Провадження №: 3/755/5927/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" листопада 2024 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Омельян І.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 01.09.2024 року о 00:20, у м. Києві, по Русанівській Набережній, 4, керував автомобілем «Daewoo Lanos», н/з НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на боді-камеру 476381, 477749. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив, що він разом зі своїм товаришем у комендантську годину їхали додому, за кермом був його товариш, він перебував на задньому сидінні та спав. Прокинувся лише тоді, коли їх зупинили працівники поліції та почали витягувати із автомобіля. Зазначив, що він не керував автомобілем та не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. На дії працівників поліції була подана скарга. У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Гармаш М.Ю. заявив та подав письмове клопотання про закриття провадження у справі посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а просив надати можливість звернутися до адвоката, проте працівники поліції безпідставно розцінили це як відмову працівниками поліції не було дотримано встановленого законом порядку огляду. Крім того, працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його права та обов`язки, що порушує його право на захист. У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду показав, що 01.09.2024 року у комендантську годину він керував автомобілем «Daewoo Lanos» у м. Києві та на блокпосту його зупинили для перевірки документів. Після чого, він та повідомив останнім неправдиву інформацію, а саме про те, що за кермом автомобіля перебував не він, а ОСОБА_1 . Працівники поліції в грубій формі спілкувалися з ними та залякували, у подальшому він написав неправдиві письмові пояснення, які містяться в матеріалах справи. Крім того, зазначив, що працівниками поліції не було роз`яснено йому права та обов`язки. Ним була подана скарга на протиправні дії працівників поліції.

Крім того, судом було викликано у судове засідання для надання пояснень командира роти №3, батальойону №3, полку №2, (з ОЛБ) УПП в м. Києві ДПП капітана поліції ОСОБА_3 та заступника командира роти №3, батальйону №3, полку №2 УПП у м.Києві ДПП капітана поліції Брейчука А.М., однак останні до суду не з`явилися. Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного. Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом. Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. За невиконання вимог цього пункту Правил передбачено адміністративну відповідальність за ст. 130 КУпАП. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З матеріалів справи вбачається, що винуватість ОСОБА_1 підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться у справі про адміністративне правопорушення, зокрема:

- даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 961902, в якому зазначено про факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а також про факт відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку. Протокол сумніву у суду не викликає, оскільки складений відповідно до вимог статей 254, 256 КУпАП. Протокол водій підписав.

У протоколі зазначено про роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, положень ст. 268 КУпАП;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 01.09.2024 року, відповідно до яких він - ОСОБА_2 01.09.2024 року у м. Києві по Русанівській Набережній, 4, перебував в автомобілі «Daewoo Lanos», н/з НОМЕР_1 , на пасажирському сидінні, їх зупинила поліція, на прохання товариша ОСОБА_1 він пересів на водійське сидіння. Після чого, їх було затримано працівниками поліції; - направленням від 01.09.2024 року на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції;

- рапортом працівника поліції, відповідно до якого 01.09.2024 року о 00:15 під час патрулювання екіпажу Рубін 0451, в радіоефір почули інформацію від екіпажу Рубін 0410, що на блок-посту «Дарницький міст» транспортний засіб «Daewoo Lanos», н/з НОМЕР_1 , білого кольору, на вимогу не зупинився. Через 2 хвилини помітили даний транспортний засіб, який рухався по Дніпровській Набережній з великою швидкістю. На Русанівській Набережній, 4, даний транспортний засіб був зупинений шляхом блокування, за кермом якого знаходився ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Оскільки ОСОБА_1 не виконав вимогу про зупинку на блок-посту, керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та своїми діями міг зашкодити собі та оточуючим до нього, було застосовано спецзасіб Кайданки згідно ст. 45 ЗУ «Про Національну поліцію України» для затримання. Надалі з ОСОБА_1 були зняті кайданки, щоб останній міг зателефонувати адвокату, однак ОСОБА_1 почав бігати по проїздній частині дороги і заважати складати матеріали. Для доставлення ОСОБА_1 до управління до останнього були знову застосовані кайданки; - відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського 476381, 477749, з яких вбачається, що водій автомобіля «Daewoo Lanos» не зупинився на вимогу працівників поліції на блокпосту, після чого, працівники поліції наздогнали даний автомобіль та було зафіксовано, що ОСОБА_1 керував автомобілем «Daewoo Lanos», який під час зупинки помінявся місцями з ОСОБА_2 . Працівниками поліції були виявленні ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 та запропоновано останньому пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній відмовився. На відео чітко зафіксовано, що ОСОБА_2 декілька разів сказав працівникам поліції, що особисто він не керував транспортним засобом (00:26, 00:41 - час події).

Крім того, суд враховує протокол АЗ № 068038 від 01.09.2024 року про адміністративне затримання за ч. 1 ст. 261 КУпАП та постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАВ № 243921 від 01.09.2024 року.

Суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 та його захисника Гармаша М.Ю. у судовому засіданні про те, що за кермом автомобіля перебував товариш - ОСОБА_2 , оскільки дані пояснення спростовуються відеозаписами з нагрудної камери патрульного поліцейського, письмовими поясненнями ОСОБА_2 в день події. Будь-яких доказів на підтвердження того, що транспортним засобом керувала інша особа, ОСОБА_1 суду не надано.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, є непереконливими, і, на думку суду, направлені на уникнення відповідальності за вчинене діяння.

Крім того, суд критично ставиться до усних пояснень свідка ОСОБА_2 у судовому засіданні, під час дачі яких він змінив свої пояснення, які надавав у день події, оскільки він перебуває у дружніх відносинах з ОСОБА_1 , тому він може свідчити на його користь з метою уникнення останнім відповідальності за вчинене правопорушення. Крім того, його пояснення у судовому засіданні спростовується переглянутим у судовому засіданні відеозаписом події, на якому ОСОБА_2 чітко повідомив працівникам поліції про те, що особисто він не керував транспортним засобом.

Щодо доводів захисника про те, що працівниками поліції ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, то суд зазначає, що це спростовується відеозаписом.

Інші доводи зазначенні стороною захисту у клопотанні про закриття провадження є необґрунтованими.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння «запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови», виявлені поліцейським 01.09.2024 у водія ОСОБА_1 , є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому суд зважає на те, що мотиви відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не мають значення для висновків про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки відповідно до п.2.5 ПДР України проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія. При оцінці усіх досліджених доказів суд дійшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за стандартам доказування «поза розумним сумнівом», та вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції інкримінованої статті. При визначенні міри адміністративного стягнення суд відповідно до ст.33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення - правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху; особу правопорушника; ступінь його вини; майновий стан; обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність правопорушника - відсутні.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності від сплати судового збору, а відтак слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення. На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130, 251, 283-285 КУпАП, Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Законом України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на користь держави.

Роз`яснити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя І.М.Омельян