16.05.2024 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/76/24
Провадження № 3/533/106/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року селище Козельщина

Суддя Козельщинського районного суду Полтавської області Козир В.П., за участю секретаря судового засідання Заворотної К.Ю.; захисника адвоката Борзовця О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянин України; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено; до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП протягом року не притягувався,

- за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИЛА:

18 січня 2024 року о 01 годині 00 хвилин у с. Висока Вакулівка Кременчуцького району Полтавської області по вилиці Шкільній громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем марки ВАЗ 2103, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

10.04.2024 на адресу суду надійшли письмові пояснення від захисника ОСОБА_2 адвоката Борзовця Олександра Володимировича, в яких він навів свою версію подій, а саме: 17.01.24 ОСОБА_1 відвідував свою колишню дівчину, яка проживає у с. Вакулівка, з метою примирення та налагодження відносин. У ході спілкування між ними виникла суперечка. З метою уникнення загострення конфлікту ОСОБА_1 сів до свого транспортного засобу та почав повертатися додому. У зв`язку з тим, що він перебував у стані емоційного збудження через суперечку, - не впорався з керуванням та з`їхав у кювет. Усвідомивши, що в такому психологічному стані небезпечно керувати авто, вирішив зателефонувати до колишньої дівчини, щоб спробувати примиритися та залишитися неї. Під час розмови з нею вживав алкогольний напій, який придбав раніше для спільного розпиття. Згодом до автомобіля під`їхав автомобіль патрульної поліції. Працівники поліції повідомили, що їх викликали через те, що він, начебто, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та з`їхав з дороги. У ході спілкування працівники поліції виявили ознаки алкогольного сп`яніння та повідомили, що у них наявні підстави вважати, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та склали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні захисник наполягав на тому, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, факт керування транспортним засобом матеріалами справи не доводиться. Обов`язок доказування складу та події правопорушення, у тому числі факту керування транспортним засобом, покладається, на орган поліції, який такий обов`язок не виконало. Звертав увагу суду на відеозапис під назвою «0000000_000000_5004_0005», на часовому відрізку якого 00:03:50 працівник поліції особисто зазначає, що підстав для притягнення до адміністративної відповідальності немає, у зв`язку з відсутністю факту керування транспортним засобом.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, суддя установила таке.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, а саме за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підставі ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, органом поліції надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення від 18.01.2024 серії ААД № 282406 (а.с. 3);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с. 5);

- рапорт працівника поліції від 18.01.2024, відповідно до якого під час чергування 18.01.2024 було отримано виклик на спеціальну лінію «102» про те, що у с. В. Вакулівка водій у стані сп`яніння з`їхав на узбіччя і не може виїхати. При виїзді на місце події було встановлено, що даним водієм був ОСОБА_1 , який керуючи автомобілем ВАЗ 2103, днз НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, від письмових пояснень відмовився (а.с. 6);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 18.01.2024 (а.с. 7);

- довідку про те, що громадянин ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП протягом року не притягувався (а.с. 8);

- рапорт працівника поліції про повідомлення зі служби 102 про те, що водій авто ВАЗ 2103 білого кольору у стані алкогольного сп`яніння злетів з дороги (а.с. 16-17);

- матеріали відеозапису фіксації правопорушення (а.с. 11).

З відеозапису, наданого до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що подія відбувалася у темну пору доби. Транспортний засіб, за кермом якого перебував ОСОБА_1 , знаходиться поза межами проїзної частини на узбіччі з увімкненим двигуном. На час прибуття працівників поліції водій перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу поліцейського документи тривалий час не надавав. За показами двох свідків (які підтвердили, що саме вони телефонували на лінію «102», проте відмовилися повідомляти свої ідентифікуючі особу дані) водій керував транспортним засобом з порушенням Правил дорожнього руху, біля житлових будинків подавав звукові сигнали та порушував тишу. На пропозицію працівника поліції ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції за допомогою спеціального технічного засобу та у закладі охорони здоров`я відмовився.

Складення протоколу про адміністративне правопорушення та фіксування технічними засобами адміністративного правопорушення відбувалося у відповідності до вимог КУпАП, права особи, відносно якої було складено протокол, працівниками поліції порушені не були, що зафіксовано за допомогою технічних засобів відеофіксації та підтверджується дослідженими суддею доказами.

Факт перебування у стані алкогольного сп`яніння, чи факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння особою, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, та захисником не оспорювався та не заперечувався. На думку захисника склад правопорушення відсутній, оскільки відсутні докази, що підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

З відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 заперечував факт керування автівкою та повідомив працівникам поліції, що він сидів навпроти свого дому та слухав музику. Визнав, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, але вважав, що нічного не порушував, зазначаючи «ти ж мене не спіймав за рульом», «так, я п`яний...», «я ж не їхав нікуди» і т.і.

