Справа №701/403/24
Провадження №3/701/219/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2024 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого-судді -Маренюка Віктора Леонідовича
за участю секретаря -Філіпчак Н. В.
з участю прокурора - адвоката -Заболотного А.В. ОСОБА_1

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , заступник директора Комунального підприємства «Комунальник-М», вул. Соборна 169 Г, смт. Маньківка, Уманського району, Черкаської області, за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП роз`яснено, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу №180/2024 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 28.03.2024 р. ОСОБА_2 , будучи директором КП «Комунальник - М» на момент вчинення та відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 вказаного Закону вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів при прийнятті рішення щодо підписання наказу №76ОС від 17.05.2023 року "Про прийняття на роботу ОСОБА_3 ", свого рідного брата чим вчинив, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

ОСОБА_2 , та його представник - адвокат Мельник В.В.в судовому засіданні вину у інкримінованому адміністративному правопорушенні не визнали та просили закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти закриття провадження по справі з підстав оголошених представником ОСОБА_4 , та просив визнати ОСОБА_4 , винним в скоєнні даного адміністративного правопорушеня та застосувати відносно останнього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Суд, заслухавши прокурора, пояснення ОСОБА_4 , та його представника - адвоката Мельника В.В., всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали провадження, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції»: правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_2 є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

Диспозицією ч. 2 ст. 172-7 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 28.03.2024 року №180/2024, ОСОБА_2 , будучи на момент вчинення правопорушення директором КП «Комунальник-М» та суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів при прийнятті рішення щодо підписання наказу від 17.05.2023 року №76ОС «Про прийняття на роботу ОСОБА_3 », свого рідного брата, чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язаних з корупцією, під час виконання службових повноважень у ОСОБА_4 , виник реальний конфлікт інтересів, що полягав у наявності суперечності між приватним інтересом (прийняття на роботу свого рідного брата) та службовими повноваженнями у якості керівника комунального підприємства, що начебто вплинуло на об`єктивність та неупередженість прийнятих рішень.

Відповідно з роз`яснень, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у інформаційному листі «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» від 22.05.2017 року №223-943/0/4-17, аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону, з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН України від 29.04.2016 року №126/50-е, щодо законодавства про боротьбу з корупцією дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому. Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; наявність повноважень на прийняття рішення; наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення. Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до Методичних рекомендацій НАЗК від 21.10.2022 №13 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів», приватним інтересом може вважатися будь-який як майновий, так і немайновий інтерес.

На підставі вищевикладеного вбачається, що за даних обставин у ОСОБА_4 , під час прийняття рішення про підписання наказу від 17.05.2023 року №76ОС «Про прийняття на роботу ОСОБА_3 » дійсно був приватний інтерес, проте реальний конфлікт інтересів в даному випадку відсутній, оскільки відсутня наявність обов`язкової сукупності всіх юридичних фактів, для визначення наявності реального конфлікту інтересів, таких як: 1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

А саме відсутня така обов`язкова ознака реального конфлікту інтересів як наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями, адже в протоколі про адміністративне правопорушення від 28.03.2024р. щодо наказу від 17.05.2023 року №76 ОС «Про прийняття на роботу ОСОБА_3 » як і в матеріалах справи в цілому відсутні будь-які відомості про те, в чому ж така суперечність полягала.

Крім того відсутня і така обов`язкова ознака реального конфлікту інтересів як наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення, оскільки ані вказані протоколи, ані матеріали справи в цілому не містять жодних фактів, які б підтверджували такі обставини (наприклад, надання переваги близькій особі при прийнятті на роботу по відношенню до інших осіб; призначення завищеного розміру премії відносно інших працівників тощо).

З аналізу наведеного не можливо дійти висновку поза розумним сумнівом, що у діях ОСОБА_4 наявний склад адмінправопорушеня передбачений ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

За таких обставин, в діях ОСОБА_4 відсутній реальний конфлікт інтересів, а відтак в діях ОСОБА_4 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП щодо прийняття наказу від 17.05.2023р. № 76ОС «Про прийняття на роботу ОСОБА_3 » що дає підстави до закриття провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 9, 23, 33-35, 36, 38, 172-7, 221, 247, 276, 277, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Маньківський районний суд впродовж 10 діб.

Повний текст постанови виготовлений 02.05.2024 року.

Суддя Маренюк В.Л.