П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., за участю секретаря судового засідання Кравчук А.В., прокурора Кизименко К.О., особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника адвоката Есенова О.Р., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України,

не працюючої, яка зареєстрована та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , яка обіймала посаду головного спеціаліста відділу роботи з персоналом Управління роботи з персоналом Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області до 14 листопада 2023 року та будучи суб?єктом відповідальності за правопорушення, пов?язані з корупцією, як суб?єкт декларування, який припиняє діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування та яка є суб?єктом відповідальності згідно підпункту в) пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (державний службовець), в порушення вимог ч. 2 ст. 45 вказаного Закону, пункту 2 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 № 958/29088 із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №1 від 18.08.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.08.2016 №1153/29283, несвоєчасно, без поважних причин, а саме 03.01.2024 опублікувала на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями «при звільненні». Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Розгляд справи було призначено на 29.10.2024, при цьому 28.10.2024 до суду від ОСОБА_1 поступила заява про відкладення судового засідання, у зв`язку з її хворобою.

20.10.2024 постановою суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області постановлено строк розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення зупинити до її одужання, а розгляд справи відкласти, про що повідомити учасників справи.

Судове засідання 05.11.2024 не відбулося через перебування судді в нарадчій кімнаті по іншій справі, та було відкладено на 11.11.2024.

08.11.2024 до суду від захисника ОСОБА_1 адвоката Есенова О.Р. поступило клопотання про надання можливості ознайомитися з матеріалами справи.

11.11.2024 до суду від захисника ОСОБА_1 адвоката Есенова О.Р. поступило клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю.

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.11.2024 поновлено строк розгляду вказаної справи.

19.11.2024 від ОСОБА_1 поступило клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП. В клопотанні серед іншого зазначено, що про зміни які відбулися у законодавстві вона не знала, а саме, що 12.10.2023р. набрав чинності Закон України №3384-IX, а на попередній роботі про вищевказані зміни ніхто не повідомляв. В період 16.09.2023 по 10.12.2023 вона перебувала за кордоном.(в 2023р, з лютого я перебувала у відпустці без збереження заробітної плати, яку продовжувала кожні три місяці, 14.11.2023 звільнилась перебуваючи за кордоном, а повернулась лише 10.12.2023.

Згідно даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію при звільненні вона подала 03.01.2024р. За змістом протоколу №263 від 08.10.2024р. вбачається, що управлінням стратегічних розслідувань у Закарпатській області. зазначив дату виявлення правопорушення 08.10.2024 року, дата складання протоколу. З даним висновком не погоджується, оскільки в законодавстві чітко не визначено, що є моментом виявлення правопорушення, тоді як судова практика послідовно пов?язує цей момент з днем виявлення правопорушення саме органом, який уповноважений на складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, як початкового етапу процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності. Днем виявлення правопорушення слід вважати день, коли до уповноваженого органу надійшли будь які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення. B матеріалах справи знаходиться лист Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області від 26.04.2024, в якому надаються копії документів стосовно державних службовців звільнених станом на 26.04.2024 з поіменно вказаними працівниками, на запит Управління стратегічних розслідувань у Закарпатській області від 17.04.2024р. В управлінні стратегічних розслідувань у Закарпатській області, вказаний лист зареєстровано 02.05.2024р., тому днем виявлення правопорушення вчиненого нею слід вважати 02.05.2024 року. Отже, з врахуванням того, що днем виявлення є 02.05.2024 року, та термін притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУПАН, минув, у зв`язку з чим просить провадження у справі закрити на підставі ст. 38 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала усе викладене у поданому клопотанні та пояснила, що з 22.04.2023 перебувала у відпустці без збереження заробітної плати, яку продовжувала кожні три місяці та 14.11.2023 в електронному документообігу подала заяву на звільнення. Весь цей час перебувала за кордоном, тому про те що було відновлено декларування їй не було відомо. Разом з тим, про те, що повинна подати декларації вона знала і коли повернулася до України, 10.12.2023 та отримавши на роботі дані про доходи подала щорічну декларацію та після звільнення. Просила закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Есенов О.Р. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 4 ст. 38 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки вона являючись суб`єктом декларування в порушення вимог ч.2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, а саме 03.01.2024 опублікувала на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями «при звільненні». Вина ОСОБА_1 доведена зібраними по справі доказами. Разом з тим, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що вказане правопорушення було виявлено ще 17.04.2024, тому не заперечила щодо закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 за спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, позицію захисника, висновок прокурора, дослідивши матеріали справи приходжу до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для її правильного вирішення.

Статтею 1 Закону №1700-VІІ «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність. Суб`єкти декларування - це особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 4 частини 1 статті 3 Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

В судовому засіданні встановлено, що наказом Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області від 02.01.2018 року №2-К ОСОБА_1 призначено з 02 січня 2018 року на посаду головного спеціаліста з питань запобігання корупції Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області.

Також встановлено, що 02.01.2018р. ОСОБА_1 склала присягу державного службовця.

Наказом Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області від 30.01.2023 року №188-К ОСОБА_1 із 30 січня 2023 року переведено з посади головного спеціаліста з питань запобігання корупції Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області на рівнозначну посаду головного спеціаліста відділу роботи з персоналом управління роботи з персоналом Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області.

Таким чином, ОСОБА_1 у відповідності до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

З копії наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області від 14.11.2023 року №769-К слідує, що звільнено ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста відділу роботи з персоналом Управління роботи з персоналом Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області з 14 листопада 2023 року за угодою сторін, відповідно до частини другої статті 86 Закону України «Про державну службу».

Відповідно до ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в «г» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно п.5 ч.1, ч.5 ст. 12 ЗУ «Про запобігання корупції» Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

Так, у відповідності до вимог ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 , як суб`єкт декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язана була протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями.

При цьому, як вбачається з долучених до протоколу даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями 03.01.2024 о 20:25 год., тобто несвоєчасно.

Поважних причин щодо несвоєчасного подання декларації (за період неохоплений раніше поданими деклараціями) суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, не навела, як і не надала доказів на підтвердження наявності таких.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема: протоколом №261 про адміністративне правопорушення від 08.10.2024 року, який складено уповноваженою особою, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 08.10.2024, копією наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області від 02.01.2018 року №2-К яким ОСОБА_1 призначено з 02 січня 2018 року на посаду головного спеціаліста з питань запобігання корупції Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області, копією Присяги державного службовця, яка підписана ОСОБА_1 02.01.2018р.; копією наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області від 30.01.2023 року №188-К яким ОСОБА_1 із 30 січня 2023 року переведено на посаду головного спеціаліста відділу роботи з персоналом управління роботи з персоналом Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області; копією наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області від 14.11.2023 року №769-К про звільнення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста відділу роботи з персоналом Управління роботи з персоналом Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області з 14 листопада 2023 року; даними з Єдиного державного реєстру декларацій з відомостями щодо подачі декларації «При звільненні» ОСОБА_1 , якими підтверджується, що ОСОБА_1 таку декларацію подала 03.01.2024 о 20:25, рапортом

Окрім того, до матеріалів справи ОСОБА_1 додано копію листа Управління стратегічних розслідувань в Закарпатській області від 17.04.2024 який було скеровано начальнику ГУ Держпродспоживслужби в Закарпатській області, про направлення копій документів щодо ОСОБА_1 та вказується про наявність в її діях ознак адміністративних правопорушень передбачених ст. 172-6 КУпАП.

Обставин, які б перешкоджали ОСОБА_1 до 00:00 год. 14.12.2023 року подати декларацію (за період неохоплений раніше поданими деклараціями) як суб`єкт декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, в судовому засіданні встановлено не було.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, вважаю, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, узгоджуються між собою та доповнюють один одного, а тому приходжу до висновку, що в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 172-6 КУпАП.

Разом з тим, згідно з ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відтак, для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, важливу роль відіграє день виявлення правопорушення.

Адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є правопорушенням, пов`язаним з корупцією.

У складеному щодо ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення уповноваженою особою зазначено, що початком обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення є момент, коли особою, уповноваженою на складання протоколу, зібрано та проаналізовано фактичні дані та зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення. Процесуально такий висновок оформляється протоколом про адміністративне правопорушення. Тому, днем виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, слід вважати дату складання цього протоколу, тобто 08.10.2024.