Дослідивши у судовому засіданні відеозапис, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, суддя зазначає, що дійсно прямі докази факту керування транспортним засобом відеозаписом не зафіксовано, оскільки працівники поліції прибули на місце події після анонімного повідомлення на лінію «102» про те, що водій автомобіля, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, злетів у кювет, виїхати звідки не мав самостійної можливості.

Проте з контексту зафіксованої відеозаписом розмови між ОСОБА_1 та працівниками поліції вбачається, що ОСОБА_1 все ж таки керував авто перед тим, як автомобіль з`їхав у кювет, а не просто у ньому знаходився та слухав музику. Про таке свідчать окремі пояснення водія: «я з`їхав зі свого двору», «я отам злетів», «я до подруги приїхав...», а також відповідь на зауваження поліцейського «оскільки ви допустили з`їзд у кювет та перебуваєте у стані алкогольного сп`яніння…» - «я не спорю».

Доводи захисника про те, що відсутність доказів керування транспортним засобом підтвердив і працівник поліції під час складення протоколу, що зафіксовано відеозаписом, є безпідставними, адже такі доводи вирвані з контексту розмови між працівником поліції з особами, які повідомили на лінію «102» про факт вчинення ДТП водієм у стані алкогольного сп`яніння, але категорично відмовлялися надати письмові пояснення та повідомити свої дані. Працівником поліції заявникам було роз`яснено, що у разі відсутності доказів керування транспортним засобом не буде підстав для притягнення до адміністративної відповідальності.

Оскільки свідки (особи, які повідомили про подію та правопорушення) відмовилися давати показання та письмові пояснення, відомості про себе не розкрили, суд не бере до уваги їх пояснення, що зафіксовані відеозаписом. Проте, як вже зазначено вище, з пояснень, що були надані безпосередньо водієм при спілкуванні з працівниками поліції, вбачається та підтверджується факт керування транспортним засобом, а, відповідно, у сукупності зі відмовою від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, і складі адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновки Верховного Суду у справі № 404/4467/16-а (постанова від 20.02.2019), на застосуванні яких наполягав захисник, суд у даній справі не застосовує, адже у наведеній справі Верховний Суд виходив з того, що акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу не містить відомостей про те, що позивач керував транспортним засобом або експлуатував його. Навпаки, зазначено, що огляд транспортного засобу було здійснено працівником поліції у дворі домоволодіння позивача (АДРЕСА_1), тобто не під час керування чи експлуатації позивачем транспортного засобу на вулично-дорожній мережі.

Тоді, як у даній справі транспортний засіб перебував на вулично-дорожній мережі, водій не заперечував, що з`їхав у кювет та не має змоги самостійно вибратися, у зв`язку з чим просив у поліцейських про допомогу.

Судові рішення місцевих та апеляційних судів у справах, наведених захисником у письмових поясненнях, суд також не застосовує, адже закон не зобов`язує суд ураховувати практику судів першої та апеляційної інстанції. Що стосується посилання захисника на власнику практику судді у справі № 533/587/23, то обставини даної справи та наведеної захисником справи різняться.

Отже, враховуючи викладене, суддя уважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до довідки, наданої сектором поліцейської діяльності № 1 відділу поліції №2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з базою даних ІКС ІПНП ГСЦ та інформації ТСЦ отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 16.08.2023, орган, що видав посвідчення НОМЕР_3 (а.с. 9).

Згідно зі ст. 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Дотримуючись вказаних вище вимог чинного законодавства суддя, урахувавши характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, дійшла висновку про призначення ОСОБА_1 безальтернативного адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день винесення постанови становить 605,60 грн.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що громадянин ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 24, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 276-279, 280, 283-289, 294 КУпАП суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави, що становить 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили постановою суду.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 грн 60 коп.

Реквізити сплати штрафу: отримувач коштів ГУК Полтав.обл/Полтавська/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, номер рахунку (IBAN) UА0016001, код класифікації доходів бюджету 21081300. «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху». Протокол про адміністративне правопорушення від 18.01.2024 серії ААД № 282406.

Реквізити сплати судового збору: отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998, номер рахунку (IBAN) UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір».

Строк пред`явлення постанови до виконання: протягом трьох місяців з дня винесення постанови, а при оскарженні - постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити особі, що штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду. У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф підлягатиме стягненню у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Суддя В.П. Козир