Справа № 524/3089/24
Провадження 3/524/1332/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2024 Суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Гусач Олександр Миколайович, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, ІПН НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

11.03.2024 року о 22-41 год. у м. Кременчуці по вул.. Університетській ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 11.03.2024 року близько 22 години їхав зі своїм другом на автомобілі «ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_2 . За кермом був ОСОБА_2 Зупинились на вулиці Університетській. Водій вийшов та пішов, а він залишився в автомобілі. В цей час під`їхали працівники поліції та почали казати, що вони порушили ПДР України. Повідомили, що виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на місці. Він погодився. Результат виявився позитивним і він з ним не погодився. Разом із поліцейськими поїхали в медичний заклад. Туди ж приїхав його товариш, який сказав, що він може відмовитися проходити огляд оскільки не є водієм, що він і зробив.

Захисник адвокат Шевцова Л.В. в судовому засіданні просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Посилалась на відсутність доказів факту керування автомобілем саме ОСОБА_1 , безпідставну зупинку транспортного засобу «ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_2 та перевірку документів, відсутність в матеріалах справи направлення на огляд, а також неналежність доказів що містяться в матеріалах справи.

Окрім того, захисником заявлено клопотання про виклик та допит у якості свідків громадянина ОСОБА_3 та працівників патрульної поліції, які були присутні під час складання матеріалів на ОСОБА_1 . Розглянувши вказане клопотання суд доходить висновку про його необґрунтованість та відмовляє в задоволенні клопотання захисника. При цьому суд наголошує на тому, що жодних обов`язкових вимог про виклик та допит свідків чи інших осіб по справі у суді положення КУпАП не передбачають. Виклик свідків є правом, а не обов`язком суду, та здійснюється лише на розсуд суду при необхідності встановлення додаткових обставин справи. Даних про те, що ОСОБА_2 є свідком подій, що мали місце 11.03.2024 року матеріали справи не містять, а все спілкування працівників поліції з особою, що притягається до адміністративної відповідальності зафіксовано на боді-камери та відповідний відеозапис є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вислухавши захисника, ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення вимог п. 2.5 ПДР України та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №434927 від 12.03.2024 року;

- тестуванням на алкоголь, яке проведено за допомогою приладу «Драгер»;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 761, в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`янннія;

- рапортом поліцейського;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського

та іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Згідно з диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само і за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння.

У п.2.5.Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з Розділом 1 п.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зазначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд вважає безпідставними твердження захисника про те, що працівниками патрульної поліції не дотримано вимог законодавства в частині зупинки транспортного засобу з підстав, передбачених ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Як вбачається з переглянутого відеозапису ОСОБА_1 було повідомлено про причину його зупинки після зупинки транспортного засобу.

Разом з цим, підстави для зупинки транспортного засобу не є предметом перевірки суду при вирішенні питання про наявність чи відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченогост.130 КУпАП та самі по собі не можуть вказувати на відсутність події правопорушення. В разі, якщо особа, що притягається до адміністративної відповідальності, вважає незаконними дії працівників поліції щодо зупинки її транспортного засобу, вона не позбавлена можливості оскаржити ці дії в порядку адміністративного судочинства.

Суд відхиляє доводи захисника та ОСОБА_1 про те, що він автомобілем не керував, оскільки вони повністю спростовуються дослідженим у судовому засіданні відеозаписами з відео реєстратора, встановленого на службовому автомобілі працівників патрульної поліції та нагрудних камер поліцейських, з яких постає, що транспортний засіб «ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_2 рухається попереду автомобіля працівників патрульної поліції та зупиняється після увімкнення поліцейськими червоних проблискових маячків. Одразу ж після зупинки до автомобіля підходять співробітники патрульної поліції. Сам автомобіль «ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_2 після зупинки увесь час перебуває в об`єктиві камер і з транспортного засобу ніхто не виходить. На місці водія перебуває ОСОБА_1 , який спілкуючись з працівниками поліції жодного разу не повідомляє про те, що не він керував транспортним засобом, а навпаки повідомляє куди та з якою метою їхаві намагається пояснити, що не порушував правила дорожнього руху.

Таку версія ОСОБА_1 та не визнання своєї вини суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП врегульовано в Розділі Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015. Відповідно до пунктів 3-6 вказаного Розділу направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

В п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами, далі - Порядок) зазначається, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Так, з відеозапису з нагрудних боді-камер працівників поліції, вбачається, що на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» ОСОБА_1 погоджується. Пройшовши огляд на місці зупинки не погоджується з його результатом (1,47%). На пропозицію працівника поліції пройти огляд у лікаря нарколога ОСОБА_1 повідомляє, що згоден і разом з поліцейськими прямує до медичного закладу. Перебуваючи в медичному закладі постійно комусь телефонує , розповідає про те що відбувається, намагається тягнути час та врешті решт о 23год 58 хв., перебуваючи в кабінеті лікаря, повідомляє про те, що не буде проходити огляд на стан сп`яніння, оскільки не вважає себе п`яним.

Під час оформлення працівниками поліції адміністративного протоколу ОСОБА_1 були роз`яснені права та обов`язки та надана можливість скористатися юридичною допопмогою.

Аналізуючи таку поведінку особи, що притягається до адміністративної відповідальності суд зазначає, що ОСОБА_1 під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, висловивши незгоду з результатами проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, , а тому в його діях є склад правопорушення передбаченого ч.1ст.130 КУпАП .

Твердження про те, що працівники поліції не видали відповідне направлення для проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі не приймаються судом до уваги, оскільки ОСОБА_1 спочатку погодився пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, та разом із працівниками поліції прибув до КНП «Кременчуцька міська лікарня планового лікування», де вже перебуваючи в кабінеті лікаря, у його присутності, відмовився проходити огляд на стан сп`яніння.

Посилання захисника на допущені працівниками поліції порушення під час складання протоколу, що тягне за собою визнання доказів недопустимими, є надуманими, такими, що повністю спростовуються матеріалами справи та жодним чином не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України.

Враховуючи, викладене, а також те, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, при накладенні адміністративного стягнення, керуючись ч.1 ст. 130 КУпАП та з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, вважаю, за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 245, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн.. 60 (шістдесят) коп. (Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача UA0026001 Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом 15 днів з дня вручення копії постанови.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення підлягає стягненню подвійний розмір штрафу в розмірі 34000 грн.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подається протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м Кременчука.

Строк пред`явлення документа до виконання 3 місяці з дня винесення постанови.

Суддя Олександр ГУСАЧ