Справа № 214/3357/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 травня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від ВП №4 КРУП ГУНП у Дніпропетровській області та Полку ПП у м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Кривому Розі Дніпропетровської обл., громадянство Україна, офіційно не працевлаштованої, не заміжньої, має на триманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

01.04.2024 о 21.09 год. ОСОБА_1 не виконала вимоги термінового заборонного припису серії АА №363257 від 01.04.2024, винесеного відносно неї, а саме, порушила застосовані відносно неї заходи щодо заборони спілкування у будь-який спосіб з постраждалою особою ОСОБА_2 з 19.30 год. 01.04.2024 до 19.30 год. 06.04.2024.

Крім того, 06.04.2024 о 16.00 год. ОСОБА_1 не виконала вимоги термінового заборонного припису серії АА №363257 від 01.04.2024, винесеного відносно неї, а саме, порушила застосовані відносно неї заходи щодо заборони спілкування у будь-який спосіб з постраждалою особою ОСОБА_2 з 19.30 год. 01.04.2024 до 19.30 год. 06.04.2024.

Присутня в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнала, підтвердила обставини, викладені у протоколі.

Потерпілий ОСОБА_2 також підтвердив обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Просив ОСОБА_1 суворо не карати та врахувати врегулювання між ними конфлікту позасудово.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, врахувавши позицію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , доходить висновку про доведеність її вини у вчиненні інкримінованих їй адміністративних правопорушень, яка окрім особистого визнання ОСОБА_1 вини, також підтверджується письмовими доказами, а саме:

-протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАБ №1413286 від 01.04.2024, серії ВАД №384938 від 07.04.2024, в яких зазначені обставини не виконання ОСОБА_1 вимог термінового заборонного припису серії АА №363257 від 01.04.2024 щодо заборони спілкування у будь-який спосіб з постраждалою особою ОСОБА_2 з 19.30 год. 01.04.2024 до 19.30 год. 06.04.2024, що мало місце 01.04.2024 о 21.09 год. та 06.04.2024 о 16.00 год.;

-рапортами інспекторів;

-формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 01.04.2024, в якій зазначено, що на момент встановлення обставин обидві сторони конфлікту перебували у стані алкогольного сп`яніння та не могли чітко відповісти на питання інспектора;

-терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №363257 від 01.04.2024, винесеним відносно ОСОБА_1 зі строком дії з 19.30 год. 01.04.2024 до 19.30 год. 06.04.2024. Заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника включають: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборону на вхід та перебування у місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборону у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Стаття 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування, а саме: вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Як слідує з п.16 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», терміновий заборонний припис стосовно кривдника це спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Аналізом вказаних матеріальних норм встановлено, що суб`єктом складу правопорушення за ст.173-2 КУпАП може бути виключно особа, яка є членом сім`ї потерпілого та чи перебувають кривдник і потерпіла особа в будь-яких стосунках між собою. Об`єктивна сторона правопорушення передбачає активну чи пасивну поведінку кривдника, спрямовану на спричинення шкоди потерпілій особі вчиненням насильства (економічного, фізичного, психологічного).

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співмешканцями, тобто в контексті ч.1 ст.1, ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вони є суб`єктами, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, а відтак відповідно до диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП ОСОБА_1 є суб`єктом інкримінованих їй адміністративних правопорушень.

Виходячи з наведеного, з дотриманням ст.ст.245, 280 КУпАП, суд всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, за ознаками невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Відповідно до змісту ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Як слідує з положень вказаної норми, накладання адміністративного стягнення при вчиненні кількох адміністративних правопорушень проводиться при наявності наступних умов: вчинення особою двох і більше адміністративних правопорушень; кожне правопорушення кваліфікується за окремою статтею Особливої частини КУпАП, що має самостійну санкцію; з кожного правопорушення не минули строки давності притягнення до адміністративної відповідальності; ні за одне з них на особу не накладалось адміністративне стягнення.

Враховуючи, що правопорушення 01.04.2024, 06.04.2024 вчинені однією особою ОСОБА_1 , є ідентичними та утворюють низку послідовних протиправних дій, які є окремими складами самостійних однорідних правопорушень, строки давності притягнення адміністративної відповідальності за них не минули, тому суд вважає можливим накласти адміністративне стягнення за санкцією, визначеною ч.1 ст.173-2 КУпАП, із застосуванням ст.36 КУпАП, враховуючи встановлені судом обставини.

Обираючи вид і міру адміністративного стягнення, суд враховує особу ОСОБА_1 , яка вину визнала, щиро розкаялася, має на утриманні малолітню дитину - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутність претензій з боку потерпілого, який просив не накладати суворе стягнення. При цьому, ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, що не оспорювала в ході розгляду справи судом, тому суд вважає за необхідне застосувати відносно неї адміністративне стягнення у виді штрафу, яке відповідно до вимог ст.23 КУпАП вважає справедливим, достатнім і необхідним для запобігання вчиненню нею нових правопорушень, остаточно визначивши стягнення в порядку ст.36 КУпАПв межах санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Підстав для направлення ОСОБА_1 як особи, яка вчинила домашнє насильство, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суд не вбачає. На переконання суду, притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за обставин, що мали місце 01 та 06 квітня 2024 року, та накладення стягнення у виді штрафу наразі може бути достатньою мірою для виправлення ОСОБА_1 та недопущення вчинення у майбутньому домашнього насильства.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.23, 24, 27, 33-35, 36, 40-1, ч.1 ст.173-2, ст.ст.245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення, із застосуванням ст.36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп. у дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілим протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко