Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/414/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Плохотніченко Л. І.
Категорія - 122-4 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2024 року.Суддя Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянула у порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Кричуна Юрія Анатолійовича на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 червня 2024 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, місце роботи не встановлено, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.та стягнено судовий збір в розмірі 605,60 грн. в дохід держави

ВСТАНОВИЛА:

Згідно постанови суду ОСОБА_1 20 березня 2024 року о 17 год. 10 хв. в м. Кропивницькому по вул. Єгорова, 4/7 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_2 , був не уважним, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив наїзд на припаркований транспортний засіб марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_2 , в результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.п. 2.3 «б», 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ст. 124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи причетним до вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди, з місця пригоди поїхав, чим порушив п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ст. 122-4 КУпАП. Проведеними розшуковими заходами за зверненням потерпілого ОСОБА_2 поліцією встановлено особу, яка була за кермом транспортного засобу марки « Volkswagen Jetta » д.н.з. НОМЕР_2 , та за участю якого мало місце ДТП 20 березня 2024 року о 17 год. 10 хв., а саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В апеляційній скарзі адвокат Кричун Ю.А. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, скасувати постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 червня 2024 року та закрити стосовно ОСОБА_1 провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про те, що 19.06.2024 року на 11 год. 00 хв. було призначено розгляд справи №405/2511/24 суддею Ленінського районного суду м. Кіровограда ГІлохотніченком Л.І. Розгляд справи тривав близько години, були опитані двоє працівників поліції, надані пояснення особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, висловлені заперечення захисником тощо. Близько 12 години суддя вийшов до нарадчої кімнати, а о 12 год. 03 хв. на території Кіровоградської області було оголошено повітряну тривогу. Помічник судді повідомила ОСОБА_1 та його захисника про те, що рішення суду буде направлено поштою, а у зв`язку із тривогою і відключенням світла (за графіком о 13:00) проголошення постанови не буде.

За вказаних обставин, суть прийнятого рішення ОСОБА_1 та його захиснику відомі не були. 24.06.2024 року ОСОБА_1 телефонував до помічника судді та намагався дізнатися про результати розгляду справи, на що йому повідомили, що рішення ще немає і йому повідомлять додатково.

01.07.2024 року ОСОБА_1 особисто прибув до суду і від помічника судді Погрібної А.А. отримав примірник оскаржуваної постанови від 19.06.2024 р. з супровідним листом від 25.06.2024 р. вих. № 405/2511/24/23983/24, про що було складено розписку від 01.07.2024 р. Відповідно, очевидним є те, що примірник постанови разом із зареєстрованим супровідним листом ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку не направлявся та в інший спосіб не вручався, а саме рішення не проголошувалося. А вже після оскарження вказаної постанови, з Єдиного державного реєстру судових рішень стало відомо, що лише 26.06.2024 року оскаржувана постанова була оприлюднена в Реєстрі.

За вказаних обставин, враховуючи що постанову суду ОСОБА_1 отримав 01.07.2024 року, десятиденний строк її оскарження розпочався з наступного дня і закінчувався 11.07.2024 року, а причини пропуску вказаного строку є поважними та об`єктивними

Крім того вказав, що обставини вказані у постанові не відповідають відомостям зазначеним у протоколах та інших матеріалах справи. Так, у постанові судді зазначено, що «... ОСОБА_1 20 березня 2024 року о 17 год. 10 хв. в м. Кропивницькому по вул. Єгорова, 4/7 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_2 ». Разом з тим, із свідчень свідка ОСОБА_3 вбачається, що «... Авто особи піднімалося знизу догори по вулиці В. Чорновола і вдарило авто потерпілого, яке було припарковано перед його авто.».

Також вказав на недопустимість і інших доказів, зокрема схема місця ДТІІ. в якій зазначено, що ДТП сталося 25.03.2024 року, в той час як в протоколі про адміністративне правопорушення вказана дата 20.03.2024 року. Крім того, схема місця ДТП є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення, відомості про серію та номер якого мали бути вказані в самій схемі. Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення складався 10.04.2024 року, відповідно схеми складені раніше не можуть мати відношення до нього. Крім того, в протоколах про адміністративні правопорушення відсутні підписи потерпілого та свідка, що також свідчить про їх недопустимість.

Зазначив про те, що схема місця ДТП є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення і не може складатися за 15 днів до протоколу.

Вважає, що схема місця ДТП, яка додана до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не містить в собі: сталих орієнтирів, ширини проїзжджої частини, тротуарів, узбіччя, дорожніх знаків тощо, а найголовніше підпису інспектора поліції, який її склав.

Крім того, відеозапис доданий працівниками поліції до матеріалів справи містить відомості, які відбувались у 2014 році, в інший час, що свідчить про те, що вказаний доказ с неналежним і не міг братися судом до уваги.

