Номер провадження: 33/813/1131/24
Номер справи місцевого суду: 946/9937/23
Головуючий у першій інстанції Бальжик О.І.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дришлюка А.І.

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Харчук Олександра Петровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 березня 2024 року по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено відповідне адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн (а.с. 18-19).

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Харчук Олександр Петрович, в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, розгляд справи здійснювати в режимі відео конференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою підсистеми відео конференц зв`язку. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що з наявного у матеріалах справи відеозапису не вбачається відмови апелянта від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, лише факт заперечення останній вживання алкоголю та прохання щодо надання сертифікату відповідності на алкотест «Драгер». Разом з тим, вказує, що всупереч чинним нормам законодавства, у матеріалах справи відсутнє письмове направлення на огляд до медичного закладу, з якого б вбачалося, що ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом такого направлення та безпосередньо вручення його під підпис. Окрім того, представник апелянта звертає увагу на невідповідність матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення іншим матеріалам справи, а саме у протоколі зазначено, що подія відбулася о 14 год. 55 хв, протокол було складено о 15 год 45 хв, однак з відеозапису вбачається, що початок спілкування представників поліції з ОСОБА_1 відбувається о 16 год 15 хв. До того ж, наголошує на тому, що апелянту не було роз`яснено його права, передбачені чинним законодавством, тому вищезазначений протокол про адміністративне правопорушення не є належним та допустимим доказом по справі (а.с. 22-32).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.04.2024 року було відкрито апеляційне провадження та справу призначено до розгляду (а.с. 35-36).

В судовому засіданні в режимі відео конференції був присутнім представник апелянта адвокат Харчук Олександр Петрович, апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, оскаржувану постанову просив скасувати та провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, наведенні доводи апелянта, апеляційним судом встановлено наступне.

Приймаючи оскаржуване рішення щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення відповідного адміністративного стягнення, суд першої інстанції виходив із того, що вина останнього повністю підтверджується наявними матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 536591 від 19.12.2023 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння та відеозаписом подій.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 536591 ОСОБА_1 19.12.2023 року близько 14 год. 55 хв. в м. Ізмаїл по вул. Болградське шосе, 29 керував транспортним засобом BMW Х3, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За положенням ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження зазначених в протоколі відомостей щодо факту вчинення відповідного адміністративного правопорушення, в якості додатків працівниками поліції було долучено відеозапис з ПВР № 1492, 3639. З наданого відеозапису вбачається, що фіксування подій, що відбувалися в день складення протоколу розпочинається з моменту зупинки транспортного засобу, підставами для якої згідно пояснень поліцейських, що також зафіксовано на вказане відео, було надходження відповідного повідомлення від осіб стосовно факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (00 хв. 15 сек. відео 1). В подальшому, в ході спілкування з особою, яка притягується до відповідальності та здійснення перевірки і уточнення відомостей щодо даної особи, поліцейськими повторно повідомлено останньому щодо надходження відповідного повідомлення, у зв`язку із чим з метою перевірки даного повідомлення, в подальшому ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, безпосередньо перед звернення до особи із відповідною пропозицією, поліцейським було детально роз`яснено ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені положеннями ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що також вбачається з долученого відеозапису подій (03 хв. 00 сек. відео 1), а тому відповідні доводи апелянта в цій частині відхиляються апеляційним судом.

Надалі, згідно відеозапису, працівник поліції звернувся до особи з відповідною пропозицією щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу «Драгер» (03 хв. 16 сек. відео 1), на що особа відповіла відмовою, пояснюючи наявністю недовіри до даного приладу (03 хв. 21 сек.), у зв`язку зі чим поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для проходження такого огляду (03 хв. 38 сек. відео 1), натомість останній повідомив дослівно «не хочу» (03 хв. 42 сек.). При цьому, з відео також вбачається, що в подальшому поліцейським повторно звернувся до особи із пропозицією щодо проходження огляду на «Драгер» (04 хв. 02 сек. відео 1) та у зв`язку із повторною неодноразовою відмовою особи від проходження (04 хв. 34 сек., 04 хв. 59 сек. відео 1), запропоновано проїхати до медичного закладу, на що також отримали відмову (05 хв. 31 сек.). Також слід зазначити, що особа, яка притягується до відповідальності, посилаючись на певну недовіру до приладів «Драгер, в свою чергу також зверталася до поліцейського із вимогою щодо надання відповідних документів на такий прилад, на що ОСОБА_1 було повідомлено, щодо можливості надання даних документів після приїзду екіпажу поліції, котрий забезпечений даним приладом, проте після приїзду такого екіпажу, особа вже не потребувала надання відповідних документів та з будь-якими вимоги до поліцейських не зверталася, в тому числі під час безпосереднього складення протоколу. Натомість, після приїзду зазначеного екіпажу поліції, відносно ОСОБА_1 у відповідності до положень ст. 254 КУпАП складено протокол за відмову особи від проходження огляду на стан сп`яніння. Будь-яких пояснень стосовно подій, що відбувалися, особою під час складення даного протоколу наведено не було, в тому числі й що відсутності відмови від проходження огляду у медичному закладі та не здійснення поліцейським відповідного доставлення такої особо до закладу охорони здоров`я, на що в свою чергу також посилається апелянта безпосередньо в апеляційній скарзі. Відповідно, за наведених обставин справи, зважаючи при цьому на фіксування на портативний відео реєстратор працівників поліції факту відмови особи від проходження огляду у встановленому законом порядку, відповідні доводи в цій частині також відхиляються апеляційним судом. Разом з тим, відповідне направлення особи до спеціалізованого медичного закладу охорони здоров`я працівниками поліції не було складено, з огляду на те, що особа відмовилася від проходження такого огляду, що зафіксовано на відповідному відео.

Таким чином, враховуючи вищенаведене в своїй сукупності, оскільки наведені доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та не спростували правильні по суті висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 інкримінованого останньому адміністративного правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення та оскаржуваної постанови суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Харчук Олександра Петровича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк