Справа № 521/3692/24
Номер провадження 3/521/3700/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2024 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Засядьвовк О.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління Служби безпеки України в Одеській області Служби безпеки України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, начальника режимно-секретного відділення в/ч НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 22 від 29 лютого 2024 року, передбачене п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що у лютому 2024 року у ході виконання завдань, покладених на Службу безпеки України, Управлінням Служби безпеки України в Одеській області, під час проведення на підставі ст. 20 Закону України «Про державну таємницю» (далі - Закон) у військовій частині НОМЕР_1 (надалі - в/ч НОМЕР_1 ) спеціальної експертизи наявності умов, необхідних для провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, виявлено ознаки триваючого адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, з боку громадянки України ОСОБА_1 .

Так, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.10.2019 № 46ос майора ОСОБА_1 призначено на посаду начальника режимно-секретного відділення в/ч НОМЕР_1 (надалі - начальник РСО).

ОСОБА_1 розпорядженням Управління СБ України в Одеській області від 11.05.2023 №175д надано допуск до державної таємниці за формою 2 та наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 22.05.2023 № 13рсо, надано доступ до інформації, яка має ступінь секретності «Таємно», «Цілком таємно».

У зв`язку з оформленням допуску до державної таємниці, ОСОБА_1 взяла на себе письмове «Зобов`язання громадянина України», зміст та форма якого визначені Додатком 9 до «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого Постановою Кабміну України від 18 грудня 2013 року № 939 (далі - Порядок-939), відповідно до якого він був поінформований про відповідальність за порушення законодавства у сфері охорони державної таємниці та зобов`язувався виконувати вимоги режиму секретності та додержуватися вимог законодавства про державну таємницю.

Відповідно до п. 116 Порядку-939 громадянин, якому надано допуск і доступ до державної таємниці, зобов`язаний:

- виконувати вимоги режиму секретності;

- знати ступінь секретності робіт, що проводяться, правильно визначати гриф секретності документів та інших матеріальних носіїв інформації, дотримуватися правил Ї:тестування ними, порядку їх обліку та зберігання;

- додержуватися встановленого порядку пересилання, перевезення та передачі матеріальних носіїв секретної інформації.

Відповідно до функціональних обов`язків начальника РСО, ОСОБА_1 відповідає за організацію та ведення секретного діловодства, згідно розділу 6 Закону України «Про державну таємницю» - за порушення законодавства про державну таємницю, зобов`язана забезпечувати контроль за подачею звітів про проведену роботу з питань захисту державної таємниці, здійснювати заходи щодо охорони державної таємниці під час проведення всіх видів секретних робіт, організовувати проведення перевірок стану забезпечення режиму секретності, організовувати та контролювати роботу із секретними документами і порядок поводження з ними, організовувати та забезпечувати постійний контроль за обліком, ознайомленням, розмноженням, зберіганням матеріальних носіїв інформації, ведення секретного діловодства, відповідає за недопущення необгрунтованого допуску та доступу сторонніх осіб до секретної інформації.

Встановлено, що ОСОБА_1 , як начальник РСО в/ч НОМЕР_1 , в порушення п.п. 41, 42, 116 (абзаци 5, 31), 435- 436 Порядку-939, в період з 02.01.2024 по 16.01.2024 організувала тз провела формальну загальну перевірку за 2023 рік, за результатом якої складено Акт загальної перевірки наявності матеріальних носіїв секретної інформації за 2023 рік від 16.01.2024 № 33рсо, оскільки під час неї не було здійснено звірку реєстраційні даних з тактичною наявністю секретних документів та інших матеріальних носіїв секретної інформації за звітний рік, з використанням відомостей, що містяться у журналах або картках обліку, розписках, реєстрах, актах за формою згідно з додатками 58 і 59 та інших облікових формах, а саме під час перевірки внутрішніх описів секретних документів, що знаходяться у виконавців, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно записів у внутрішніх описах секретних документів, що знаходяться у виконавців, а саме ОСОБА_2 (№ 43 від 23.01.2023) та ОСОБА_3 (№ 42 від 23.01.2023), вони отримували та повертали 24.01.2023, 03.03.2023, 18.05.2023, 18.07.2023, 13.10.2023 таємний документ інв. № 52т (має гриф секретності «Таємно»). Вказаний документ інв. № 52т зареєстрований у «Журналі інвентарного обліку письмових зброшурованих матеріалів в/ч НОМЕР_1 » (№102 від 09.06.2023), на 15 сторінці лише 02.10.2023. Крім того, документ з інв. № 52т від 02.10.2023 підготовлений військовослужбовцем ОСОБА_4 за № 3/12/2/1-448т від 02.10.2023. Тобто, військовослужбовці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не могли знайомились 24.01.2023, 03.03.2023, 18.05.2023, 18.07.2023 з документом інв. № 52, оскільки він був підготовлений лише 02.10.2023. Вказане порушення не було зазначене в акті загальної перевірки за 2023 рік від 16.01.2024 № 33рсо.

З цього вищевказаного приводу ОСОБА_5 , пояснив, що попри записи у внутрішніх описах секретних документів, що знаходяться у виконавців Симоненко В.О. та ОСОБА_3 , у період з 24.01.2023 по 13.03.2023, фактично вони не знайомились з будь- якими таємними документами.

Крім того, встановлено та фактично підтверджено перевезення секретної кореспонденції ОСОБА_1 у порушення п. 318 Порядку-939. Відповідно до розносних книг № 34рсо, 6рсо (надалі - р/к НОМЕР_2 та р/к 6) безпосередньо з в/ч НОМЕР_1 до в/ч НОМЕР_3 було здійснено перевезення секретної кореспонденції, яка має гриф секретності «Таємно». Зокрема, 01.02.2024 за пунктом 2 р/к 6 було доставлено матеріальний носій секретноїінформації № 3/12/2/1 -52т, 18.04.2023 за п. 352 р/к 34 було доставлено матеріальний носій секретної інформації №3/12/2/1-127т, 18.09.2023 за п. 360 р/к 34 було доставлено матеріальний носій секретної інформації №3/12/14-437т, 09.01.2024 за п. 367 р/к 34 було заставлено матеріальний носій секретної інформації №3/12/2/1-13т. Будь-яких документів, які б підтверджували наявність дозволу керівника установи на кожне перевезення секретної кореспонденції, а також визначення службового автотранспорту для перевезення не має. Крім того, згідно наказу командира в/ч НОМЕР_1 на нарочну доставку секретної кореспонденції від 20.12.2023 №12дск/рсо взагалі не визначені маршрути доставки відповідної кореспонденції.

Встановлено, що ОСОБА_1 , як начальник РСО, не вжила заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці, не забезпечила контроль за охороною державної таємниці у в/ч НОМЕР_1 , що привело до порушення п.п. 41, 42, 116 (абзаци 5, 31), 92, 96 Порядку-939 діловодом групи секретного документального забезпечення режимно-секретного відділення в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_5 , який перебуваючи в приміщенні РСО в/ч НОМЕР_1 , на власний розсуд прийняв рішення та необгрунтовано видав:

-17.06.2023 військовослужбовцю в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 таємний документ інв. № 335т від 14.12.2022 (має гриф секретності «Таємно»), якому на той час не було надано доступ до секретної інформації відповідним наказом командира в/ч НОМЕР_1 . Відповідний наказ був виданий командиром в/ч НОМЕР_1 лише 07.07.2023;

-18.07.2023 військовослужбовцю в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_7 таємний документ інв. № 335т від 14.12.2022 (має гриф секретності «Таємно»), якому на той час не було надано доступ до секретної інформації відповідним наказом командира в/ч НОМЕР_1 . Відповідний наказ був виданий командиром в/ч НОМЕР_1 лише 28.07.2023;

-05.09.2023 військовослужбовцю в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_8 таємний документ інв. № 308т від 25.10.2022 (має гриф секретності «Таємно»), якому на той час не було надано доступ до секретної інформації відповідним наказом командира в/ч НОМЕР_1 . Відповідний наказ був виданий командиром в/ч НОМЕР_1 лише 07.09.2023.

Крім того також, в наслідок неналежного контролю начальника РСО ОСОБА_5 на власний розсуд прийняв рішення та необгрунтовано видав 18.07.2023 таємний документ з інв. № 335т від 14.12.2022 (має гриф секретності «Таємно») військовослужбовцю ОСОБА_9 , якій 30.06.2023 наказом командира в/ч НОМЕР_1 № 17рсо припинено доступ до інформації з обмеженим доступом.

Вказані вище обставини свідчать про порушення ОСОБА_1 вимог режиму секретності, у наслідок чого в установі створено передумови (загрози) до витоку секретної інформації, виходу з-під контролю матеріальних носіїв секретної інформації та -передумови до їх втрат.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями та бездіяльністю з 18.04.2023 по 01.02.2024 не вжила заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та не забезпечила контроль за охороною державної таємниці у в/ч НОМЕР_1 , тобто скоїла триваюче адміністративне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

ОСОБА_1 надала заяву про розгляд адміністративної справи відносно неї, без її участі. Окрім того, вказавши про визнання вини в скоєнні цього адміністративного правопорушення.

З урахуванням того, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явилась, до суду будь-яких доказів не надала, приймаючи рішення по суті, суд виходить з наявних в матеріалах справи даних.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обставини правопорушення й вина правопорушника підтверджуються документами доказами зібраними в порядку ст. 251 КУпАП, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 22 від 29.02.2024 року; актом спецекспертизи у ВЧ НОМЕР_1 №65/11/1865 дск від 29.02.2024, та іншими матеріалами справи у своїй сукупності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-2 ч. 1 п. 6. КУпАП, за кваліфікуючою ознакою: невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Обставинами які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення є повне визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому адміністративному правопорушенні.

Крім того, на підставі ст.33 та п.5 ст.35 КУпАП суд враховує, що невжиття ОСОБА_1 заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці в умовах введеного в країні Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 правового режиму воєнного стану підставою для застосування до неї обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання щодо виду та строку стягнення, яке підлягає застосуванню до ОСОБА_10 суддею встановлено, що санкція п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, передбачає накладення штрафу від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Враховуючи особу ОСОБА_1 та обставини справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що необхідною і достатньою мірою стягнення для останньої буде накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 9-11, 221, 247, 252, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 510 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.Д. Засядьвовк