Єдиний унікальний номер: 379/1097/24
Провадження № 3/379/546/24
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2024 рокум.Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області Зінкін Володимир Іванович,

за участю захисника Саламашенка А.Л.,

розглянувши матеріали справи, що надійшли від батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції НП України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, відомості щодо притягнення до адміністративної відповідальності в матеріалах справи відсутні,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 130 ч. 1, 185, 173 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

08.09.2024 о 15 год 23 хв у с. Калинове Білоцерківського району Київської області по вул. Молодіжна, 100, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Peugeot 3008 н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 330172 від 08.09.2024, 08.09.2024 о 16 год 37 хв ОСОБА_1 у с. Калинове по вул. Таращанська, 19, шарпав форменний одяг поліцейського, не виконував неодноразові законні вимоги поліцейського, поводив себе зухвало та нахабно, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 330173 від 08.09.2024, 08.09.2024 о 16 год 40 хв у с. Калинове Білоцерківського району по вул. Таращанська, 19, ОСОБА_1 нецензурно лаявся у громадському місці, голосно кричав до громадян, чим порушив громадський порядок та спокій громадян, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Постановою Таращанського районного суду Київської області від 17.09.2024 матеріали справ єдиний унікальний номер 379/1097/24, номер провадження 3/379/546/24, єдиний унікальний номер 379/1098/24, номер провадження 3/379/547/24 та єдиний унікальний номер 379/1100/24, номер провадження 3/379/548/24, були об`єднані в одне провадження, об`єднані справі присвоєно єдиний унікальний номер 379/1097/24, номер провадження 3/379/546/24.

В судові засідання 18.09.2024, 23.10.2024, 19.11.2024, 27.11.2024 ОСОБА_1 не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи.

Захисник Саламашенко А.Л. у судовому засіданні прохав закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 ч.1, 173, 185 КУпАП.

