Справа № 569/6625/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Яковлєва Д.В., розглянувши справу, яка надійшла з Рівненської митниці ДМС України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , директора ТОВ «ГЛОБАЛМАРКЕТ», у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 483 Митного Кодексу України,-

ВСТАНОВИВ :

28.11.2021 року в зоні діяльності Волинської митниці громадянин ОСОБА_2 (паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_2 ), ввіз на митну територію України товар «легковий автомобіль марки «AUDI», модель «Q8», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 ».

Переміщення автомобіля через митний кордон України проведено на підставі митної декларації типу ІМ40ЕЕ №UA204000/2021/923721 від 26.11.2021 року, яку особа уповноважена на роботу з митницею ТОВ «МІ-7» ОСОБА_3 подала митним органам України. Разом із зазначеною митною декларацією до митного оформлення транспортного засобу подано документ купівлі-продажу (invoice) №211125.13616-ACE_LIM від 25.11.2021 року у якому зазначено, що легковий автомобіль марки «AUDI», модель «Q8», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 був реалізований підприємством «ACERIUS INVESTMENTS LIMITED» (Cyprus, Nicosia 1075 Chyptron 1) за 58000 євро на адресу ТОВ «ГЛОБАЛМАРКЕТ» (Волинська область, м. Луцьк, вул. Шопена, буд. 22А).

07.12.2021 року особою уповноваженою на роботу з митницею ТОВ «МІ-7» (Волинська обл., Луцький р-н, с. Струмівка, вул. Окружна, буд. 3) ОСОБА_3 на підставі Договору доручення на декларування та митного оформлення товарів №10/21 від 10.09.2021 року, укладеного з ТОВ «ГЛОБАЛМАРКЕТ», у Рівненську митницю подано митну декларацію типу ІМ40ДЕ №204020/2021/292575 для здійснення митного оформлення товару «легковий автомобіль марки «AUDI», модель «Q8», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 з пакетом товаросупровідних документів: документ купівлі-продажу (invoice) №211125.13616-ACE_LIM від 25.11.2021 року, зовнішньоекономічний договір №090921/2021 від 09.09.2021 року тощо.

Підставою для оформлення митної декларації типу ІМ40ЕЕ №UA204000/2021/923721 від 26.11.2021 року та митної декларацію типу ІМ40ДЕ №204020/2021/292575 від 07.12.2021 року були документи, надані працівникам ТОВ «МІ-7» посадовими особами ТОВ «ГЛОБАЛМАРКЕТ» на виконання п.2.3. Договору доручення на декларування та митного оформлення товарів №10/21 від 10.09.2021 року.

За результатом аналізу товаросупровідних документів встановлено, що продавцем товару заявлено компанію «ACERIUS INVESTMENTS LIMITED» (Cyprus, Nicosia 1075 Chyptron 1), отримувачем ТОВ «ГЛОБАЛМАРКЕТ». Відповідно до документа купівлі-продажу (invoice) №211125.13616-ACE_LIM від 25.11.2021 року вартість товару становить 58000 євро (або еквівалент 1792519 грн. на дату здійснення митного оформлення товару). Митну вартість товару визначено за резервним методом на рівні 1823424,50 грн.

Листом від 07.12.2022 року №26/26-04/7.13/1981 Державна митна служба України направила на адресу Рівненської митниці відповіді митних органів Республіки Польща та Федеративної Республіки Німеччина на запит про надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при переміщенні через митний кордон України транспортних засобів, зокрема: легкового автомобіля марки «AUDI», модель «Q8», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 .

Митними органами Республіки Польща повідомлено, що легковий автомобіль марки «AUDI», модель «Q8», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 перевозився транспортним засобом з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_4 та вивезений з території ЄС 27.11.2021р. через пункт пропуску «Дорогуськ» згідно німецької митної декларації MRN №21DE32E6.

Митні органи Федеративної Республіки Німеччина направили експортну митну декларацію №21DE32E6 у відповідності до якої автомобіль експортувався до України.

У даній митній декларації зазначено, що відправником автомобіля є Belz Wladimir (Bergstr. 10, 89567 Sontheim an der Brenz, DE), а отримувачем - ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ). Вартість даного транспортного засобу становить 89850,00 євро (або еквівалент 2779949,73 грн. на день подання митної декларації), що не відповідає вартості автомобіля, заявленій за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA204020/2021/292575 від 07.12.2021 року.

Таким чином, за результатом опрацювання відповідей та документів, надісланих митними органами Федеративної Республіки Німеччина та Республіки Польща, встановлено розбіжності щодо відправника та одержувача товару, реквізитів рахунку, умов поставки, а також фактурної вартості товару.

Статтею 74 Митного кодексу України визначено, що імпорт (випуск для вільного обігу) - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України.

Відповідно до пункту 3.2. Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 р. № 651, відомості, заявлені у митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Підпунктом г, п. 1, ч. 1 ст. 335 Митного кодексу України визначено, що під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають митному органу в паперовій або електронній формі такі документи та відомості: комерційні документи на товари, що перевозяться, які містять відомості, зокрема, про найменування та адресу перевізника, найменування країни відправлення та країни призначення товарів, найменування та адреси відправника (або продавця) та отримувача товарів.

