Провадження № 3/161/5592/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 21 листопада 2024 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Антіпова Т.А., за участю секретаря судового зсідання Семенової І.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2024 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшов для розгляду протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 604729 від 03.09.2024 року за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП відносно гр. ОСОБА_1 .

За змістом складеного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 03.09.2024 року близько 00.10 годин. гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру щодо своєї дружини ОСОБА_2 , що виражалось у нецензурній лайці, стусанах, штовханнях, чим завдав їй фізичного болю та психологічних страждань, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, не визнав, зазначив, що ніякого домашнього насильства щодо своєї дружини не здійснював. Пояснив суду, що між ним і потерпілою відбулась словесна суперечка, після якої ОСОБА_2 викликала поліцію.

В свою чергу, ОСОБА_2 , просила закрити провадження у адміністративній справі, подала відповідну заяву до суду, зазначила, що чоловік відносно неї домашнє насильство не вчиняв, у них виникла сварка, а коли приїхали працівники поліції, то склали на останнього адміністративний протокол (а.с.29).

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності, потерпілої особи ОСОБА_2 , перевіривши інші матеріали справи та надавши оцінку доказам, наявним в ній, суд доходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до положень ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (п.2 рішення Конституційного Суду України 25.12.1997 року по справі №9-зп).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутись до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 604729 від 03.09.2024 року, що безпосередньо у провину ОСОБА_1 ставиться вчинення 03.09.2024 року близько 00.10 годин домашнього насильства фізичного та психологічного характеру щодо своєї дружини ОСОБА_2 , що виражалось у нецензурній лайці, стусанах, штовханнях.

Так, ОСОБА_1 заперечував вчинення будь-яких протиправних дій у відношенні своєї дружини ОСОБА_2 , та зазначив лише факт взаємної словесної суперечки, після якої ОСОБА_2 викликає поліцію.

Потерпіла, ОСОБА_2 , також зазначила про відсутність факту домашнього насильства щодо неї, зазначивши, що сварки між нею та чоловіком періодично відбуваються сварки, проте домашнього насильства він до неї не вчиняв.

Самі ж матеріали справи містять лише заяву та пояснення потерпілої ОСОБА_2 (а.с.3,4), рапорт працівника поліції (а.с.5) форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства (а.с.6,7) та терміновий заборонний припис стосовно кривдника (а.с.8), що не достатньо для висновку поза розумним сумнівом про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Будь-яких інших об`єктивних даних про вчинення ОСОБА_1 правопорушення в матеріалах справи немає.

Відповідно до статті 62 Конституції України Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене, вказані вище обставини в сукупності дають підстави для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 124, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Т.А. Антіпова