КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 33/824/5068/2024 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Яворського М.А., за участю секретаря судового засідання Русан А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану захисником Мельниченко Миколою Сергійовичем, на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2024 року щодо притягнення :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №683709 від 30 травня 2024 року, водій ОСОБА_1 30 травня 2024 року близько 13 години 40 хвилин, в Київській області, в Бучанському районі, в с. Крюківщина, вулиця В?ячеслава Чорновола, 46А, керуючи автомобілем Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 перед поворотом ліворуч на світлофорі, не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє ліве положення на проїзній частині та здійснив зіткнення з транспортним засобом Land Rover д.н.з. НОМЕР_2 , який їхав у попутному напрямку внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.4 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ст. 124 КУпАП.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить поновити строк на оскарження, оскільки 12 вересня 2024 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в строк, визначений законодавством. В подальшому, 01 жовтня 2024 року відповідно до постанови Київського апеляційного суду, апеляційну скаргу було повернуто скаржнику, адже судом встановлено, що перебіг строку у даній справі розпочався 02 вересня 2024 року, відтак останній день на подання апеляційної скарги - 11 вересня 2024 року. Захисник апелянта наголошує, що КУпАП не визначено правила обчислення процесуальних строків, тому питання обчислення процесуальних строків повинно бути розглянуто за аналогією закону, тобто у передбаченому ст.ст. 115-118 КПК України порядку.

Так, апелянт вказує, що схема місця ДТП має недоліки в частині неповноти внесення відомостей щодо місця зіткнення та визначення його місця розташування відносно межі проїзної частини. Таким чином, було порушено «Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року.

Наголошує, що на схемі ДТП також зазначені недостовірні та неповні відомості, а саме: яка дорога є головною, а яка другорядною; в зоні дії яких дорожніх знаків відбулась ДТП, що як наслідок дає розуміння кількості смуг у відповідному напрямку руху і як наслідок можливості визначати відповідне крайнє положення на дорозі.

Так, згідно схеми місця ДТП (графічне зображення параметрів проїзної частини) зазначено, що проїзна частина вул. В. Чорновола має три смуги для руху у напрямку слідування транспортних засобів учасників аварійних подій. Більше того, зазначено, що транспортні засоби розташовувались у наступному порядку: Land Rover д.н.з. НОМЕР_2 - крайня ліва смуга; Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 - центральна (друга) смуга). Однак, згідно фотографій зроблених на місці пригоди встановлено, що місце ДТП знаходиться в зоні дії дорожнього знаку 5.16 (напрямки руху по смугам) і чітко зазначено, що проїзна частина має лише дві смуги.

Тому ключове питання, розташування транспортних засобів на дорозі, яке було зафіксоване на схемі суперечить реальній обстановці, яка склалась безпосередньо на місці ДТП та показам водіїв.

Вказує, з метою усунення вказаної неповноти, захисник апелянта звертався з відповідним клопотанням про повернення матеріалів до патрульної поліції з метою доопрацювання, проте у задоволенні зазначеного клопотання - відмовлено.

Разом з тим, водії не вказували місця зіткнення при ДТП. Інспектор патрульної поліції визначив місце ДТП з урахуванням дорожньої обстановки, що не відповідає ПДР України та Інструкції.

Враховуючи наведене, захисник Мельниченко М.С просить апеляційний суд скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2024 року та винести нову, якою провадження у даній справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного порушення, передбаченого п.1 ч.1 ст. 124 КУпАП.

05 листопада 2024 року на адресу апеляційного суду надійшло заперечення на апеляційну скаргу від представника ОСОБА_3 - Глушкова В.О., відповідно до якого останній зазначає, що постанова суду першої інстанції є обґрунтованою із повним, об`єктивним та всебічним дослідженням обставин вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних у матеріалах справи, а висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п. 10.4 ПДР України, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є законним та обґрунтованим.

Відтак, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_3 - адвоката Глушкова В.О., який заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а також ОСОБА_1 та його захисника Мельниченка М.С., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення у даній справі мотивував своє рішення тим, що дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали дійшов висновку про доведеність вини водія ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №683709 від 30 травня 2024 року, водій ОСОБА_1 30 травня 2024 року близько 13 години 40 хвилин, в Київській області, в Бучанському районі, в с. Крюківщина, вулиця В?ячеслава Чорновола, 46А, керуючи автомобілем Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 перед поворотом ліворуч на світлофорі, не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє ліве положення на проїзній частині та здійснюючи розворот допустив зіткнення з транспортним засобом Land Rover д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.4 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ст. 124 КУпАП. (а.с.1).

В матеріалах справи міститься також схема місця ДТП, яка сталася 30 травня 2024 року, складена працівниками патрульної поліції, яка містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження (а.с.2).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 від 30 травня 2024 року зазначено, що 30 травня 2024 року близько 15:41 за адресою с. Крюківщина, вулиця В?ячеслава Чорновола, на світлофорі при розвороті з крайньої лівої смуги трапилось ДТП. Керуючи власним транспортним засобом Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 при розвороті на перехресті з крайньої лівої смогу, а на проїзній частині з двома смугами в попутному напрямку, проїхавши пішохідний перехід здійснював розворот відчув удар в лівий бік таким чином трапилось ДТП. (а.с. 3)

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3 від 30 травня 2024 року зазначено, що 30 травня 2024 року об 15:45 за адресою с. Крюківщина, вулиця В?ячеслава Чорновола, поруч біля підприємства «МХП» на світлофорі, рухався з міста Києва в бік с. Крюківщина в лівому ряду смуги на автомобілі Land Rover д.н.з. НОМЕР_2 , під час руху з правої смуги руху в його транспортний засіб здійснив зіткнення автомобіль Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження, а саме його автомобіль отримав пошкодження передньої частини, передній бампер, капот, праве переднє крило, спрацювали подушки безпеки. (а.с.4).

