Справа № 209/8477/24
Провадження № 3/209/1800/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 листопада 2024 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Юрченко Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, що надійшов з Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, яка працює вчителем історії в КЗ «Академічний ліцей №15» КМР, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 184 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ВАД № 641066 від 30.10.2024 року о 17.00 годин за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 ухилилась від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення отримання обов`язкової базової середньої освіти малолітньою донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка до теперішнього часу не пройшла річне оцінювання за 2023-2024 навчальний рік в КЗ «Академічний ліцей №15» КМР, чим порушила ст. 55 Закон України «Про освіту» та ст. 150 СК України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. Подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що на період розгляду справи буде перебувати за кордоном, що відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП не є перешкодою розгляду справи.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, приходжу до наступного висновку.

За приписами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Відповідно до диспозиції норми ч.1 ст.184 КУпАП адміністративно караним є ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Тобто, склад адміністративного правопорушення, закріпленого у ст. 184 КУпАП, передбачає обов`язкову наявність таких ознак: об`єкт, яким є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дитини; суб`єкт, яким є фізичні особи батьки, або особи, що їх замінюють; об`єктивну сторону, що виражається в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання, передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей (формальний склад); суб`єктивну сторону, що виражається у ставленні до діяння та наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» регламентовано, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я і фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 СК України. Так, батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в п. 16 своєї постанови від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

На підтвердження вини ОСОБА_1 додано довідку за матеріалами ЄО № 13148 від 17.10.2024 року та рапорт старого інспектора-чергового Відділення поліції № 1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 17.10.2024 року; звернення директора КЗ «Академічний ліцей № 15» КМР до служби у справах дітей та письмові пояснення ОСОБА_1 ..

В письмових поясненнях особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначила, що її донька ОСОБА_2 навчається у 2-А класі КЗ «Академічний ліцей № 15» КМР. 28.09.2023 року вона разом з дитиною виїхали за кордон, де на даний час дитина навчається в ліцеї у Польщі, про що повідомляла класного керівника. Повернувшись додому планує забрати особову справу на дитину з ліцею. На підтвердження здобуття донькою освіти у Польщі, надала копії актуальних відповідних документів (Pesel, Legitymacja Szkolna).

Тобто, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б вказували, що ОСОБА_1 не сприяє здобуттю освіти донькою. Сам лише факт того, що малолітня ОСОБА_2 не пройшла річне оцінювання за 2023-2024 навчальний рік в КЗ «Академічний ліцей №15» КМР, не підтверджує невиконання ОСОБА_1 свого обов`язку щодо сприяння донці в отриманні освіти. А сам факт складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення не свідчить про те, що особа ухиляється від свого батьківського обов`язку щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї доньки.

Таким чином, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку, що матеріали справи не містять належні докази наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а тому провадження у справі відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, що їй інкримінований.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим або її може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Суддя Я.О.Юрченко