Справа № 156/371/24
Провадження № 3/156/276/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2024 року сел.Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Бєлоусов А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП):

ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, не є працевлаштованою, отримує пенсію, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше притягувалась до адміністративної відповідальності, відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків у справі відсутні,

ВСТАНОВИВ:

1.Опис обставин, установлених під час розгляду справи, щодо суті адміністративного правопорушення, котре ставиться в вину особі

1.1.Згідно з матеріалами про адміністративне правопорушення, які надійшли до суду з Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області, ОСОБА_1 «…07.02.2024 близько 12 год 20 хв, у с. Литовеж на СТМ «Прикордонник», буд. 614… здійснила торгівлю з рук пачки цигарок «Oscar» вартістю 40 грн., чим порушила вимоги п. 10 ч.1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання»…».

1.2.В такому діянні ОСОБА_1 службові особи територіального органу Національної поліції вбачають ознаки складу адміністративного правопорушення, кваліфікованого за ч. 3 ст. 156 КУпАП.

2.Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисника

2.1. ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи судом, для участі в призначених засіданнях не прибула, заяви (клопотання) щодо необхідності відкладення розгляду справи від неї до суду не надходили.

2.2.Від захисника ОСОБА_1 адвоката Соколова М.В. (діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВЛ № 980, виданого 24.11.2017 Радою адвокатів Волинської області, ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АС № 1082084 від 06.03.2024) до суду 09.05.2024 надійшла заява, в якій він просив здійснювати розгляд справи без його участі та без участі його довірительки.

2.3.Додатково захисник подав клопотання щодо закриття провадження в справі з причини відсутності події і складу правопорушення. Адвокат вказав, що протокол і додані до нього документи не відображають складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, зокрема, ОСОБА_1 ставиться в вину порушення п. 10 ч.1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання», але такий Закон відсутній, тому неможливо з`ясувати, в чому саме полягає неправомірна поведінка особи. Крім того, до протоколу не додано жодного доказу, котрий би підтверджував неодноразовий продаж тютюнових виробів ОСОБА_1 , відсутні дані щодо отримання ОСОБА_1 грошей за продаж сигарет.

2.4.Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. З огляду на це судовий розгляд матеріалів про адміністративне правопорушення здійснено без участі ОСОБА_1 та її захисника.

3.Досліджені під час судового розгляду справи докази

3.1.Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобами фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

3.2.Як докази винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, кваліфікованого за ч.1 ст. 156 КУпАП, службовими особами територіального органу Національної поліції були надані до суду:

1)протокол про адміністративне правопорушення від 07.02.2024 серії ВАВ № 972365 (щодо діяння, кваліфікованого за ч.3 ст. 156 КУпАП);

2)рапорт в електронній формі, зареєстрований 07.02.2024 в журналі єдиного обліку територіального органу Національної поліції за № 1029, де зафіксовано інформацію від офіцера поліції ОСОБА_2 про те, що під час роботи на дільниці обслуговування ним спільно з поліцейським офіцером громади Недорізом на території дачного масиву «Прикордонник» було виявлено факт продажу цигарок «Oscar» без марок акцизного збору, у гр. ОСОБА_1 вилучені 3 блоки сигарет;

3)письмові пояснення ОСОБА_3 від 07.02.2024, згідно з якими вона 07.02.2024 близько 12 год 00 хв перебувала на території дачного масиву «Прикордонник» разом з приятелем ОСОБА_4 , придбала у візуально знайомої їй жінки на ім`я ОСОБА_5 пачку цигарок марки «Oscar» вартістю 40,00 грн., тютюнові вироби придбала для власного вживання та вказала співробітникам поліції, де саме купила цигарки;

4)надані співробітникам поліції письмові пояснення ОСОБА_1 від 07.02.2024, де з приводу події зазначено, що ОСОБА_1 07.02.2024 перебувала на території дачного масиву «Прикордонник» у с. Литовеж, до неї прийшла невідома особа, попросила продати їй пачку цигарок, ОСОБА_1 погодилась, продала їй 1 пачку сигарет «Oscar», у подальшому до ОСОБА_1 прийшли поліцейські, вона їм добровільно видала ще 30 пачок сигарет, котрі у неї зберігались на дачі;

5)характеристика ОСОБА_1 від 12.02.2024, складена інспектором САП Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області Т. Баранською, згідно з якою ОСОБА_1 раніше притягалась до адміністративної відповідальності, мешкає у м. Нововолинську, є пенсіонеркою, посередньо характеризується за місцем проживання, на профілактичному обліку в органі Національної поліції не перебуває;

6)супровідний лист від 21.03.2024 № 6856/52/04-2024 заст. начальника Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області В. Кліменчука про направлення матеріалів у справі про адміністративне правопорушення для розгляду до Іваничівського районного суду Волинської області.

3.3.Будь-яких інших доказів у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 службовими особами територіального органу Національної поліції до суду не надано.

4.Оцінка судді

4.1.Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, дійшов таких висновків.

4.2.Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

4.3.За змістом ст. 9 КУпАП єдиною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

4.4.Норми ч.3 ст. 156 КУпАП встановлюють адміністративну відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

4.5.Поряд з цим норми ч.1 ст. 156 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

4.6.Положення ч. 4 ст. 156 КУпАП передбачають відповідальність за дії, передбачені ч.1 чи ч. 3 цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

4.7.Адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму дії або бездіяльності. Для того, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона правопорушення). Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

4.8.Об`єктом правопорушень, передбачених ч.3 ст. 156 КУпАП, є суспільні відносини у сфері торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами, а також у сфері охорони здоров`я населення. Зазначені відносини регулюються, зокрема, нормами Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (зі змінами).

4.9.Об`єктивна сторона правопорушень, передбачених ст. 156 КУпАП, може полягати, зокрема, у здійсненні торгівлі тютюновими виробами з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, а також у роздрібній торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку, у повторному вчиненні тотожних правопорушень особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення. Згідно зі ст. 1 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР тютюнові вироби це сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання, жування чи вдихання без горіння шляхом нагрівання. В цій же статті Закону вказано, що роздрібною торгівлею є діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків.

4.10.Суб`єктами правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156 КУпАП, є фізичні осудні особи, які досягли 16-річного віку на момент скоєння діяння та які відповідно до вимог законодавства не мають права на здійснення торгівлі тютюновими виробами. Згідно з ст. 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю. Відповідно до ст. 17 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

4.11.З суб`єктивної сторони правопорушення, передбачене ч.3 ст. 156 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі умислу.

4.12.Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.156 КУпАП, диспозиція якої є бланкетною, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність.

4.13.Текст протоколу серії ВАВ № 972365 містить посилання на порушення ОСОБА_1 положень п. 10 ч.1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання». Такий нормативний акт відсутній у чинному законодавстві України. Норми Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (зі змінами) не містять положень п. 10 ч. 1 ст. 15-3.

4.14.Зі змісту електронного рапорту офіцера поліції Циплакова вбачається, що ним 07.02.2024 на території дачного масиву «Прикордонник» у гр. ОСОБА_1 було виявлено факт продажу сигарет без марок акцизного збору. Таке діяння передбачає настання відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП, санкція цієї норми є більш м`якою, ніж санкція ч. 3 ст. 156 КУпАП. З характеристики особи, наданої 12.02.2024 інспектором САП Т. Баранською, вбачається, що ОСОБА_1 раніше притягалась до адміністративної відповідальності, попереднє застосування до особи адміністративних стягнень може вказувати на настання відповідальності за ч. 4 ст. 156 КУпАП, санкція котрої є більш суворою, ніж санкція ч. 3 ст. 156 КУпАП.

4.15.Таким чином, посилання у протоколі на неіснуючі норми спеціального законодавства в галузі торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами не дозволяє з достатньою повнотою з`ясувати сутність правопорушення, котре ставиться в вину ОСОБА_1 ..

4.16.Як зазначено у ч.3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 1950), кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право, зокрема, бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

4.17.Тлумачення поняття «кримінальне обвинувачення» у практиці Європейського суду з прав людини відрізняється своєю «автономністю». Суд сприймає кримінальне обвинувачення як універсальне поняття, яке є наслідком будь-яких діянь протиправного характеру незалежно від ступеню їх суспільної небезпечності.

4.18.«Обвинувачення» відповідно до положень ст. 6 п.1 згаданої Конвенції може бути визначено як «офіційне повідомлення, надане особі уповноваженими представниками влади, в підтвердження того, що вона вчинила злочин», визначення, яке відповідає критерію, що «ситуація (підозрюваного) суттєво погіршилась» (рішення від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заява № 66561/01, п.70).

4.19.Також у п.51 рішення Європейського суду з прав людини від 26.06.2008, ухваленому у справі «Ващенко проти України» (заява № 26864/03), йдеться: «Обвинувачення для цілей п.1 ст.6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру».

4.20.У рішенні у справі «Абрамян проти Росії» (Abramyan v. Russia) від 09.10.2008, заява № 10709/02,Європейський суд з прав людини вказав, що надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, правової кваліфікації, яку суд може дати окремим фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого розгляду.

4.21.У рішенні у справі «Маточча проти Італії» (Mattoccia v. Italy) від 25.07.2000, заява № 23969/94, Суд зауважив: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. «в» ч.3 ст.6 Конвенції».

4.22.Згідно з практикою Суду, хоча основна мета статті 6 Конвенції стосовно розгляду кримінальних справ полягає в забезпеченні справедливого судового розгляду «судом», компетентним встановити обґрунтованість «будь-якого кримінального обвинувачення», це не означає, що ця стаття не стосується досудового провадження. Таким чином, вимоги статті 6 (зокрема, пункту 3) можуть також бути застосовними ще до того, як справу направлено на розгляд суду, якщо - і тією мірою, якою недотримання таких вимог на самому початку може серйозно позначитися на справедливості судового розгляду (рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009, заява № 16404/03).

4.23.Отже, відсутність належного викладення формулювання конкретного обвинувачення щодо кожного правопорушення може істотно вплинути на права учасників справи щодо забезпечення «права на справедливий суд» та порушення права на захист.

4.24.Європейський суд з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофеєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», рішення від 20.09.2016, заява № 926/08) неодноразово зазначав, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

4.25.За таких обставин суддя дійшов висновку, що службовими особами територіального органу Національної поліції не доведено наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156 КУпАП, отже, суддя констатує відсутність правових підстав для притягнення останньої до адміністративної відповідальності.

4.26.Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

4.27.Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате провадження підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. При наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП орган (посадова особа) по справі про адміністративне правопорушення виносить постанову про закриття справи (ст. 284 КУпАП).

Керуючись ст. 7,9,247,280,284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю в її діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156 КУпАП.

Ця постанова судді може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення (складення) постанови.

Постанова судді набирає законної сили після спливу встановленого строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя А. Є. Бєлоусов