Також в матеріалах справи містяться фотографії з місця ДТП (а.с.13-21).

Відповідно до положень пункту 2.3 (б) Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до положень пункту 10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 10.4 Правил дорожнього руху України передбачено, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним т/з, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним т/з. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним т/з, які рухаються попереду нього і виконують розворот. За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового т/з, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю.

Відповідно до положень статті 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Системний аналіз матеріалів справи дає підстави для висновку, що суд першої інстанції дійшов до правомірного висновку про наявність вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП у зв`язку із порушенням ним вимог п.10.4 Правил дорожнього руху України.

Доходячи вказаного висновку суд апеляційної інстанції враховує наступне обставини справи та відповідні їм докази у справі .

Так, з матеріалів справи вбачається, що дорожньо-транспортна пригода мала місце на перехресті доріг, частина дороги на якій відбулась дорожньо - транспортна пригода передбачає дві смуги для руху в попутному напрямку. Одна з яких дозволяє рух як прямо та і на ліво (крайня ліва), а інша - лише рух прямо. Третя смуга (крайня права), яку відображено на фотододатках, є смугою для розгону транспортних засобів та фактично закінчується до перехрестя та світлофора.

Отже, маючи намір здійснення повороту ліворуч водій ОСОБА_1 мав би завчасно зайняти крайню ліву смугу руху.

Таким чином з огляду на характер пошкоджень транспортних засобів та розташування автомобілів, автомобіль Volkswagen Passat під керуванням ОСОБА_1 рухався з правої сторони від автомобіля Land Rover по смузі, яка передбачає лише рух прямо, тому здійснювати розворот із вказаної смуги він не мав права з врахуванням знаку, який був встановлений на даному перехресті «рух із правої смуги лише прямо».

Разом з тим, як вбачається із схеми ДТП, зіткнення відбулось на відстані 13,8 м. від світлофора розміщеного з лівої сторони (відносно напрямку руху автомобілів) та на відстані 1 м. від умовного закінчення зони перехрестя.

Посилання апелянта на невідповідність схеми ДТП працівниками поліції апеляційний суд оцінює критично, оскільки зазначена схема відповідає обставинам справи: місце розташування транспортних засобів (зображені на фотознімках), місце зіткнення, яке зображено на схемі ДТП з прив`язкою до світлофора та відповідно характеру пошкоджень та пояснень учасників щодо механізму зіткнення.

Також схема ДТП містить підписи водії транспортних засобів та працівника полії який її склав. Сам запис ОСОБА_1 у протоколі про незгоду із схемою ДТП, та зазначення ним що місце розвору має дві смуги спростовується матеріалами справи та відповідним інформаційно вказівним знаком.

Доводи апелянта щодо невірного зазначення схеми не підтверджено відповідними доказами та представником особи, яка притягується не спростовано обставини, які викладені в протоколі, схемі та поясненнях ОСОБА_3 .

Суд вважає, що пояснення ОСОБА_3 є такими, що відповідають обставинам викладеним в схемі, протоколі та є логічними, щодо обставин ДТП.

Крім того, зазначеним поясненням ОСОБА_3 відповідають пояснення капітана поліції ОСОБА_5 , допитаного в судовому засіданні який вказав, що при складенні протоколу та складенні схеми місця ДТП були встановлені всі обставини ДТП. За результатом огляду відеозапису з камери відеоспостереження, яка знаходиться на АЗС, було встановлено, що водій автомобіля Volkswagen Passat розпочав маневр розвороту з правої смуги руху, чим створив перешкоду для водія автомобіля Land Rover, який рухався в попутному напрямку позаду.

В цілому доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з процедурою оформлення матеріалів справи та посиланням на наявність помилок в діях працівників поліції під час заповнення протоколу про адміністративне правопорушення, однак такі доводи не спростовують факт порушення ОСОБА_1 п. 10.4 ПДР, внаслідок чого сталася ДТП, та наявності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є правомірним.

Згідно ст.20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», зі змінами, під час здійснення адвокатської діяльності, адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема:

п.10 одержувати письмові висновки фахівців, експертів з питань, що потребують спеціальних знань.

Адвокат вищевказаних положень не виконав, до суду першої інстанції з висновком експерта не звертався та відповідне клопотання про призначення експертизи при складання матеріалів та розгляді даної справи у суді першої інстанції не заявляв, отже таким чином не спростував обставини викладені в протоколі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, та постанові суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, місцевим судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2024 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником Мельниченко М.С., слід залишити без задоволення.

Керуючись положеннями статті 292, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником Мельниченко Миколою Сергійовичем, залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.А.Яворський