Провадження № 3/638/6469/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Судді Цвірюка Д.В.,

за участю секретаря Рудської В.П.,

за участі прокурорів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

захисника Дерев`янченка Я.Ю.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, рнокпп НОМЕР_1 , працюючого головним державним інспектором відділу нагляду на виробництві і на об`єктах підвищеної небезпеки, в будівництві, котлонагляді, на транспорті та зв`язку управління нагляду в промисловості і на об`єктах підвищеної небезпеки Головного управління Держпраці в Харківській області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу №503 про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією від 26.08.2024 року, ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді головного державного інспектора відділу нагляду на виробництві і на об`єктах підвищеної небезпеки, в будівництві, котлонагляді, на транспорті та зв`язку управління нагляду в промисловості і на об`єктах підвищеної небезпеки Головного управління Держпраці в Харківській області, будучи відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, всупереч вимогам п.2-7 р.XIII «Прикінцеві положення» вказаного Закону, несвоєчасно, а саме: 22.02.2024 року о 23:40 годин, без поважних причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну за 2021 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 - адвокатом Дерев`янченко Я.Ю. подано до суду заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в яких просив суд закрити провадження у справі відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.172-6 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

В обгрунтування заперечень посилався на те, що відповідно до фактичних обставин справи ОСОБА_3 працював на посаді головного державного інспектора відділу нагляду на виробництві і на об`єктах підвищеної небезпеки, в будівництві, котлонагляді, на транспорті та зв`язку управління нагляду в промисловості і на об`єктах підвищеної небезпеки Головного управління Держпраці в Харківській області. Адміністрацією роботодавця було призначено та проведено оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Головного управління Держпраці в Харківській області, які займають посади державної служби категорії «Б» і «В» у 2020 році. За наслідками оцінювання результатів службової діяльності державних службовців було складено та затверджено наказом ГУ Держпраці у Харківській області від 10.12.2020 року №1958 висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, а відносно ОСОБА_3 з негативною оцінкою.

14.12.2020 року адміністрацією роботодавця було прийнято наказ №08-03/394 про звільнення ОСОБА_3 у зв`язку із отриманням державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності відповідно до п.3 ч.1 ст.87 ЗУ «Про державну службу». За результатами перегляду Другим апеляційним адміністративним судом рішення Харківського окружного адміністративного суду, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.04.2021 року по справі №520/935/21 скасовано та прийнято нове рішення яким визнано протиправним та скасовано наступні документи: висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державного службовця ОСОБА_3 від 10.12.2020 р. №1958; наказ ГУ Держпраці у Харківській області від 10.12.2020 року №1958 в частині затвердження висновку щодо результатів оцінювання; наказ ГУ Держпраці у Харківській області від 14.12.2020 року про звільнення ОСОБА_3 .

У подальшому з урахуванням невиконання роботодавцем рішення у справі №520/935/21 Другим апеляційним адміністративним судом 17.05.2023 року за результатами перегляду рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2022 року (справа №520/7222/22), задоволено у повному обсязі позов ОСОБА_3 , поновлено ОСОБА_3 на посаді з 02.03.2021 року, стягнуто з ГУ Держпраці у Харківській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02.03.2021 року по 17.05.2023 року. Наказом начальника ГУ Держпраці у Харківській області від 05.06.2023 року №312 ОСОБА_3 поновлено з 02.03.2021 року на посаді головного державного інспектора відділу нагляду на виробництві і на об`єктах підвищеної небезпеки, в будівництві, котлонагляді, на транспорті та зв`язку управління нагляду в промисловості і на об`єктах підвищеної небезпеки Головного управління Держпраці в Харківській області.

Таким чином, з 14 грудня 2020 року по 05 червня 2023 року ОСОБА_3 знаходився у вимушеному прогулі з вини адміністрації роботодавця, а після поновлення на посаді на вимогу адміністрації роботодавця подав декларацію за 2021 рік - 22.02.2024 року.

В зв`язку з доповненням розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України Про запобігання корупції» пунктами 2-7 установлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відповідно до статті 45 цього закону і кінцевий строк для подання яких настав до набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Тобто, такий порядок розповсюджується на загальних суб`єктів декларування відповідно до приписів ст.3 Закону України №1700-VII. З затверджених Законом України №1700-VII форм декларацій (п.5 ч.1 ст.12, ч.1 ст.45, ст.46) та Порядку заповнення та подання декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до абзацу 2 п.п.1. ч.2 розділу II цього «Порядку подання декларацій» Наказу №449/21 передбачено особливий порядок декларування для осіб поновлених на роботі, а саме: суб`єкт декларування поновлений на роботі за рішенням суду після завершення періоду декларування, до 01 квітня року, наступного за роком, у якому відбулося поновлення, подає щорічну декларацію за рік, у якому відбулось поновлення. Якщо така особа поновлена на роботі до завершення періоду декларування, щорічна декларація подається за минулий рік, а щорічна декларація за час вимушеного прогулу не подається.

Як зазначено захисником, з урахуванням того, що ОСОБА_3 було поновлено на роботі 05.06.2023 року, тобто після завершення періоду декларування, то на нього розповсюджується норма відповідно до якої він повинен до 01 квітня року, наступного за роком, у якому відбулося поновлення, подає щорічну декларацію за рік, у якому відбулось поновлення. Стосовно необхідності подавати декларації за період часу знаходження у вимушеному прогулі з 14 грудня 2020 року (дата звільнення з посади) до 05 червня 2023 року (дата поновлення на посаді), то на суб`єкта декларування ОСОБА_3 зазначений обов`язок не розповсюджується взагалі.

В зв`язку з тим, що в діях ОСОБА_3 відсутня подія адміністративного правопорушення щодо несвоєчасності подання декларації, так як усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи, кожна людина вважається невинною поки її вину не доведено згідно закону, просить суд закрити провадження у справі відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.172-6 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Прокурором Мельничук О.А. з урахуванням заперечень захисника ОСОБА_3 - адвоката Дерев`янченко Я.Ю. на протокол про адміністративне правопорушення подано до суду висновок, відповідно до якого просить визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В обгрунтування висновку посилається на те, що ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді головного державного інспектора відділу нагляду на виробництві і на об`єктах підвищеної небезпеки, в будівництві, котлонагляді, на транспорті та зв`язку управління нагляду в промисловості і на об`єктах підвищеної небезпеки Головного управління Держпраці в Харківській області на виконання вимог ч.1 ст.45, п. 2-7 розділу XIII «Прикінцевих положень» Закону України Про запобігання корупції» повинен був подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2021 рік у строк до 31 січня 2024 року. Проте, ОСОБА_3 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2021 рік лише 22.02.2024 року, тобто несвоєчасно, без поважних причин, чим фактично порушив вимоги ч.1 ст 45, п.2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України Про запобігання корупції», таким чином вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП. Винність ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП підтверджується доказами наявними в матеріалах справи №638/16366/24, які є належними, допустимими та такими, що повністю доводять вину останнього у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення №503 від 26.08.2024 року. Щодо заперечень захисника на протокол про адміністративне правопорушення, зазначає, що теза про те, що ОСОБА_3 перебував у вимушеному прогулі з 14.12.2020 року не знаходить свого підтвердження, так як постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.05.2023 року у справі №520/7222/22 встановлено, що на виконання наказу Головного управління Держпраці у Харківській області від 14.12.2020 №08-03/394 «Про звільнення ОСОБА_3 », та виходом позивача на роботу 01.03.2021, який є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, наказом відповідача від 01.03.2021 №08-03/144 визначено вважати позивача звільненим з 01.03.2021 року. Відповідно до ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в» - «г» пункту 2 частини першої статті 3 зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першої цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, що підтверджує обов`язок ОСОБА_3 подати щорічну декларацію за 2021 рік у строк до 31 січня 2024 року.

В судовому засіданні прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова Кіншакова Н.О. протокол про адміністративне правопорушення підтримала, вважала, що ОСОБА_3 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, тому просила притягнути його до адміністративної відповідальності, призначивши адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.172-6 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 - адвокат Дерев`янченко Я.Ю. просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_3 за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення з підстав зазначених ним в запереченнях на протокол про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_3 в судовому засіданні свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП не визнав та просив закрити провадження у справі відносно нього за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення з підстав зазначених його захисником в запереченнях на протокол про адміністративне правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення прокурора, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши надані матеріали, оцінивши надані докази кожний окремо та у їх сукупності, дійшов наступного.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Частиною 1 ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тобто, відповідно до вимог ст. ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об`єкту; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкту; г) суб`єктивної сторони.

ОСОБА_3 інкриміновано порушення вимог ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Об`єктом даного правопорушення виступають суспільні відносини у сфері дотримання вимог фінансового контролю (щодо подання декларацій, зазначення у ній достовірних відомостей, дотримання вимог додаткових заходів фінансового контролю).

Для розкриття об`єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Примітка до ст. 172-6 КУпАП, містить вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Так, для кваліфікації діяння за ч.1 ст.172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у частині 2 пункті 1 листа «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» від 22.05.2017 №223-943/0/4-17, конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Судом встановлено, що згідно копії витягу із наказу Головного управління Держпраці у Харківській області від 03.07.2015 року № 15-к «Про призначення на посади працівників за переведенням з ТУ ДГПН» ОСОБА_3 призначено на посаду головного державного інспектора відділу нагляду в будівництві, котлонагляді, на транспорті та зв`язку з 03 липня 2015 року зі збереженням 12 рангу державного службовця в порядку переведення із територіального управління Держгірпромнагляду у Харківській області.

Відповідно до копії витягу із наказу від 18.04.2016 року №11-02/77 «Про переведення працівників Головного управління» переведено ОСОБА_3 , головного державного інспектора відділу нагляду в будівництві, котлонагляді, на транспорті та зв`язку за його згодою з 18 квітня 2016 року на посаду головного державного інспектора відділу нагляду в будівництві, котлонагляді, транспорті, зв`язку та на виробництві і на об`єктах підвищеної небезпеки зі збереженням 12 рангу державного службовця.

Відповідно до копії витягу із наказу від 25.01.2017 року №11-02/23 «Про переведення працівників Головного управління» переведено ОСОБА_3 , головного державного інспектора відділу нагляду в будівництві, котлонагляді, транспорті, зв`язку та на виробництві і на об`єктах підвищеної небезпеки за його згодою з 25 січня 2017 року на посаду головного державного інспектора відділу нагляду в будівництві, котлонагляді, на транспорті та зв`язку із збереженням 9 рангу державної служби в межах категорії «В» посад державної служби.

Відповідно до копії витягу із наказу від 01.07.2019 року №08-03/211 «Про переведення» з 01 липня 2019 року у зв`язку зі змінами у структурі та введенням штатного розпису на 2019 рік Головного управління Держпраці в Харківській області ОСОБА_3 переведено на посаду головного державного інспектора відділу нагляду на виробництві і на об`єктах підвищеної небезпеки, в будівництві, котлонагляді, на транспорті та зв`язку за переведенням з посади головного державного інспектора відділу нагляду в будівництві, котлонагляді, на транспорті та зв`язку із збереженням 9 рангу державної служби в межах категорії «В» посад державної служби.

Відповідно до даних особової картки державного службовця №163 Головного управління Держпраці в Харківській області на ім`я ОСОБА_3 , останнім складено присягу державного службовця 23.02.2012 року.

Відповідно до п.п.«в» п.1 ч.1 ст.З Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII (надалі Закон України №1700-VII) суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби (частина 2 статті 1 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII).

Посади державної служби в державних органах поділяються на категорії та підкатегорії залежно від порядку призначення, характеру та обсягу повноважень, змісту роботи та її впливу на прийняття кінцевого рішення, ступеня посадової відповідальності, необхідного рівня кваліфікації та професійних компетентностей державних службовців (ч.1 ст.6 Закону України «Про державну службу»).

Відповідно до п.3 ч.2 ст.6 Закону України «Про державну службу» до категорії "В" відносяться інші посади державної служби, не віднесені до категорії "а" і "б".

Тобто, посада головного державного інспектора відділу нагляду на виробництві і на об`єктах підвищеної небезпеки, в будівництві, котлонагляді, на транспорті та зв`язку управління нагляду в промисловості і на об`єктах підвищеної небезпеки Головного управління Держпраці в Харківській області, відноситься до категорії «в» посад державної служби.

Відповідно до частини 5 статті 5 Закону України «Про державну службу» на державних службовців поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до абз.16 ч.1 ст.1 Закону України № 1700-VII суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"г" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Пунктом 9 статті 1 Закону України №1700-VII визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною ч. 1 ст. З цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до ч. 1 ст. 65 даного Закону за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Таким чином, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону, ОСОБА_3 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VII, а тому він є суб`єктом декларування та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Згідно наказу віл 14.12.2020 року №08-03/394 «Про звільнення» звільнено ОСОБА_3 з посади головного державного інспектора відділу нагляду на виробництві і на об`єктах підвищеної небезпеки, в будівництві, котлонагляді, на транспорті та зв`язку управління нагляду на виробництві і на об`єктах підвищеної небезпеки Головного управління Держпраці у Харківській області у зв`язку із отриманням державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності відповідно до пункту 3 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу». Датою звільнення вважати перший робочий день наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначений у документі про тимчасову непрацездатність.

Згідно наказу від 01.03.2021 року № 08-03/144 «Про виконання наказу Головного управління від 14.12.2020 №08-03/394 «Про звільнення ОСОБА_4 », на виконання наказу Головного управління від 14.12.2020 №08-03/394«Про звільнення ОСОБА_4 » та виходом на роботу 01 березня 2021 року, який є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, вважати звільненим ОСОБА_3 з посади головного державного інспектора відділу нагляду на виробництві і на об`єктах підвищеної небезпеки, в будівництві, котлонагляді, на транспорті та зв`язку 01 березня 2021 року відповідно до пункту 3 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу».

Відповідно до ч.1., 2 ст.45 Закону України №1700-VII особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в" -"г" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в" -"г" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в" -"г" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 12 Закону України №1700-VII Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.

Відповідно до ч.9 ст.12 Закону України №1700-VII нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Нормативно-правові акти Національного агентства, що пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самим актом, але не раніше дня офіційного опублікування.

Наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 23.07.2021 №449/21 «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29 липня 2021 р. за № 987/36609, затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та затверджено відповідний Порядок заповнення та подання декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною першою розділу II Порядку заповнення та подання декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування шляхом заповнення відповідної електронної форми після автентифіфкації у власному персональному електронному кабінгеті у Реєстрі.

Відповідно до положень п.7-1 ч.1 ст.11 Закону України № 1700-VII до повноважень Національного агентства віднесено здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій суб`єктів декларування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя суб`єктів декларування.

Відповідно до Порядку заповнення та подання декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суб`єкт декларування до початку заповнення декларації повинен підтвердити ознайомлення із цим Порядком шляхом проставлення відповідної відмітки. Після заповненгя усіх необхідних роздщілів деклакрації суб`єкту декларування надається можливість перевірити повноту та достовірність зазначеної ним інформації. Перед підписанням декларації суб`єкт декларування підтверджує повноту та достовірність даних, вказаних у ній, ознайомлення з попередженнями про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом проставлення відповідної відмітки. Суб`єкт декларування підписує декларацію шляхом накладення на неї особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства. Подання декларації до Реїстру підтверджується шляхом надсилання повідомлення суб`єкту декларування на адресу його електронної пошти, зазначену в персональному електронному кабінеті, та до персонального електронного кабінету суб`єкту декларування.

Підпунктом 1 пункту 1 Закону України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності тап інших документів і період дії воєнного стану або стану війни» від 03 березня 2022 року №2115-IX, який набрав чинності 07.03.2022 року, установлено, що фізичні особи, фізичні особи - підприємці, юридичні особи, крім тих, які наділені бюджетними повноваженнями згідно із законодавством, подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові, аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов`язку подати документи.

Тобто, у період дії воєнного стану або стану війни в осіб, зазначених в п.1 ч.1. ст.3 Закону України № 1700-VII відсутній обов`язок, передбачений ст.45 Закону України № 1700-VII щодо подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

12.10.2023 року набрав чинності Закон України № 3384-IX «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», яким відновлено обов`язок подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Пунктом 2-7 розділу ХІІ Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Законом України №1700-VII та Порядком заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування передбачено три види декларацій, зокрема: щорічна декларація декларація подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), або абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності) (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та за загальним правилом містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Обов`язок подати щорічну декларацію виникає в суб`єкта декларування: наступного року після припинення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, або перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності (щорічна декларація (після звільнення)).

Тобто, Законом України №3384-IX «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» від 20.09.2023 року визначено, що за загальним правилом до 31.01.2024 року слід подати:

-щорічні декларації (з будь-якою позначкою) за 2021-2022 звітні періоди;

-декларацію при звільненні за 2022-2023 роки (якщо обов`язок подання декларації настав до 11.10.2023 включно);

-декларацію кандидата на посаду за 2021 та 2022 звітні періоди (якщо кінцевий строк їх подання настав у період з 24.02.2022 по 11.10.2023 включно).

З 01 січня до 31 березня 2024 року включно суб`єкти декларування (крім тих, які мають право на відтермінування) повинні подати щорічні декларації за 2023 звітний період.

Декларації, подані в період з 24.02.2022 до 11.10.2023 включно, вважаються такими, що були подані на виконання обов`язку, передбаченого ст. 45 Закону ( абз. 2 п. 2-7 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону). Повторне їх подання не вимагається та є технічно неможливим.

Згідно наказу від 14.12.2020 року №08-03/394 «Про звільнення» звільнено ОСОБА_3 з посади головного державного інспектора відділу нагляду на виробництві і на об`єктах підвищеної небезпеки, в будівництві, котлонагляді, на транспорті та зв`язку управління нагляду на виробництві і на об`єктах підвищеної небезпеки Головного управління Держпраці у Харківській області у зв`язку із отриманням державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності відповідно до пункту 3 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу». Датою звільнення вважати перший робочий день наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначений у документі про тимчасову непрацездатність.

Згідно наказу від 01.03.2021 року № 08-03/144 «Про виконання наказу Головного управління від 14.12.2020 №08-03/394 «Про звільнення ОСОБА_4 », на виконання наказу Головного управління від 14.12.2020 №08-03/394 «Про звільнення ОСОБА_4 » та виходом на роботу 01 березня 2021 року, який є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, вважати звільненим ОСОБА_3 з посади головного державного інспектора відділу нагляду на виробництві і на об`єктах підвищеної небезпеки, в будівництві, котлонагляді, на транспорті та зв`язку 01 березня 2021 року відповідно до пункту 3 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу».

Отже, ОСОБА_3 , будучи звільненим з посади головного державного інспектора відділу нагляду на виробництві і на об`єктах підвищеної небезпеки, в будівництві, котлонагляді, на транспорті та зв`язку управління нагляду в промисловості і на об`єктах підвищеної небезпеки Головного управління Держпраці в Харківській області 01.03.2021 року був зобов`язаний у наступному році, після припинення діяльності (в період часу з 00 год. 00 хв. 01.01.2022 до 00 год. 00 хв. 01.04.2022), подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну (після звільнення) за 2021 рік.

Відповідно до публічно доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті НАЗК (https://portal.nazk.gov.ua), декларацію щорічну (після звільнення) за 2021 рік ОСОБА_3 подав лише 22.02.2024 о 23 год. 40 хв.