Статтею 257 Митного кодексу України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною 8 статті 264 Митного кодексу України встановлено, що з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

У відповідності до п. 2.3. Договору доручення на декларування та митне оформлення товарів №10/21 від 10.09.2021 року року замовник (в даному випадку посадова особа ТОВ «ГЛОБАЛМАРКЕТ» до початку митного оформлення кожної відправки товарів зобов`язаний надати Виконавцю всі необхідні для митного оформлення документи. Пунктом 6.2. даного договору передбачено, що замовник несе повну юридичну відповідальність за достовірність даних, в наданих документах виконавцю та митним органам.

У відповідності із положеннями статті 459 Митного кодексу України, суб`єктами відповідальності при вчиненні порушення митних правил підприємствами є посадові особи цих підприємств.

Відповідно до інформації, наявної в ІТС «Податковий блок» встановлено, що на час оформлення транспортного засобу за вищевказаною митною декларацією, керівником ТОВ «ГЛОБАЛМАРКЕТ» (), на адресу якого він прямував, був ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора ТОВ «ГЛОБАЛМАРКЕТ» (), за посередництвом громадянки України ОСОБА_3 (особи уповноваженої на роботу з митницею ТОВ «МІ-7») та громадянина України ОСОБА_2 (перевізник), вчинив дії, спрямовані на переміщення товару «легковий автомобіль марки «AUDI», модель «Q8», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , вартістю 2779949,73 грн. через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника та отримувача товару, а також його дійсної вартості (документ купівлі-продажу (invoice) №211125.13616-ACE_LIM від 25.11.2021 року).

Відповідно до постанови Рівненського міського суду від 20.01.2023 (справа №569/18345/22) громадянина України ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил за ознаками ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 483 МК України.

Під час розгляду справи захисник ОСОБА_1 адвокат Кінах Я.В. вказала, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 483 МК України не визнає, підтримала раніше подані письмові пояснення до протоколу про порушення митних правил, в яких просила звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, у зв`язку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення, а також просила задовольнити подане клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Представник Рівненської митниці Держмитслужби Пастушенко Н. в судовому засіданні матеріали про порушення митних правил підтримав і просив застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією статті, за якою кваліфіковані його дії.

Заслухавши захисника ОСОБА_1 адвоката Кінах Я.В., представника Рівненської митниці Держмитслужби Пастушенко Н., дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Що стосується кваліфікації дій ОСОБА_1 , суд зазначає таке.

Частиною 2 ст. 483 МК України адміністративна відповідальність настає за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка протягом року притягалася до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого цією статтею або статтею 482 цього Кодексу.

Відповідно до постанови Рівненського міського суду від 20.01.2023 (справа №569/18345/22) громадянина України ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил за ознаками ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України та притягнуто до адміністративної відповідальності.

03 липня 2023 року постановою Рівненського апеляційного суду постанову Рівненського міського суду від 20.01.2023 року скасовано, матеріали справи повернуто до Рівненської митниці для додаткової перевірки.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Разом з тим, у КУпАП відсутня норма, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі OZTURKv.GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, та набрала чинності для України 11.09.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч. 2 ст. 483 МК України на ч. 1 ст. 483 МК України. Перекваліфікація дій не порушує права ОСОБА_1 та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколі.

Згідно зі ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У відповідності до ст. 9, 10 КУпАП правопорушення визнається вчиненим: 1) умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, 2) з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 483 МК України адміністративна відповідальність настає в разі переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Основним безпосереднім об`єктом правопорушення за даним законом є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України, а об`єктивною стороною - дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, активна поведінка (вчинок) особи.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України, у тому числі і шляхом використання спеціально виготовлених сховищ (тайників).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами по справі, зокрема протоколом про порушення митних правил № 0056/20400/2023 від 04 квітня 2023 року, службовою запискою головного державного інспектора оперативного відділу Управління боротьби з контрабандою та порушення митних правил Вознюк М. від 04 квітня 2023 року, відповіддю митних органів Федеративної Республіки Німеччина від 26 жовтня 2022 року та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ч. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 року № 8, підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Відповідно до ст. 336 МК України, митний контроль здійснюється шляхом проведення митного огляду та перевірки документів і відомостей, які відповідно до статті 335 МК України надаються митним органам під час переміщення товарів через митний кордон України.

Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України, з моменту прийняття органом доходів та зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно з ч. 1 ст. 266 МК України, декларант зобов`язаний : 1)здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Згідно ч. 1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року, №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», незаконне переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення, або шляхом надання одним товарам вигляду інших або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів, чи одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві дані. Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.

Таким чином, матеріалами справи доведено та судом встановлено, що особою, яка притягується до відповідальності, вчинено дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом надання в якості підстави для переміщення товарів до органу доходів і зборів документів, що містять неправдиві відомості, чим скоєно порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

Провадження у справах про порушення митних правил, згідно ст. 487 МК України, здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, суд накладає на правопорушника стягнення, відповідно до санкції ч. 1 ст. 483 МК України, у виді штрафу у розмірі 50 відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з порушника судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. 257, 293, 458, 485, 486, 495 МК України, ст. 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил в сумі 1 389 974 (один мільйон триста вісімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) грн. 86 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Реквізити для оплати судового збору: Отримувач коштів: ГУК у Рівн. Обл./ Рівнен.міс.тг/22030101. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Код отримувача: (код за ЄДРПОУ): 38012494. Рахунок отримувача: UA0017527. Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Рівненського міського суду Д.В. Яковлєв