 квітня 2024 року.

Даних щодо обставин, які об`єктивно могли завадити ОСОБА_1 подати декларацію особи, яка припинила виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік, у встановлений законом строк суду не надано, а матеріали справи їх не містять.

Його посилання на те, що він не міг подати вчасно декларацію, оскільки строк дії його ЕЦП закінчився, є непереконливими у звязку з тим, що він мав достатньо часу для оновлення ЕПЦ, і доступ до реєстру не закривався.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність, суд не вбачає.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу ОСОБА_1 , думку прокурора, суд вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст.172-6 КУпАП, у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.1 ст.172-6, ч.2 ст.36, ст.307, ст.308 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) судового збору.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Сумського апеляційного суду.

Постанова, якщо її не оскаржено, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Я.І.Данік