ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/2253/24

Номер провадження 3/495/1318/2024

29 квітня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Анісімова Н.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від НОМЕР_1 прикордонного загону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 308030 від 09.03.2024 року 09.03.2024 року о 10 год 13 хв п/н «Контрольний пост» на автодорозі Одеса-Рені (48 км 600 м) на відстані 3900 км віл лінії державного кордону було виявлено гр. ОСОБА_1 , який не маючи документів, які дають підстави для виїзду за кордон, здійснив спробу незаконного, поза пунктами пропуску, перетину державного кордону з України в Республіку Молдова, який демаркований у відповідності до Положення про демаркацію державного кордону між Україною і Республікою Молдова, на ділянці автодороги Одеса-Рені в районі п/зн 0608, що проходить через ділянку автодороги Одеса-Рені в районі п/зн № 0608 на території Білгород-Дністровського району Одеської області, чим порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, проте його захисник адвокат Земщук Олена Сергіївна подала до суду власні заперечення, якими зауважила, що 09 березня 2024 року у світлий час доби ОСОБА_1 , у компанії ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , рухався у транспортному засобі по автодорозі Одеса-Рені (М-15) в бік пункту пропуску державного кордону України в Республіку Молдова.

Прикордонним нарядом, транспортний засіб у якому перебував ОСОБА_1 , був зупинений для перевірки документів, які дають підстави перетнути кордон України.

Для підтвердження права перетнути кордон України прикордонному наряду було надано оригінал паспорту громадянина України для виїзду за кордон номер НОМЕР_2 виданого 18 травня 2022 року органом 5112 із відмітками про попередні перетини кордону 15 липня 2023 року, 16 вересня 2023 року та 23 вересня 2023 року.

Поряд із цим, прикордонному наряду було надано оригінал довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27 квітня 2023 року № 16/2439, згідно якої ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку та оригінал тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, виданого ІНФОРМАЦІЯ_4 НОМЕР_3 від 27 квітня 2023 року, згідно якого ОСОБА_1 був виключений з військового обліку.

Не дивлячись на наявність документів, що дають підстави перетнути кордон України та неодноразовий перетин кордону за цими ж самими документами у 2023 році, прикордонним нарядом було викликано співробітників Одеського РУП № 2 з підстав ознак підробки довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27 квітня 2023 року № 16/2439 та тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, виданого ІНФОРМАЦІЯ_4 №004728 від 27 квітня 2023 року.

На підставі вищезазначеного, співробітниками Одеського РУП № 2 довідка військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27 квітня 2023 року № 16/2439 та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, видане ІНФОРМАЦІЯ_4 МА № 004728 від 27 квітня 2023 року були вилучені, а пізніше старшим офіцером оперативного відділу штабу НОМЕР_1 прикордонного загону (в/ч НОМЕР_4 ) було складено протокол щодо спроби незаконного, поза пунктами пропуску, перетину державного кордону України.

Також, 10 березня 2024 року відомості щодо використання начебто підроблених документів були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000260, за правовою кваліфікацією згідно частини 4 статті 358 Кримінального кодексу України.

З огляду на вищезазначене, ніколи не відбувалася спроба поза пунктами пропуску, перетину державного кордону України в Республіку Молдова, адже перевірка документів ОСОБА_1 відбувалася на автодорозі Одеса-Рені (М-15) в межах дії прикордонного наряду «Контрольний пост» та КПП « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

Також у ОСОБА_1 були в наявності документи для перетину державного кордону України, а саме оригінал паспорту громадянина України для виїзду за кордон номер НОМЕР_2 виданого 18 травня 2022 року органом 5112 із відмітками про попередні перетини кордону у 2023 року, довідка військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27 квітня 2023 року № 16/2439 та тимчасове посвідчення військовозобов?язаного видане ІНФОРМАЦІЯ_4 МА № 004728 від 27 квітня 2023 року.

Всі ці факти свідчать про відсутність складу та події адміністративного правопорушення.

Станом же на момент надання заперечень, паспорт, довідка військово-лікарської комісії та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного не були визнані підробленими, підробка документів є лише бездоказовим припущенням, а тому і відсутні будь-які підстави вважати ОСОБА_1 таким, що намагався перетнути кодон без наявності необхідних документів, а тим паче поза пунктом пропуску.

Також у протоколі взагалі не було зазначено про пред`явлення ним будь-яких документів, події викладі так, начебто ОСОБА_1 без будь-яких документів та таємно намагався перейти кордон у не відведеному для цього місці.

На думку захисника, поставлене у провину адміністративне правопорушення у даній справі спростовується такими доказами, а саме: паспортом громадянина України для виїзду за кордон номер НОМЕР_2 виданого 18 травня 2022 року органом 5112 із відмітками про попередні перетини кордону, довідкою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27 квітня 2023 року № 16/2439, згідно якої ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку та тимчасовим посвідчення військовозобов`язаного виданого ІНФОРМАЦІЯ_4 НОМЕР_3 від 27 квітня 2023 року, згідно якого ОСОБА_1 був виключений з військового обліку.

Водночас, у протоколі про адміністративне правопорушення, що розглядається судом, не було вказано про наявність у ОСОБА_1 будь-яких документів, навіть з ознаками підробки, під час перебування на контрольно-пропускному пункті, а зазначено про відсутність документів взагалі, протокол також не містить посилань на те, який саме документ для перетину кордону не надав ОСОБА_1 .

Справу відносно ОСОБА_1 просила закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суд дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу, впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 204-1 КУпАП передбачено відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Суд звертає увагу, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівником прикордонної служби не була розкрита об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1 .

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 308030 від 09.03.2024 року зазначено лише, що 09.03.2024 року о 10 год 13 хв п/н «Контрольний пост» на автодорозі Одеса-Рені (48 км 600 м) на відстані 3900 км віл лінії державного кордону було виявлено гр. ОСОБА_1 , який не маючи документів, які дають підстави для виїзду за кордон, здійснив спробу незаконного, поза пунктами пропуску, перетину державного кордону з України в Республіку Молдова, який демаркований у відповідності до Положення про демаркацію державного кордону між Україною і Республікою Молдова, на ділянці автодороги Одеса-Рені в районі п/зн 0608, що проходить через ділянку автодороги Одеса-Рені в районі п/зн № 0608 на території Білгород-Дністровського району Одеської області, чим порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

При цьому, як доказ вчинення правопорушення матеріали справи містять лише зазначений вище протокол про адміністративне правопорушення; рапорт; копію паспорту громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_1 .

Разом із цим, в ході розгляду судової справи встановлено, що у ОСОБА_1 при спробі перетнути державний кордон були наявні довідка військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27 квітня 2023 року № 16/2439, згідно якої ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, виданого ІНФОРМАЦІЯ_4 НОМЕР_3 від 27 квітня 2023 року, згідно якого ОСОБА_1 був виключений з військового обліку.

Крім того, у відповідь на адвокатський запит ІНФОРМАЦІЯ_6 повідомили, що вищевказані документи дійсно видавалися ОСОБА_1 та об`єктивних сумніві у їх достовірності немає.

Також суд зауважує, що у паспорті громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 номер НОМЕР_2 виданого 18 травня 2022 року органом 5112 маються відмітки про попередні перетини кордону, зокрема 15.07.2023 року, 13.09.2023 року.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Виходячи зі змісту ст. 62 Конституції України, принцип презумпції невинуватості особи полягає в тому, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом». Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Сукупність вказаних обставин свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, так як обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення в частині встановлення об`єктивної сторони не підтверджені належними і допустимими доказами, що виключає його адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п. 110 рішення ЄСПЛ у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)» (справи «Малофєєв проти Росії», рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року).

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Таким чином, на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження наявних в матеріалах справи доказів, очевидним є висновок, що органом, який склав протокол не надано жодних беззаперечних та достатніх доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, викладеного в фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, не доведена належними, допустимими та достовірними доказами.

За таких обставин, провадження у адміністративній справі, стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 27, 33-35, 204-1, 221, 247 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ст. 204-1 ч. 1 КУпАП закрити на підставі ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП - у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.Д. Анісімова