Провадження № 3/734/1339/24 Справа № 734/1932/24
ПОСТАНОВА

іменем України

17 травня 2024 року смт Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Іванюк Т.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони центрального регіону, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , місце служби і посада: інструктор навчального взводу навчальної роти 718 окремого навчального автомобільного батальйону ІНФОРМАЦІЯ_2 , солдат, військовий квиток НОМЕР_1 , -

за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

в с т а н о в и в :

У відповідності до ст. ст. 17, 65 Конституції України ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 15.01.2024 № 15 військовослужбовця військової служби за контрактом солдата ОСОБА_1 призначено на посаду інструктора навчального взводу навчальної роти 718 окремого навчального автомобільного батальйону ІНФОРМАЦІЯ_2 та приступив до виконання обов`язків за посадою.

Під час проходження військової служби у лавах Збройних Сил України на солдата ОСОБА_1 розповсюджується дія військових Статутів Збройних Сил України, які визначають загальні права та обов`язки військовослужбовців і їх взаємовідносини.

Зокрема, відповідно до ст. 4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язує солдата ОСОБА_1 виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

У свою чергу, ст. ст. 1-3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, визначають, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку та досягається, окрім іншого, шляхом свідомого ставлення військовослужбовця до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі, особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України кожного військовослужбовця зобов`язано додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Згідно з ст. 29, 30, 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.

У відповідності до функціональних обов`язків інструктора навчального взводу навчальної роти 718 окремого навчального автомобільного батальйону ІНФОРМАЦІЯ_2 та приступив до виконання обов`язків за посадою є прямим начальником військовослужбовців взводу, який проходить навчання та в мирний і воєнний час відповідає за якість проведення занять та ефективність навчання особового складу, навчання і виховання військовослужбовців рядового і сержантського (старшинського) складу, їх військову дисципліну, охайний зовнішній вигляд, фізичну підготовку, правильне зберігання і експлуатацію озброєння, техніки та іншого майна взводу, внутрішній порядок у підрозділі, правильне несення служби військовослужбовцями рядового і сержантського (старшинського) складу в добовому наряді.

Таким чином, солдат ОСОБА_1 є військовим начальником усього особового складу взводу, який проходить навчання за посадою, який постійно обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, а тому відповідно до примітки ст. 17213 та ст. 425 КК України є військовою службовою особою - суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 172-15 КУпАП.

Так, у відповідності до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, Збройних Сил України та інших державних органів, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та закінчується прийняттям рішення про демобілізацію. Демобілізація - комплекс заходів спрямованих, крім іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України на організацію і штати мирного часу.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію приймає Президент України, яким на теперішній час відповідних рішень прийнято не було.

Тобто, особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17.03.2014 № 303 на визначених територіях України та продовжується на цих територіях до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію, яке станом на теперішній час оголошене не було.

Відповідно до п. 4 підрозділу 2 розділу Ш Правил забезпечення пожежної безпеки в системі Міністерства оборони України затверджених наказом МОУ № 143 від 02.04.20219: контроль за печами та опалювальними котлами в підрозділах покладається на старшину та чергового роти, у штабі військової частини - на чергового штабу частини.

Згідно до ст. 187 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України пожежна безпека в Збройних Силах України забезпечується здійсненням комплексу організаційних і технічних заходів, спрямованих на запобігання виникненню пожежі, та системою пожежного захисту; усі військовослужбовці повинні знати й виконувати вимоги пожежної безпеки (додаток 19 до цього Статуту) і вміти користуватися засобами пожежогасіння; у разі виникнення пожежі військовослужбовець повинен вжити заходів для виклику пожежного підрозділу та гасіння пожежі всіма наявними засобами, а також для рятування людей, озброєння, бойової та іншої техніки і матеріальних засобів.

Відповідно до п. 2 додатку 19 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України 3 метою пожежної безпеки заборонено: розпалювати вогонь ближче ніж за 40 м від будівель, майданчиків з майном і машинами, а також курити й застосовувати приладдя з відкритим вогнем у парках, сховищах, ангарах та подібних до них приміщеннях.

Відповідно до ст. 298 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України черговий частини зобов`язаний:

- особисто перевіряти не менше ніж двічі на добу (з них один раз уночі) несення служби добовим нарядом і додержання внутрішнього порядку в підрозділах, вживати заходів для запобігання кримінальним та іншим правопорушенням, випадкам порушення вимог безпеки, а також для усунення виявлених недоліків;

- постійно знати місце перебування командира військової частини, негайно доповідати йому про всі надзвичайні події у військовій частині, про самовільно відсутніх військовослужбовців строкової військової служби і вжиті заходи щодо їх розшуку;

- постійно перебувати в кімнаті чергового; виходячи у службових справах, залишати замість себе помічника й сповіщати йому, куди і на який час вибув;

- у разі виникнення пожежі, стихійного лиха в розташуванні військової частини чи поблизу неї негайно вживати заходів для врятування Бойового Прапора військової частини, людей, озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, матеріальних засобів; викликати пожежний і черговий підрозділи та до їх прибуття організувати гасіння пожежі.

Положенням ст. 301 - 302 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що помічник чергового військової частини призначається з військовослужбовців молодшого офіцерського складу, а також сержантського (старшинського) складу, які проходять військову службу за контрактом, та підпорядковується черговому військової частини. Зазначений помічник чергового повинен знати інструкцію чергового військової частини, вміти поводитися із засобами оповіщення та зв`язку, приладами радіаційної і хімічної розвідки, які перебувають у чергового військової частини; залишаючись за чергового, виконувати його обов`язки. У разі відсутності у складі добового наряду чергового штабу військової частини після закінчення робочого дня проводити огляд пожежного стану приміщень штабу військової частини; помічникові чергового військової частини, призначеному з військовослужбовців сержантського (старшинського) складу, підпорядковуються всі військовослужбовці добового наряду, крім військовослужбовців офіцерського складу.

Водночас, в порушення наведених вище вимог законодавства, солдат ОСОБА_1 , знаючи та розуміючи зміст покладених на нього обов`язків з військової служби, діючи всупереч зазначеним обов`язкам, визначеним у Статутах Збройних Сил України, допустив недбале ставлення до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, при наступних обставинах.

З 06.03.2024 по 07.03.2024 солдат ОСОБА_1 заступив пічником чергового по району розташування військової частини НОМЕР_2 та приступив до виконання обов`язків. Разом із солдатом ОСОБА_1 черговим по району розташування військової частини НОМЕР_3 заступив капітаном ОСОБА_2 .

У подальшому, 07.03.2024 близько 06 год 00 хв солдат ОСОБА_1 виконуючи обов`язки чергового, перебуваючи у кімнаті чергового по району розташування військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується у АДРЕСА_2 після виходу надвір чергового капітана ОСОБА_2 вийшов також на перекур, тим самим залишив кімнату чергового по району розташування військової частини НОМЕР_2 без нагляду, що прямо заборонено ст. 298 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Після повернення до кімнати чергового солдат ОСОБА_1 та капітан ОСОБА_2 помітили, що біля печі виникла пожежа та розпочали вживати заходів щодо гасіння пожежі, збереження військового майна та викликали пожежну команду військової частини НОМЕР_4 , о 08 год 10 хв пожежу було локалізовано, а о 09 год 20 хв - ліквідовано.

Внаслідок пожежі було знищено майно відділення зв`язку військової частини НОМЕР_2 на суму 71337 грн 81 коп та майно інженерної служби військової частини на суму 30757 грн 74 коп. Загальна сума завданої матеріальної шкоди становить 102095 грн. 55 коп.

Таким чином, військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_1 , обіймаючи посаду інструктора навчального взводу навчальної роти 718 окремого навчального автомобільного батальйону ІНФОРМАЦІЯ_2 та помічника чергового по району розташування військової частини НОМЕР_2 , будучи військовою службовою особою, у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 16, 187, 298, 301-302, п. 2 додатку 19 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 4 підрозділу 2 розділу III Правил забезпечення пожежної безпеки в системі Міністерства оборони України затверджених наказом МОУ № 143 від 02.04.20219, в умовах особливого періоду, 07.03.2024 близько 06 год 00 хв виконуючи обов`язки помічника чергового (за відсутності чергового - обов`язки чергового) по району розташування військової частини НОМЕР_3 , яка дислокується у АДРЕСА_2 , внаслідок неналежного виконання вимог пожежної безпеки під час виконання ним службових обов`язків у добовому наряді, несвоєчасного здійснення контролю за печами, покинув приміщення кімнати чергового щоб покурити, тобто залишив кімнату чергового без нагляду, внаслідок чого розпочалась пожежа у вказаному приміщенні, що призвело до знищення майна відділення зв`язку та інженерної служби на загальну суму 102 095 грн. 55 коп, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП - недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, свою вину визнав, з порушенням згоден.

Вислухавши пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 , у вчиненні зазначених вище дій в повному обсязі зібраними по справі доказами у їх сукупності, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення № 19 від 03 травня 2023 року в якому викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення і пояснення ОСОБА_1

- матеріалами службового розслідування;

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

В ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, суд вважає доведеним, що дії ОСОБА_1 повинні бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, як недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не виявлено.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує дані про особу ОСОБА_1 , його ставлення до вчиненого, те що він проходить військову службу, під час якої вчинив дане правопорушення, та вважає можливим застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 33, ч. 2 ст. 172-15, ст.ст. 252, 283 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Козелецького районного суду

Чернігівської області Т.І.Іванюк