Зазначає, що суд мав критично поставитися до свідчень працівників поліції, оскільки вони є зацікавленими особами і мав би встановити факт порушення порядку оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди. Так, з невідомих причин схема місця ДТІІ складалась іншим інспектором поліції ( ОСОБА_4 ). в той час, як протокол складений інспектором ОСОБА_5 . Крім того, допитані в судовому засіданні поліцейські допустились припущень щодо причетності ОСОБА_1 до ДТП. Так, вказані поліцейські зазначили, що «...оглянуті пошкодження дзеркала, які є характерними для дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 20 березня 2024 року по вулиці Єгорова».

Також вважає, що інспектора поліції в судовому засіданні вказали, що «... за кілька днів до цього ДТП відносно останнього складалися адміністративні матеріали». Разом з тим, вказані твердження спростовуються наданими до матеріалів справи відеозаписами з бодікамери, які датовані 22.03.2024 року і на відеозаписі не зафіксовано буд-яких пошкоджень правого дзеркала ТЗ. Вказана поведінка інспекторів поліції свідчить про упереджене ставлення до ОСОБА_1 , неправдивість їх свідчень та фальсифікацію матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Крім того зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАГІ, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Разом з тим, інспектор поліції вже 27.03.2024 року мав намір скласти протокол, про що повідомляв ОСОБА_1 в своєму службовому кабінеті, та зазначав про наявність показань свідка, які фактично були отримані лише 28.03.2024 р. Так, в порушення вказаної норми, протоколи про адміністративні правопорушення були складені аж через два тижні з моменту, як на думку інспекторів поліції була виявлена особа причетна до ДТІІ.

Також вважає, що поза увагою суду та працівників поліції залишилась, правомірність поведінки так званого «потерпілого», який в порушення вимог ст. 122-4 КУпАП залишив місце ДТП: «Залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні».

Разом з тим вказав, що свідок ОСОБА_6 , який є посадовою особою лейтенантом поліції відділу розшуку ОМ ДТП УПП в Кіровоградській області та надавав суду першої інстанції пояснення, жодного відношення до матеріалів справи не має, оскільки не складав жодного процесуального документа та не приймав участі у розгляді справи, а тому вважає що надані ним пояснення не мають бути враховані під час розгляду справи в суді.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Кричун Ю.А. підтримали вимоги апеляційної скарги посилаючись на обставини зазначені в ній та просили її задовольнити в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, письмових клопотань до апеляційного суду не надавали, про місце, дату та час повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, перевіривши апеляційні доводи вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, за таких обставин.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Мотивуючи свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та 122-4 КУпАП, суд першої інстанції у постанові послався на наступні докази: даними, що містяться в протоколах про адміністративне правопорушення серії ААД №743579 від 10.04.2024, серії ААД №743580 від 10.04.2024, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, реєстраційною карткою ТЗ; довідкою Гарпун-розшук ТЗ; довідками адмінпрактики щодо притягнення ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП, ч.1 ст.122 КУпАП, ч.2 ст.122 КУпАП; довідкою щодо викликів поліції; довідкою виклик; письмовими пояснення потерпілого ОСОБА_2 , що містяться в матеріалах справи, та його пояснення, наданими в судовому засіданні під час розгляду справи судом; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , що містяться в матеріалах провадження, та його пояснення, надані в судовому засіданні під час розгляду справи в суді та додатками до них.

Посилаючись на наведені докази, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та 122-4 КУпАП, зокрема у порушенні вимог п.п. 13.1, 2.3б та 2.10а ПДР України.

Апеляційний суд не погоджується з відповідними висновками та вважає, що судом першої інстанції неповно було з`ясовано та досліджено всі обставини справи, що в свою чергу призвело до передчасного висновку стосовно винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначених адміністративних правопорушень, з огляду на наступне.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 743580 від 10 квітня 2024 року, вбачається, що 20 березня 2024 року о 17 год. 10 хв. в м. Кропивницькому по вул. Єгорова, 4/7, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_2 , був не уважним, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив наїзд на припаркований транспортний засіб марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_2 , в результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.п. 2.3 «б», 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ст. 124 КУпАП.

Згідно ст.124 КУпАП відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення настає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Пунктом 2.3б ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

В матеріалах справи відсутні пояснення ОСОБА_1 , а в судовому засіданні першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП не визнав, заперечував проти обставин зазначених в протоколах про адміністративні правопорушення зазначив, що протокол та матеріали події були складені без його присутності. Матеріали справи не містять належних, допустимих доказів, які доводять причетність ОСОБА_1 до даних подій.

