Справа № 465/7066/24 Головуючий у 1 інстанції: Дзеньдзюра С.М.
Провадження № 33/811/1639/24 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ковальчук Іванни Олександрівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Франківського районного суду м. Львова від 21 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. з позбавлення права керування транспортним засобом на 3 місяці.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 25 серпня 2024 року, о 21 год. 05 хв., у м. Львові по вул. Науковій, 94, повторно протягом року, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz C 200», д.н.з. НОМЕР_1 , у якого не горіла лампа лівої фари у режимі ближнього світла у темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3.в ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить, закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Повідомляє, що перед початком руху він перевірив технічний стан транспортного засобу, в тому числі роботу світлових приладів. Оскільки він рухався вулицею Науковою у м. Львові, яка є добре освітленою, він не мав технічної можливості встановити, що під час руху в нього перегоріла ліва фара ближнього світла.

Наголошує, що мав у автомобілі запасну лампу ближнього світла та мав можливість провести заміну лампи.

Заслухавши виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Частиною 4 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення правопорушення повторно протягом року, передбачених частиною першою-третьою цієї статті.

Пунктом 31.4.3.в ПРД України передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР №117741 від 25 серпня 2024 року (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_1 25 серпня 2024 року о 21 год. 05 хв. у м. Львові по вул. Науковій, 94, повторно протягом року, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz C 200», д.н.з. НОМЕР_1 , у якого не горіла лампа лівої фари у режимі ближнього світла у темну пору доби, ;

-рапортом працівника поліції (а.с. 3), з якого вбачається, що працівниками поліції зупинено транспортний засіб «Mercedes-Benz C 200», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , що рухався із технічними несправностями, а саме не горіла ліва фара в режимі ближнього світла;

-довідкою (а.с. 4), з якої встановлено, що 4 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 121 КУпАП, із накладенням на нього штрафу в розмір 340 грн.;

-відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який було досліджено апеляційним судом, на якому зафіксовано, опитування водія ОСОБА_1 та оглянуто транспортний засіб «Mercedes-Benz C 200», д.н.з. НОМЕР_1 , у якого не горіла ліва фара в режимі ближнього світла.

Доводи апелянта, що перед початком руху він перевірив технічний стан транспортного засобу, в тому числі роботу світлових приладів, апеляційний суд розцінює критично, оскільки з відеозапису, долученого, до матеріалів справи не вбачається, що він повідомляв працівників поліції, що зазначена вище лампа вийшла з ладу під час руху транспортного засобу.

Твердження апелянта, що він рухався вулицею Науковою у м. Львові, яка є добре освітленою та не мав технічної можливості встановити, що під час руху в нього перегоріла ліва фара ближнього світла, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Аргументи апелянта, що він мав у автомобілі запасну лампу та мав можливість провести заміну, апеляційний суд розцінює критично, оскільки на відеозаписі, долученому до матеріалів справи, водій не повідомляв працівників поліції, що може усунути несправність.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 4 ст. 121 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Франківського районного суд м. Львова від 21 жовтня 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя (Підпис) Партика І.В.

Згідно з оригіналом.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Постанова набрала законної сили 19.11.2024

Помічник судді Стойко Р.З

Дата засвідчення копії 25.11.2024