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 08.03.2018 року у справі «Михайлов проти України», від 06.10.2022 року у справі «Бантиш проти України», від 06.10.2022 року у справі «Пушкарьов проти України», щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, не з`явився.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні 19.11.2024 пояснила, що проживає разом з сином ОСОБА_3 . 08.09.2024 вона була пасажиром автомобіля, а син - за кермом. Рухалися по вул. Молодіжній в с. Калиновому приблизно о 15-20, їхали додому, залишалось небагато. Син сказав: «Подивись, що він робить». Вона подивилася прямо і побачила, що автомобіль Кучера «Пежо» починає рухатися з однієї на другу смугу руху, а потім поїхав по зустрічній полосі їм назустріч. Син став сигналити. Кучер з`їхав з їхньої полоси недалеко від них, вона злякалась, оскільки могло відбутися ДТП, а в авто ще була дитина 14 років. Вона сказала розвертатися та їхати за ним, викликають поліцію, щоб він не накоїв біди. Коли роз`їжджалися, побачила, що за кермом ОСОБА_1 . Вона почала викликати поліцію. Їхали за ОСОБА_4 і доїхали до кафе-бару «Тікич». Син вийшов з авто, ОСОБА_4 теж вилазив з авто, а вона розмовляла з поліцією, теж вийшла з авто. Син розмовляв з ОСОБА_4 . Вона чула від ОСОБА_4 запах алкоголю. Потім ОСОБА_4 сів у бесідку, телефонував. В бесідці стояли алкогольні напої. Кучер подзвонив друзям, прохав тверезого водія, щоб забрати автомобіль. Поліція на той час ще не приїхала. Кучер їх ображав. Приїхали працівники поліції, запропонували ОСОБА_4 пройти огляд на стан сп`яніння, він відмовлявся, обзивався. Приїхали друзі ОСОБА_4 , провокували поліцейських. Приїхав евакуатор, забрали автомобіль. Кучер не давав забрати автомобіль, дверкою кілька раз стукав поліцейського. Той попереджав, що буде застосовано газовий балончик, але ОСОБА_4 продовжував стукати, тому поліцейський застосував газовий балончик. 08.09.2024 ОСОБА_4 у дві години ночі приїхав до їх домоволодіння, став під ворота, сигналив, сходив у туалет під ворота та поїхав.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні 19.11.2024 пояснив, що ОСОБА_1 з вечора 07.09.2024 святкував, їздив попід хатами, заїжджав у подвір`я. У дві години ночі заїжджав до нього у подвір`я. Зранку він (свідок ОСОБА_5 ) їздив по справах, бачив, що ОСОБА_4 сидів біля магазина-кафе «Тікич`у с. Калиновому, розпивав з друзями спиртне горілку. Це було з 9 по 12 годину дня. В обід свідок відвіз батьку поїсти, та приїхав додому. Вони живуть з ОСОБА_4 через три хати. ОСОБА_4 виїхав на автомобілі зі свого подвір`я і почав виляти по дорозі, а потім виїхав на зустрічну смугу та поїхав йому (свідку ОСОБА_5 ) назустріч. Він (свідок ОСОБА_5 ) їхав на автомобілі з матір`ю. Він почав сигналити ОСОБА_4 , нарешті розминулися, бачив, що за кермом ОСОБА_1 . Він сказав матері викликати поліцію і почав їхати позаду ОСОБА_4 . Останній приїхав до кафе « ОСОБА_6 », свідок ОСОБА_5 за ним. Він вийшов з авто та почав говорити з ОСОБА_4 , у якого бачив ознаки сп`яніння: той не міг чітко сформулювати свою думку, не стояв чітко на ногах, хитався і кричав. Потім ОСОБА_4 сів у автомобіль. Як ОСОБА_4 почув, що вони викликали поліцію, то вийшов з машини та сів у бесідку, телефонував, кричав. В бесідці стояла пляшка горілки. Приїхали працівники поліції, запропонували ОСОБА_4 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився, вів себе неповажно, виражався нецензурною лайкою. Приїхав евакуатор, ОСОБА_4 не давав забрати автомобіль, кричав, що це його приватна власність, бив поліцію дверима, щоб закрити автомобіль. Поліцейський робив зауваження, після чого застосував газовий балончик.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні 27.11.2024 пояснив, що ОСОБА_1 є його кумом. Він (свідок ОСОБА_7 ) з хлопцями приїхав до кафе «Тікич» у с. Калиновому, дату не пам`ятає, приблизно в 11 годин дня. ОСОБА_4 сидів за столиком у бесідці один. Стояв автомобіль Кучера. Він підійшов, поздоровкався з ОСОБА_4 , а потім пішов за інший стіл. Запаху алкоголю від ОСОБА_4 не чув, останній нормально розмовляв. Кучер алкоголь не вживав, пляшки у нього за столом не було. Приблизно через 15 хвилин приїхали працівники поліції. ОСОБА_8 приїхав трохи раніше за поліцейських. Поліцейські грубо розмовляли з ОСОБА_4 , а останній є амбіційним чоловіком Не чув, щоб ОСОБА_4 пропонували пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_4 відкрив двері свого автомобіля, хотів щось взяти, і стали з поліцейським штовхатися. Кучер не вів себе грубо з поліцією, не наносив тілесних ушкоджень поліцейському. Поліцейський сказав, що не можна чіпати автомобіль, потім бризнув газом в обличчя ОСОБА_4 . Транспортний засіб забрали.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні 27.11.2024 пояснила, що вона є жінкою ОСОБА_1 . Останній в 2021 році переніс інфаркт, постійно на препаратах. Для неї він спокійна людина. Вона знає сім`ю ОСОБА_10 , знає ОСОБА_11 і ОСОБА_3 . Раніше у чоловіка з ними були добрі відносини, але останнім часом у них конфлікти, оскільки сестра ОСОБА_10 є потерпілою у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_1 . Чи вживав алкоголь ОСОБА_1 08.09.2024 їй не відомо. Він себе погано почував були перепали тиску. Їй подзвонила донька Розалія, повідомила, що Кучера поліція задула газовим балончиком. Вона прийшла на місце, чоловік лежав на землі. Викликали швидку, яка його забрала та госпіталізувала на 3-5 днів. На місці бачила всю сім`ю ОСОБА_10 . 07.09.2024 вони святкували день народження онучки, ОСОБА_1 випив о 19-й годині стакан вина. До котрої години святкували, не пам`ятає.