В своїх поясненнях ОСОБА_2 вказав, що 20.03.2024 він виявив пошкодження належного його автомобіля, який був припаркований по вул. Єгорова, проте через сімейні обставини не мав можливості звернутися до поліції, в зв`язку з чим лише через п`ять днів, а саме 25.03.2024, звернувся до працівників поліції з повідомленням про те, що його автомобіль отримав механічні пошкодження 20.03.2024

Свідок ОСОБА_3 , в поясненнях наданих працівникам поліції та суді першої інстанції вказав, що перебуваючи у власному транспортному засобі, почув характерний звук авто, який дуже швидко їде, підняв голову й побачив момент, як авто особи завдало шкоди ТЗ потерпілого. Авто особи піднімалося знизу догори по вулиці В. Чорновола і вдарило авто потерпілого, яке було припарковано перед його авто. Державний номерний знак автомобіля який скоїв дорожньо транспортна пригода він не запам`ятав

Згідно схеми місця дорожньо транспортної пригоди, зазначено, що пригода сталася 25.03.2024 року, в той час як в протоколі про адміністративне правопорушення вказана дата ДТП 20.03.2024 року по АДРЕСА_2 .

Враховуючи зазначене в матеріалах справи наявні невідповідності пояснень ОСОБА_2 , схеми місця дорожньо транспортної пригоди, поясненням свідка ОСОБА_3 оскільки останній зазначив, що авто особи, яка спричинила дану пригоду піднімалося знизу догори по вулиці В. Чорновола, а згідно пояснень ОСОБА_2 та схеми місця ДТП авто знаходилось на вул. Єгорова.

Крім того апеляційним судом було досліджено відеозаписи та фото, які долучені до матеріалів справи (а.с. 78), на яких зафіксований рух автомобілів, серед яких наявний один автомобіль сірого кольору. З вказаного відеозапису неможливо встановити який номерний знак належить даному автомобілю та вбачається, що даний автомобіль не виїжджав з вулиці Єгорова, а рухався по вулиці В. Чорновола, знизу в напрямку від вулиці Шевченка, до перехрестя з бульваром Студентським, про що вказував і свідок ОСОБА_3 .

Вищезазначений відеозапис також не узгоджується з показаннями ОСОБА_2 , та схемою місця дорожньо транспортної пригоди яка відбулася по вулиці Єгорова, у зв`язку з чим мотиви суду першої інстанції про взяття за основу про висновки винуватості ОСОБА_1 за вказаних доказів є неприйнятними.

Крім того, посилання суду першої інстанції на докази, які підтверджують вину ОСОБА_1 , а саме фотознімки, які знаходяться на CD-DISC (а.с. 78) також є неналежними, недостовірними та не об`єктивними доказами у даній справі, оскільки з даних фото не вбачається, що автомобіль, який належить ОСОБА_1 має ознаки пошкодження, які б відповідали пошкодженням автомобіля ОСОБА_2 .

На відсутність пошкоджень транспортного засобу належного ОСОБА_1 вказують і надані до матеріалів справи відеозаписи з бодікамери поліцейського, які датовані 22.03.2024 року на яких не зафіксовано буд-яких пошкоджень дзеркал.

Посилання суду першої інстанції на пояснення працівників поліції, які були допитані в судовому засіданні також не підтверджують винуватість ОСОБА_1 , тому що пошкодження, які наявні на автомобілі ОСОБА_2 не відповідають пошкодженням автомобіля належного ОСОБА_1 , а також схемі місця дорожньо транспортної пригоди та відеозаписам наявним у матеріалах справи.

Оскільки вказані докази, як кожен окремо так і у своїй сукупності не підтверджують обставин викладених у протоколах про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 , про порушення останнім вимог п.п. 13.1, 2.3б та 2.10а ПДР України, тому твердження суду першої інстанції про визнання винним ОСОБА_1 є безпідставними та невідповідають матеріалам справи.

Інші допустимі докази стосовно наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, враховуючи суперечливий характер інформації, яка міститься в матеріалах справи, з метою дотримання принципів та основних засад національного законодавства, апеляційний суд приходить до висновку про неможливість визначення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційний суд зазначає, що вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не доведено згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад і подія правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому постанова суду в цій частині підлягає скасуванню, а провадження по справі в наведеній частині - закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Що стосується інкримінованої ОСОБА_1 статті 122-4КУпАП, яка встановлює відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, то оскільки апеляційним судом зроблений висновок про не доведеність самого факту події ДТП за участю ОСОБА_1 , то таке виключає його відповідальність і за вказаною статтею.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 також відсутній склад і подія правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а тому постанова суду і в цій частині підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, які свідчать про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не забезпечив справедливий розгляд справи та прийшов до хибного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Таким чином, сукупність вказаних обставин свідчить про обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо відсутності складу правопорушення, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, так як обставини, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення, не відповідають фактичним обставинам справи, тому на підставі наявних матеріалів справи апеляційний суд позбавлений можливості дійти безсумнівного висновку щодо винуватості особи, щодо притягнення до адміністративної відповідальності, що з огляду на положення ч. 3 ст. 62 Конституції України, відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, виключає адміністративну відповідальність ОСОБА_1 за вказаною правовою кваліфікацією.

Враховуючи викладене апеляційний суд приходить до висновку, що викладені в постанові висновки не відповідають фактичним обставинам справи, а тому постанова судді підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити адвокату Кричуну Юрію Анатолійовичу строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 червня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Кричуна Юрія Анатолійовича - задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 червня 2024 рокустосовно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко