Справа № 489/3354/24
Провадження № 3-зв/489/2/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Постанова

13 травня 2024 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Гриненко М.В., за участю секретаря Плаксіної В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва заяву судді Губницького Д.Г. про самовідвід,

встановив:

До Ленінського районного суду міста Миколаєва надійшла справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, головуючим у якій згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначений суддя Губницький Д.Г.

09.05.2024 суддя Губницький Д.Г. заявив собі самовідвід у вказаній справі, обґрунтовуючи його тим, що 08.05.2024 ним було ухвалено вирок відносно ОСОБА_1 за ст. 390-1 КК України за фактом вчинення останнім, серед іншого, домашнього насильства 25.04.2024, яке також інкримінується ОСОБА_1 у даній справі про притягнення до адміністративної відповідальності. Вказані обставини, на думку судді, можуть викликати сумніви в його неупередженості та безсторонності при розгляді вказаної справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, та суддя Губницький Д.Г. до суду не з`явилися, про дату та час судового розгляду повідомлялися. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про відвід судді.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 2 ст. 246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

При цьому, КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають можливість заявити відвід судді або самовідвід, відповідно не передбачають порядку розгляду заяви про відвід (самовідвід), що свідчить про наявність прогалин у вказаній галузі права.

Разом з тим, положеннями ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого висунутого проти неї кримінального обвинувачення на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

У п. 4 рішення Ради суддів від 08.06.2017 року № 34 міститься роз`яснення, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Таким чином, оскільки питання відводу чи самовідводу судді не врегульовано нормами КУпАП, тому з метою додержання принципу законності виникла необхідність в застосуванні при розгляді вказаної справи принципу аналогії права, у зв`язку з чим при розгляді заяви про самовідвід судді у справі про адміністративне правопорушення необхідно застосувати положення найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права, а саме статей 75-80 КПК України, та керуватися ними при вирішенні питання про самовідвід судді.

За положеннями частин 1 та 5 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід, який повинен бути вмотивованим.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

При розгляді заяви про самовідвід встановлено, що 08.05.2024 суддею Губницьким Д.Г. було ухвалено вирок відносно ОСОБА_1 , яким останнього було визнано винуватим за ст. 390-1 КК України за фактом вчинення, серед іншого, домашнього насильства 25.04.2024 відносно співмешканки ОСОБА_2 , скоєння якого також інкримінується ОСОБА_1 у даній справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, оскільки під час розгляду заяви про самовідвід встановлено наявність обставин, які можуть викликати у стороннього спостерігача обґрунтований сумнів в неупередженості судді Губницького Д.Г. при розгляді вказаної справи, тому заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Вказаний висновок про наявність підстав для задоволення самовідводу судді у вказаному кримінальному провадженні узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 552/4932/17.

Керуючись ст. 8 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 283, 291, 294 КУпАП, суддя

постановив:

Заяву про самовідвід судді Губницького Д.Г. у справі № 489/3354/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП задовольнити та відвести його від розгляду вказаної справи.

Матеріали вказаної справи передати до канцелярії Ленінського районного суду міста Миколаєва для здійснення повторного автоматизованого розподілу між суддями.

Постанова набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя М.В. Гриненко