Справа № 304/1804/24 Провадження № 3/304/1152/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2024 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки та зареєстрованої у АДРЕСА_1 , непрацюючої, громадянки України,

за ст. 173 і ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

тринадцятого липня 2024 року близько 15.30 год ОСОБА_1 за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї шовгорині ОСОБА_2 , яку ображала нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою, внаслідок чого була заподіяна шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Також чотирнадцятого липня 2024 року близько 11.00 год ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 висловлювалася нецензурною лайкою на адресу неповнолітньої ОСОБА_3 , чим порушила громадський порядок та спокій громадян.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчинених правопорушеннях визнала повністю, щиро розкаялася.

Заслухавши її пояснення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя прийшов до такого висновку.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Європейським Судом з прав людини неодноразово було наголошено, що суди при оцінці доказів мають керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Яременко проти України» від 12.06.2008, «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Кобець проти України» від 14.02.2008).

Суд встановив, що крім повного визнання ОСОБА_1 своєї вини, така підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАД № 245348 від 13 липня 2024 року і № 544320 від 15 липня 2024 року, рапортом ОСОБА_4 від 13 липня 2024 року, а також письмовими поясненнями потерпілих ОСОБА_2 від 13 липня 2024 року і ОСОБА_3 від 15 липня 2024 року.

Наведені та досліджені в судовому засіданні докази дають підстави визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 173 і ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, суддя зважає на таке.

Суддя, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини та майновий стан, щире каяття як обставину, що пом`якшує відповідальність, та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважає, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності за скоєне правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.

Оскільки санкція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає більший розмір адміністративного стягнення у виді штрафу, ніж санкція ст. 173 цього Кодексу, тому суддя вважає, що стягнення обиратиметься в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що буде достатнім для досягнення мети, передбаченої ст. ст. 1, 23 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01 січня 2024 року згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» складає 605,60 грн.

Керуючись статтями 36, 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 та ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і на підставі ч. 2 ст. 36 цього Кодексу накласти адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у встановлений строк стягнути суму штрафу в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя:Ганько І. І.