Однак, із таким твердженням погодитись не можна, оскільки чинне законодавство жодним чином не пов`язує момент фіксації правопорушення у протоколі, з моментом, коли особі стало відомо (чи могло бути відомо) про вчинення адміністративного правопорушення.

Сам факт виявлення адміністративного правопорушення не є тотожним факту складання протоколу. Це різні юридичні факти: виявлення факту адміністративного правопорушення це отримання органом, уповноваженим на складання відповідного протоколу, відомостей про вчинення такого правопорушення та особу, яка його вчинила. У той час, як складання протоколу про адміністративне правопорушення є процесуальним наслідком факту виявлення, це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення.

Тобто, момент виявлення адміністративного правопорушення та його фіксування в результаті заходів, проведених уповноваженим органом (посадовою особою), спрямованих на встановлення обставин справи про адміністративне правопорушення, є двома різними юридичними фактами.

Разом з тим, складання протоколу це остаточний, завершальний етап складання процесуального документу на підставі раніше виявлених фактів щодо встановлених порушень, які підпадають під встановлені заборони визначені законодавством у сфері боротьби з корупцією.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи убачається, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, органом, який в подальшому склав відповідний протокол, вже було виявлено станом на 17.04.2024, коли Управління стратегічних розслідувань в Закарпатській області скерувало начальнику ГУ Держпродспоживслужби в Закарпатській області лист, в якому просило направити копії документів щодо ОСОБА_1 (накази призначення, переведення, звільнення з посади…), та в такому вказується про наявність в її діях ознак адміністративних правопорушень передбачених ст. 172-6 КУпАП.

Тобто, інформацією про правопорушення, вчинення якого ставиться у провину ОСОБА_1 уповноважений орган володів станом на 17.04.2024.

Ключовим фактором, який впливає на перебіг строків накладення стягнення, є момент його виявлення, а збирання доказів на підтвердження адміністративного правопорушення не відтерміновує початку цього строку. Можливість відновлення або поновлення цих строків КУпАП також не передбачено.

Відтак, днем виявлення правопорушення слід вважати день, коли до уповноваженим органом отримано відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення.

Тому, приходжу до висновку, що станом на 17.04.2024, уповноваженому органу Управління стратегічних розслідувань в Закарпатській області, вже було отримано відомості про можливе вчинення даного адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , і є моментом виявлення даного правопорушення.

Після початку здійснення відповідної перевірки за фактом ймовірного правопорушення, уповноважений орган мав об`єктивну можливість зібрати відповідні докази та скласти протокол про вчинення адміністративного правопорушення.

Важливою складовою діяльності спеціально уповноважених суб`єктів, які в межах своєї компетенції безпосередньо здійснюють заходи щодо виявлення, припинення та розслідування корупційних правопорушень є її своєчасність і повнота.

З огляду на встановлені факти, вважати моментом виявлення вчиненого правопорушення момент складання протоколу, є помилковим.

З урахуванням наведеного початок перебігу строку накладення адміністративного стягнення у цій справі необхідно обчислювати із 17.04.2024, оскільки саме з цього часу відповідною службою почався збір матеріалів. Отже, строк накладення адміністративного стягнення, відповідно до ст. 38 КУпАП, спливає через шість місяців з моменту виявлення, що в даному випадку є 17.10.2024.

В силу п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Вказівка законодавця у п. 7 ст. 247 КУпАП «на момент розгляду справи» означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст. 38 КУпАП, а сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст. 38 КУпАП, а передбачений ст. 277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об`єктивного і повного з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.

Якщо на момент розгляду справи в суді закінчилися строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суддя в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення повинен дослідити всі обставини справи, встановити, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, чи належить особа до суб`єктів цього корупційного правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закрити провадження у справі.

Таким чином, оскільки на момент розгляду справи суддею строк, передбачений ч. 4 ст. 38 КУпАП, закінчився, провадження у даній справі слід закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

При цьому з правового аналізу вказаної норми (п. 7 ст. 247 КУпАП) вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи у вчиненні правопорушення провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи у вчиненні правопорушення.

Зазначаю, що закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи у вчиненні правопорушення.

Керуючись ст. ст. 38, 247, 172-6, ч. 1, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 4 ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.Б. Шумило