Суд, вивчивши матеріали об`єднаної адміністративної справи, заслухавши думку захисника та показання свідків, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення, обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно-небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно й об`єктивно дослідити обставини правопорушення і з`ясувати, чи було воно вчинено та чи винна в цьому дана особа.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст.251 КУпАП).

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За визначенням п.1.10 ПДР водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно зі ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У пунктах 2 і 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015№1452/735, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (далі Інструкція), передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 зі змінами і доповненнями, внесеними постановою КМУ від 20.01.2023 № 57 (далі Порядок №1103), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (згідно з ознаками такого стану,установленими МОЗ і МВС).

Відповідно до п. 3 Порядку № 1103 огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з п. 6, 8 Порядку № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Суддею установлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена поза розумним сумнівом матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 893247 від 08.09.2024;

- направленням ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 08.09.2024, у якому зазначено виявлені у ОСОБА_1 уповноваженою особою патрульної служби НП України ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, де зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду;

- письмовими заявами ОСОБА_2 , ОСОБА_12 від 08.09.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності;

- відеозаписами із нагрудної боді-камери поліцейського, що містяться на дисках, на яких зафіксована відмова ОСОБА_1 від проведення огляду;

- письмовими поясненнями ОСОБА_12 від 08.09.2024, згідно яких вбачається, що 08.09.2024 о 01 год 38 хв він став свідком того, що ОСОБА_1 всю ніч вживав алкогольні напої у нього біля дому, а саме: Білоцерківський район, с. Калинове, вул. Мукосія, 4, кричав до нього у вікна, висловлювався нецензурно, погрожував розправою;

- рапортом поліцейського від 08.09.2024, згідно якого вбачається, зокрема, що поліцейські прибувши на місце події, зустрілися із заявницею ОСОБА_2 , яка повідомила, що воді ОСОБА_1 керував транспортним засобом Peugeot 3008 н.з. НОМЕР_2 у стані сильного алкогольного сп`яніння. Під час спілкування з останнім, він повідомив що тільки приїхав до продуктового магазину та проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння категорично відмовляється;

- показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5 у судовому засіданні 19.11.2024, які підтвердили факт керування ОСОБА_1 08.09.2024 о 15 год 23 хв у с. Калинове по вул. Молодіжна, 100, автомобілем Peugeot 3008 н.з. НОМЕР_2 .

З указаного вище вбачається, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, стаття 185 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Як убачається з рапорту поліцейського від 08.09.2024, поліцейські прибувши на місце події, зустрілися із заявницею ОСОБА_2 , яка повідомила, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Peugeot 3008 н.з. НОМЕР_2 у стані сильного алкогольного сп`яніння. Під час спілкування з останнім, він повідомив що тільки приїхав до продуктового магазину та проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння категорично відмовляється. Після чого, було відібрано письмові заяви від ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , а також проведено їх опитування. Відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП було складено протокол серії ААД 893247 та було прийнято рішення евакуювати транспортний засіб на майданчик тимчасового тримання AD R-17 3 км. Під час евакуації автомобіля, ОСОБА_1 здійснював перешкоджання, а саме: здійснював штовхання працівників поліції та нецензурно висловлювався, на зауваження не реагував та продовжував штовхати, тому було прийнято рішення згідно ст. 45 ЗУ «Про Національну поліцію» застосувати спец. засіб «газ», після чого було складено протокол за ст. 185 КУпАП № ВАД 330172 та протокол за ст. 173 КУпАП № ВАД 330173.

Згідно акту огляду тимчасового затримання транспортного засобу від 08.09.2024, огляд та тимчасове затримання транспортного засобу Peugeot 3008 н.з. НОМЕР_2 , здійснено поліцейським на підставі сттаттей 265-2, 130 КУпАП.

В силу вимог ст. 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, статтею 121-3, частинами третьою, п`ятою, шостою і сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома)), статтями 122-5, 124, 126, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. У разі фіксації обставин тимчасового затримання транспортного засобу в режимі фотозйомки (відеозапису) таке затримання відбувається без присутності понятих.

У разі якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво не перешкоджає дорожньому руху або не створює загрозу безпеці руху, крім розміщення транспортного засобу на місцях, призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома), такий транспортний засіб не може бути доставлений для зберігання на спеціальний майданчик.

