Справа № 944/5997/23 Головуючий у 1 інстанції: Швед Н.П.
Провадження № 33/811/466/24 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника Тимощука О.І. на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 02 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУПАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одної тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 536 (п?ятсот тридцять шість) грн 80коп, який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 об 14год 12хв 18 вересня 2023 року по вулиці Львівській, 78, в м.Яворів Львівської області, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Jetta», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння із згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою технічного приладу «Драгер», тест N?1658 проба позитивна, результат 2,41% проміле, чим порушив п.2.9а Правил Дорожнього Руху України, тобто, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУПАП. В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Не погоджуючись з даною постановою захисник Тимощук О.I. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови Яворівського районного суду Львівської області від 02 січня 2024 року, скасувати її, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУПАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на такі доводи: ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду, пропонував і вимагав проїхати в медичний заклад, однак на відео, яке долучено працівниками поліції дані обставини не відображені; в матеріалах справи відсутні сертифікати повірки приладу Драгер; з долученої роздруківки не можливо встановити дату проведення відповідного аналізу та приналежність даного тесту саме ОСОБА_2 ; поліцейським в протоколі пpo адміністративне правопорушення не зазначено ознаки алкогольного сп`яніння; в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та захисник Тимощук О.І. не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлені, про причину неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, крім того в матеріалах справи наявна розписка, яка підтверджує, що захисник ОСОБА_3 був повідомлений про дату та час розгляду справи заздалегідь, відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП.

Крім того, згідно довідки про доставку повідомлення, 26.04.2024 року судові повістки сформовані в електронному вигляді і доставлені на номери мобільних телефонів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що відповідає вимогам Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасника судового процесу, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України №28 від 23.01.2023 року.

За наведеного, з огляду на положення ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути справу за їх відсутності, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: тестом №1658 від 18.09.2023 на вміст алкоголю, проведеного за допомогою технічного приладу "Драгер" відповідно до якого вміст алкоголю у видихуваному повітрі ОСОБА_1 становить 2.41%, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозаписом, який міститься на СD-R диску, відповідно до якого ОСОБА_1 , пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу, результат 2,41 проміле та був відсторонений від керування транспортним засобом працівниками поліції.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду, пропонував і вимагав проїхати в медичний заклад, оскільки вказані доводи були предметом розгляду у суді першої інстанції, який надав їм вірну оцінку та відхилив за необґрунтованістю.

Посилання апелянта на те, що матеріалах справи відсутні сертифікати повірки приладу Драгер, не спростовує висновків суду про винуватість ОСОБА_1 та не може слугувати підставою для скасування чи зміни прийнятого судового рішення.

Згідно розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 09 листопада 2015 року, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Як вбачається з відеозапису працівників поліції ОСОБА_1 не вимагав від них надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки для ознайомлення.

Суд апеляційної інстанції також не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що поліцейським в протоколі пpo адміністративне правопорушення не зазначено ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки це не входить до предмету дослідження у вказаній справі. В цій справі є доведеними обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом та перебування його у стані алкогольного сп`яніння.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо відсутності направлення на проходження огляду на стан сп`яніння є необґрунтованими, оскільки направлення для проходження огляду на стан сп`яніння, працівник поліції може виписати в разі виявлення бажання особи (водія) пройти медичний огляд в медичній установі. За інших обставин, таке направлення не надається.

Відтак, доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими. Таку позицію слід розцінювати, як намагання уникнути установленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Всі інші доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, мають формальний характер та зводяться до власної оцінки фактичних обставин справи та зібраних у справі доказів, при цьому, апелянт оцінює ці докази вибірково, ігноруючи при цьому їх сукупність.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова районного суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

поновити захиснику Тимощуку О.І. строк апеляційного оскарження.

Постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 02 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУПАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника - адвоката Тимощука О.І. - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк