Справа № 442/2483/24
Провадження №3/442/700/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 травня 2024 року суддя Дрогобицького міськрайоного суду Львівської області Грицай М.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 , будучи особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стяненню за ст. 130 КУпАП, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, 25.03.2024 о 15 год 22 хв у м. Дрогобичі Львівської області по вул. В.Великого, 52, та о 21 год 16 хв у м. Дрогобичі Львівської області по вул. Фабричній повторно протягом року керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21011» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння рук, поведінка, що не відповідає ситуації, звужені зіниці очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Вказаними діями порушив п.п. 1.2а, 2.5 ПДР України.

Правопорушник на виклик до суду не з`явився, не повідомивши причин неявки.

Перевіривши матеріали справи, приходжу наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні порушення є, зокрема своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно положень пункту 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. В пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2.1а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 5 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 3 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП наступає в разі, якщо особу було двічі притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП протягом року, який передує даті вчинення останнього правопорушення.

У діях ОСОБА_1 вбачаю склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 стверджується матеріалами адміністративних справ, зокрема, протоколами про адміністративне правопорушення від 25.03.2024 серії ААД №752494, №752495, №752483, №752414, направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.03.2024, постановами про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ААД №474652 від 23.04.2023, №174975 від 25.03.2023, №474727 від 23.04.2023.

Разом з тим, протягом року ОСОБА_1 піддавався адміністративному стягненню за ч. 5 ст. 126 та ч.3 ст. 130 КУпАП. (постанова № 442/2771/23 від 29.05.2023, постанова №442/2770/23 від 29.05.2023, постанова № 442/2217/23 від 30.05.2023, довідки про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення).

У відповідності до вимог ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення.

У зв`язку з чим, на підставі вимог ст. 36 КУпАП, справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме: №442/2483/24 (провадження №3/442/700/2024), №442/2484/24 (провадження №3/442/701/2024), №442/2656/24 (провадження №3/442/741/2024), №442/2658/24 (провадження №3/442/742/2024) підлягають об`єднанню в одне провадження з присвоєнням єдиного реєстраційного номера №442/2483/24 (провадження №3/442/700/2024).

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази належності ОСОБА_1 транспортного засобу, суд призначає покарання в межах санкції статті без конфіскації транспортного засобу.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки, наслідки вчиненого правопорушення, приходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч.3 ст.130 КУпАП, а тому, враховуючи характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, які відносяться до грубих порушень ПДР України як такі, що безпосередньо впливають на безпеку дорожнього руху та її учасників; особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, вважаю, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, а саме, у виді адміністративного арешту з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років без конфіскації транспортного засобу.

З урахуванням вимог ст. 23 КУпАП, призначене судом адміністративне стягнення буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень.

Суд враховує також висновки, викладені в рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно з ст.40-1 КУпАП, судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 36, 40-1, ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, ст. 283-284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Об`єднати в одне провадження справи №442/2483/24 (провадження №3/442/700/2024), №442/2484/24 (провадження №3/442/701/2024), №442/2656/24 (провадження №3/442/741/2024), №442/2658/24 (провадження №3/442/742/2024) з присвоєнням єдиного реєстраційного номера №442/2483/24 (провадження №3/442/700/2024).

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 15 (п`ятнадцять) діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя Грицай М.М.