Крім того, відповідно до пунктів 2, 2-1 Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1102, Тимчасове затримання транспортного засобу проводиться поліцейським у разі наявності в нього підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою - четвертою, шостою і сьомою статті 121, статтею 121-3, частинами третьою, п`ятою - сьомою статті 122 (у частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома), статтями 122-5, 124, 126, частинами першою - четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку проводиться виключно за умов, що розміщення такого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху чи створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, або на місцях, призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома).

Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконання ними службових обов`язків. Права працівника поліції встановлено Законом України «Про національну поліцію», який, зокрема встановлює право працівника поліції вимагати від громадян і службових осіб, які порушують громадський порядок, припинення правопорушень та дій, що перешкоджають здійсненню повноважень поліції, виносити на місці усне попередження особам, які допустили малозначні адміністративні порушення, а в разі невиконання зазначених вимог застосовувати передбачені цим Законом заходи примусу, а також інші права в межах його компетенції.

За змістом роз`яснень п. 7 Пленуму Верховного Суду України від 26.06.1992 року "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів" (з подальшими змінами), злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

При цьому, з відеозапису із нагрудної камери поліцейського, що містяться на дисках, вбачається, що транспортний засіб Peugeot 3008 н.з. НОМЕР_2 був припаркований таким чином, що суттєво не перешкоджав дорожньому руху та не створював загрозу безпеці руху.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 330172 від 08.09.2024 не розкрито об`єктивної сторони правопорушення, а суть адміністративного правопорушення викладена формально, не конкретно, загальними фразами і не відображає усіх кваліфікуючих ознак, передбачених ст. 185 КУпАП.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у вчиненні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У справі «Карелін проти росії» («Karelin v.Russia», заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейський суд з прав людини розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Крім того, поліцейським 08.09.2024 було складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 330173 від 08.09.2024 за ст. 173 КУпАП.

Відповідальність за ст. 173 КУпАП настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України N 19 від 22.12.2006 «Про судову практику у справах про хуліганство» дрібне хуліганство це умисне порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке не супроводжується особливою зухвалістю за винятковим цинізмом.

Громадський порядок це обумовлена потреба суспільства, система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами, система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. При цьому дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє таке правопорушення, усвідомлює, що своїми діями порушує громадський порядок і спокій громадян, та бажає чи свідомо припускає прояв неповаги до суспільства.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

На підтвердження обставин викладених у протоколі батальйоном № 2 полку патрульної поліції надано:

копії протоколів відносно ОСОБА_1 про адміністративні правопорушення за статтями 185, 130 ч. 1 КУпАП;

відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Дослідивши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, суд не виявив ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а саме об`єктивної сторони.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своєму рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», заява 15175/89 ЄСПЛ підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від необхідності доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Оцінюючи зібрані та надані суду докази, в їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 185, 173 КУпАП під час розгляду справи судом не знайшла свого підтвердження.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 185, 173 КУпАП, слід закрити у зв`язку із відсутністю у його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Разом з тим, згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, матеріали, що характеризують особу, яка притягається до відповідальності, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують її відповідальність.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

У зв`язку з чим, враховуючи характер скоєного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, суд приходить до висновку, що йому необхідно призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобами на строк один рік. Суд вважає, що таке стягнення відповідає вимогам ст. ст. 23, 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення і є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП та статті 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 38, 173, 185, 245, 251, 247 ч. 1 п. 1, 252, 266, 268, 276-285, 301, 303, 304 КУпАП та відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення, адміністративних правопорушень, передбачених статтями 185, 173 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю у його діях складу цих адміністративних правопорушень.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортним засобами на строк один рік.

Реквізити: отримувач - ГУК у Київ.обл./м.Київ/21081300; код отримувача (ЄДРПОУ): 37955989; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку: UA0010001; код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок)

Реквізити: стягувач Державна судова адміністрація України, вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, код стягувача (за ЄДРПОУ): 26255795, отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити, що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, тобто 34 000,00 грн; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 317 КУпАП направити постанову для виконання відповідній посадовій особі органу Національної поліції, зазначеній в пунктах 2 і 3 частини другої статті 222 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Суддя: В. І. Зінкін