єдиний унікальний номер справи 546/324/24
номер провадження 3/546/159/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі судді Зіненка Ю.В., розглянувши матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого в ТОВ «Охоронний холдінг» м. Київ, вул. Курнатовського, б. 20 А , РНОКПП не встановлено,

за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що 10 квітня 2024 року о 13 годині 32 хвилин на 306 км а/д Київ-Харків-Довжанський, у межах населеного пункту м. Решетилівка, ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 320D, н.з. НОМЕР_1 , будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, чим порушив ст. 31 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів». Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.

У судовому засіданні 13 травня 2024 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину не визнав та суду пояснив, що про встановлене обмеження він дізнався тільки від працівників поліції під час зупинки транспортного засобу. Також надав суду постанову про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, винесену 22.04.2024 в.о. начальника відділу Лохвицього відділу ДВС у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ващенком С.П. (а.с.10).

Суд, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши наявні в матеріалах справи докази, доходить наступних висновків.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності працівниками поліції було надано:

протокол про адміністративне правопорушення від 10.04.2024 серія ААД № 628861, в якому зазначені обставини керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом (а.с. 1);

копію постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, винесену старшим державним виконавцем Деснянського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Чернухою О.В. (а.с. 2);

DVD-диск із відеозаписом, з якого встановлено, що під час складення адміністративних матеріалів за порушення ОСОБА_1 швидкісного режиму працівниками поліції було встановлено, що стосовно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, державним виконавцем встановлене тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. ОСОБА_1 зазначав, що йому нічого не відомо про встановлені обмеження і постанови державного виконавця він не отримував (а.с. 3).

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Норми статті 280 КУпАП визначають обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Так, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 3 ст. 126 КУпАП встановлює юридичну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого умислу, тобто якщо особа на день вчинення правопорушення знає про встановлення тимчасового обмеження у праві щодо неї, однак знехтувавши цим обмеженням, свідомо продовжує користуватись наданим правом.

Відповідно до частини 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови, зокрема про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Дана постанова надсилається сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Однак матеріали справи не містять ані доказів направлення даної постанови державного виконавця боржнику, ані доказів її отримання ним.

Крім того з переглянутого відеозапису судом не встановлено тієї обставини, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 знав про встановленні тимчасові обмеження у праві керування транспортними засобами. При цьому ОСОБА_1 посилався на те, що навіть в «Дії» жодних обмежень відносно нього не було.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Суд при оцінці наявних у справі доказів враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Отже, враховуючи сукупність вищевикладених обставин та висновків, з огляду на імперативні положення ч. 3 ст. 62 Конституції України, норми ст. 245, 251, 278, 280 КУпАП, об`єктивні докази, які б «поза розумним сумнівом» свідчили про вчинене особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 правопорушення, в матеріалах справи відсутні і органом, який ініціювала процедуру його притягнення до адміністративної відповідальності не доведені.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Приписами статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що розпочате адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП слід закрити у зв`язку з відсутністю складу вищевказаного адміністративного правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

У зв`язку із закриттям провадження по даній справі вилучене посвідчення водія слід повернути власнику ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, та керуючись статтями 7, 126, 247, 280, 283, 284, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучене посвідчення водія повернути власнику ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.В. Зіненко