Проте, в судовому засіданні встановлено, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року у справі №520/935/21 апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року скасовано з прийняттям нового судового рішення про задоволення вимог адміністративного позову ОСОБА_3 :

- визнано протиправним та скасовано висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державного службовця ОСОБА_3 , який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», затверджений наказом Головного управління Держпраці у Харківській області від 10 грудня 2020 року № 1958;

-визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держпраці у Харківській області від 10 грудня 2020 року № 1958 в частині затвердження висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності головного державного інспектора відділу нагляду на виробництві і на об`єктах підвищеної небезпеки, в будівництві, котлонагляді, на транспорті та зв`язку управління нагляду в промисловості і на об`єктах підвищеної небезпеки - ОСОБА_3 ;

-визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держпраці у Харківській області від 14 грудня 2020 року про звільнення ОСОБА_3 .

Постанова набрала законної сили 16.11.2021 року.

Також, в судовому засіданні встановлено, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2023 року у справі №520/7222/22 апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2022 по справі № 520/7222/22 скасовано в частині відмови у задоволенні позову, прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено:

- зобов`язано Головне управління Держпраці у Харківській області внести запис до трудової книжки ОСОБА_3 про недійсність запису від 01.03.2021 № 08-03/144 про звільнення, внесеного відповідно до наказу Головного управління Держпраці у Харківській області від 14.12.2020 № 08-03/394;

- поновлено ОСОБА_3 на посаді головного державного інспектора відділу нагляду на виробництві і на об`єктах підвищеної небезпеки, в будівництві, котлонагляді, на транспорті та зв`язку управління нагляду в промисловості і на об`єктах підвищеної небезпеки Головного Управління Держпромі у Харківській області з 02.03.2021;

- стягнуто з Головного Управління Держпраці у Харківській області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02.03.2021 по 17.05.2023 у розмірі 304777 (триста чотири тисячі сімсот сімдесят сім) грн. 95 коп.

Постанова набрала законної сили 17.05.2023 року.

Наказом від 05.06.2023 року №321 «Про поновлення на посаді ОСОБА_5 » на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.05.2023 по справі №520/7222/22, поновлено ОСОБА_3 на посаді головного державного інспектора відділу нагляду на виробництві і на об`єктах підвищеної небезпеки, в будівництві, котлонагляді, на транспорті та зв`язку управління нагляду в промисловості і на об`єктах підвищеної небезпеки Головного управління Держпраці у Харківській області з 02.03.2021 року. ОСОБА_6 7 ранг державного службовця в межах категорії «В» посад державної служби з 21.04.2023 року.

Таким чином, як встановлено постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2023 року у справі №520/7222/22 у період з 02.03.2021 року по 17.05.2023 року ОСОБА_3 знаходився у вимушеному прогулі з вини адміністрації роботодавця, після чого наказом роботодавця від 05.06.2023 року з 02.03.2021 року його було поновлено на посаді.

Відповідно до абзаців 3, 4 ч.2 розділу II Порядку заповнення та подання декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» передбачено особливий порядок декларування осіб поновлених на роботі, а саме: суб`єкт декларування, поновлений на роботі за рішенням суду після завершення періоду декларування, до 01 квітня року, наступного за роком, у якому відбулося поновлення, подає щорічну декларацію за рік, у якому відбулось поновлення. Якщо така особа поновлена на роботі до завершення періоду декларування, щорічна декларація подається за минулий рік. Щорічна декларація за час вимушеного прогулу не подаєтья.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_3 був незаконно звільнений з посади головного державного інспектора відділу нагляду на виробництві і на об`єктах підвищеної небезпеки, в будівництві, котлонагляді, на транспорті та зв`язку управління нагляду в промисловості і на об`єктах підвищеної небезпеки Головного управління Держпраці у Харківській області, тому у ОСОБА_3 не виникло обов`язку щодо подання відповідної декларації, неподання якої інкримінується останньому.

Отже, ОСОБА_3 за судовим рішенням, яке набуло законної сили, було поновлено на роботі, відтак положення ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» щодо подання декларацій особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної (після звільнення) за 2021 рік у строк до 31 січня 2024 року, до нього не застосовуються.

Твердження захисника ОСОБА_3 про знаходження останнього в вимушеному прогулі у період з 14 грудня 2020 року по 05 червня 2023 року, а не з 02.03.2021 року, судом не приймаються до уваги, бо за встановлених судом обставин по справі № 520/7222/22 постановою Другого адміністративного апеляційного суду встановлено час вимушеного прогулу ОСОБА_3 саме з 02.03.2021 року, а датою його звільнення з 01.03.2021 року, враховуючи скасування судом наказу про звільнення від 14.12.2020 року.

Згідно роз`яснення Національного агентства з питань запобігання корупції від 29.12.2021 р. № 11 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку)» - за загальним правилом щорічна декларація за час вимушеного прогулу не подається. Суб`єкт декларування поновлений на роботі за рішенням суду після завершення кампанії декларування, до 01 квітня року, наступного за роком, у якому відбулося поновлення, подає щорічну декларацію (продовжується діяльність) за рік, у якому відбулося поновлення.

Слід зазначити, що поновлення осіб на роботі за рішенням суду означає відновлення його прав та обов`язків, визначених Конституцією та законами України, в тому числі щодо здійснення ними діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чи іншої діяльності, зазначеної у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 Закону України №1700-VII.

У зв`язку з тим, що за час вимушеного прогулу суб`єкт декларування, поновлений на роботі за рішенням суду, фактично не виконував функцій держави або місцевого самоврядування чи іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 4 і 5 частини першої статті 3 Закону, подавати щорічну декларацію за час вимушеного прогулу суб`єкт декларації не зобов`язаний.

Враховуючи викладене, під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП відносно ОСОБА_3 законних, належних, достатніх і допустимих доказів на підтвердження винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП не встановлено.

Тобто, обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені доказами в передбаченому законодавством порядку, належних, допустимих та достовірних доказів вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП працівниками департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, прокурором суду не надано та матеріали справи не містять.

Таким чином, надавши оцінку зібраним по справі доказам прихожу до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення №503 від 26 серпня 2024 року та додані до протоколу матеріли не є достатніми доказами, котрі дають підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Суд не є тим органом, який збирає докази на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Це обов`язок органу, який складає протокол, і так само як і обов`язок доведення вини під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, також не повинна доводити свою вину чи невинуватість.

Відповідно до ч.2 ст.255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема справу Пол та ОдрейЕдвардз проти Сполученого Королівства/Pauland Audrey Edwards v the United Kingdom (№46477/99), в якому суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом доведення вини, будь-яких переконливих доказів вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суду не надано, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_3 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 № 463/1352/16-а зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно із ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому Законом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Дотримання цих вимог є необхідним елементом процесуальної форми судового розгляду, забезпечує реалізацію закріплених у КУпАП таких засад, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості, забезпечення доведеності вини та право на захист.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Слід зауважити, що право на справедливий суд гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятою Радою Європи 04.11.1950, ратифікованою Україною 17.07.1997, відповідно до неї суд встановлює обґрунтованість будь-якого висунутого проти особи обвинувачення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України відсутність події і складу адміністративного правопорушення є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення і провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Згідно із ч.1 п.3 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) при наявності обставин, передбачених ст.247 КУпАП, виносить постанову про закриття справи.

З огляду на вищевикладене, оцінюючи, відповідно до ст.252 КУпАП, надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, беручи до уваги, що органом, яким складено протокол про адміністративне правопорушення, не доведено порушення ОСОБА_3 вимог ч.1 ст.172-6 КУпАП, суд приходить до висновку про недоведеність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а тому провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Статтею 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи, що на ОСОБА_3 адміністративне стягнення не може бути накладене за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, судовий збір у провадженні за даною справою також не підлягає стягненню з останнього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.221, 245, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

постановив:

Провадження по справі відносно ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя: Д.В. Цвірюк