Справа №: 343/489/24
Провадження №: 3/343/273/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2024 року м.Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Лицур І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області адміністративний матеріал, що надійшов від відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що фактично проживає в АДРЕСА_2 , з середньою освітою, працюючого робітником з благоустрою в КП «Вигодський ККП», одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ухилився від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання та виховання неповнолітньої дитини.

Правопорушення вчинено за таких обставин.

Починаючи з вересня 2023 року ОСОБА_1 ухилився від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення належних умов навчання та виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у вказаний період часу без поважних причин не відвідував навчання у Вигодському ліцеї Вигодської селищної ради.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного правопорушення визнав повністю та пояснив, що про те, що син не ходить до школи, він не знав, оскільки останній його обманював. Він розкаюється у вчиненому та обіцяє посилити контроль за вихованням сина.

Крім визнання самим ОСОБА_1 , його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 578298 від 16.02.2024 року (а.с. 1), в якому зазначено, що з початку нового 2023-2024 навчального року ОСОБА_1 ухилився від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення належних умов навчання та виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у вказаний період часу не відвідував навчання у Вигодському ліцеї Вигодської селищної ради;

- довідкою № 29 від 09.02.2024 року (а.с. 2), згідно з якою директор Вигодського ліцею С.Рак інформує інспектора ЮП СЮП Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області Г.Ваганчук про те, що учень 9-А класу ОСОБА_2 з початку нового 2023-2024 навчального року не відвідує заклад освіти та станом на 09.02.2024 року не відвідав жодного уроку без поважної причини. На телефонні дзвінки батьки не відповідають;

- даними паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 (а.с. 5), з якого вбачається, що ОСОБА_1 є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст. 150 Сімейного кодексу України. До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини.

У розумінні положень ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Статтею 35 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Частина 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ст. 184 КУпАП спрямована на забезпечення належного виховання дітей в сім`ї, здійснення постійного нагляду за ними з боку батьків та осіб, що їх заміняють, припинення випадків невиконання деякими громадянами батьківських обов`язків.

Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки він ухилився від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання та виховання неповнолітньої дитини.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, є такими, що доповнюють один одного, повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають у суду сумнівів.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, його особу та пом`якшуючу відповідальність обставину щире каяття, оскільки обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, а також того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення, яке б вiдповiдало вчиненому ним правопорушенню та його особi, в межах санкції ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення, за якою його визнано винним, обравши стягнення у вигляді попередження.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2024 року складає 605,60 грн.

На підставі викладеного, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення у вигляді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень та 60 копійок) судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляцiйного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: