Справа № 304/1029/24 Провадження № 3/304/737/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2024 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , провідного спеціаліста РСЦ ГСЦ МВС, громадянина України,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 658005 від 09 лютого 2024 року, того ж дня о 07.37 год по вулиці Ужгородській у місті Перечин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Шкода Октавія», р/н НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився із застосуванням спеціального технічного приладу «Алкотестер Драгер», номер тесту 4178, чим порушив вимоги п. 2.9.А Правил дорожнього руху України.

Зазначені дії ОСОБА_1 інспектором СРПП відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенантом поліції Долиничем Ю.В. кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

На підтвердження вини ОСОБА_1 поліцейським надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 658005 від 09 лютого 2024 року, Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до протоколу серії ААД № 658005, Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результат тестування на алкоголь № 4178 приладу «Drager» ARВL-0607 від 09 лютого 2024 року, згідно з яким результат тесту склав 0,32 ‰, а також диск з відеозаписом під назвою «Рац В. ч. 1 ст. 130 КУпАП».

Постановою судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 15 квітня 2024 року матеріали даного протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП було повернуто на доопрацювання до відділення поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області через те, що при відтворенні відеозапису нагрудної камери поліцейського відсутній звук.

На виконання вказаних недоліків до суду повернуто ті самі матеріали протоколу з рапортом інспектора СРПП відділення поліції № 1 Долинича Ю. від 24 квітня 2024 року, згідно з яким останній пояснює, що відсутність звуку на боді камері № 4, інвентарний номер , пов`язана із технічною несправністю даного пристрою.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вкотре вказував на свою невинуватість та на упереджене ставлення до себе працівників поліції, які постійно зупиняють керований ним транспортний засіб без будь яких порушень ним ПДР, які б у свою чергу надавали право поліцейським здійснити законну зупинку транспортного засобу. Крім цього звертав увагу суду на те, що через поранення на фронті та лікування після цього, проходить реабілітацію та приймає лікарські препарати, які й могли показати позитивний результат тестування, оскільки алкоголь він не вживає взагалі. На підтвердження власної позиції надав суду висновок медичної установи щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за яким у нього в день події не виявлено ознак сп`яніння.

Заслухавши його пояснення, вивчивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, повторно надіслані особою, яка склала протокол відеодокази, а також докази надані у судовому засіданні особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя прийшов до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно із ст. 9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно особа, відносно якої складено протокол, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Так у першу чергу суд враховує те, що направлені до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містять обґрунтування причини зупинки транспортного засобу, яким за даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 658005 від 09 лютого 2024 року керував ОСОБА_1 .

Матеріали справи не містять жодного доказу, який би свідчив про порушення водієм правил дорожнього руху чи інших обставин, що зумовили зупинку транспортного засобу.

Отже, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм таких положень Правил дорожнього руху України, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а відтак суд прийшов до висновку, що з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку з чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені висновки суду узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17.

Відтак неправомірно зупинивши транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_1 , працівники поліції все ж таки провели огляд останнього на стан алкогольного сп`яніння.

Так, процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначає Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за №1103.

Відповідно до п. 2, 3, 6, 7 вказаного Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У аспекті наведених положень нормативного акту суд також бере до уваги, що навіть із запису відеореєстратора працівника поліції, який, за версією поліцейського, з технічних причин не відтворює звук, у ОСОБА_1 не вбачається зовнішніх (візуальних) ознак стану алкогольного сп`яніння такий виходить із транспортного засобу та, кульгаючи, йде до автомобіля працівників поліції, де проходить тестування при допомозі газоаналізатора; з незрозумілих суду підстав продуває прилад двічі; за рухами особи та мімікою видно незгоду останнього з результатами проведеного стосовно нього огляду.

Так, під час розгляду справи у суді ОСОБА_1 неодноразово вказував на те, що не винний, оскільки алкоголь не вживає взагалі перебував у складі ЗСУ, у зоні бойових дій, де отримав поранення, через що й до сьогодні кульгає та приймає медикаментозне лікування; можливо якийсь з цих лікарських препаратів й міг показати на газоаналізаторі невеликий ступінь сп`яніння (0,32 ‰). Зазначав, що працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом, а тому після складання стосовно нього протоколу він одразу поїхав до КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» Закарпатської обласної ради та самостійно пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Суд приймає такі пояснення ОСОБА_1 , оскільки вони повністю узгоджуються з матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, аналізуючи вищевказані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП поліцейським ОСОБА_2 було порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, передбачений діючим законодавством України, а також у порушення норм ч. 2 ст. 266 КУпАП не було забезпечено використання належних технічних засобів відеофіксації і не залучено двох свідків для фіксування проходження водієм огляду на стан сп`яніння.

Так, згідно з Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 173 від 09 лютого 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи оглянутий лікарем вказаної медичної установи 09 лютого 2024 року о 09.10 год (час складання протоколу 07.50 год, час проведення тестування приладом «Drager» 07.37 год, час направлення на огляд до медичного закладу 08.15 год), тобто протягом встановленого законом двогодинного строку, виявився тверезим, ознак сп`яніння у нього не виявлено.

Наведені обставини дозволяють зробити висновок про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містять належних та допустимих доказів про доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з частиною 3 статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 463/1352/16-а (провадження № К/9901/21241/18) у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таким чином, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7, 9, 247, 277, 278-280, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Ганько І. І.