Справа № 576/481/24
Провадження № 3/576/335/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року м. Глухів

Суддя Глухівського міськрайонного суду Сумської області Колодяжний А.О., з участю секретаря Опанасенко Т.В., захисника Харчука О.П., розглянувши матеріали, що надійшли з відділу поліції № 1 (м. Глухів), про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

встановив:

ОСОБА_1 8 лютого 2024 року близько 18 год. 36 хв. в м. Глухів по вул. Пивоварова керував автомобілем ВАЗ 2103, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, ухилився.

До суду ОСОБА_1 не з`явився, однак він був представлений своїм захисником адвокатом Харчуком О.П., який у суді просив закрити справу посилаючись на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому огляд на стан сп`яніння мав бути проведений посадовою особою, уповноваженою на те командиром військової частини або начальником органу управління Військової служби правопорядку. Крім того, під час складання протоколу ОСОБА_1 не були роз`яснені його права та обов`язки, у тому числі й право на захист; поліцейські не зафіксовали всього процесу спілкування; протокол не може бути визнаний доказом.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першої статті 130 КУпАП, повністю підтверджується матеріалами справи.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 008501 від 8 лютого 2024 року, у якому зафіксовані обставини правопорушення. Даний протокол складений з дотриманням вимог статті 256 КУпАП, виготовлений на спеціальному бланку та має підписи посадової особи, яка його склала та пояснення ОСОБА_1 , де він власноручно написав, що вчора випив пива і відмовляється проходити тест на місці та у лікарні.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і у лікарні підтверджується також і доданими до справи відеозаписами.

Зокрема, із відеозапису видно, що поліцейські зупинили легковий автомобіль під керуванням ОСОБА_1 через несправний габарит. У подальшому, через підозру у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд для визначення на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або ж у лікарні, але він відмовився.

У даній справі поліцейськими було застосовано технічний засіб відеозапису проведення процедури огляду без залучення двох свідків, що відповідає правилам частини другої статті 266 КУпАП, за якою залучення свідків є обов`язковим у разі неможливості застосування поліцейським технічних засобів відеозапису.

Посилання захисника на те, що огляд на стан сп`яніння мав бути проведений посадовою особою, уповноваженою на те командиром військової частини або начальником органу управління Військової служби правопорядку за правилами передбаченими статтею 266-1 КУпАП, суд не приймає з огляду на наступне.

У відповідності до частини першої статті 15 КУпАП, за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом поза межами території будь-якої військової частини. Даних про те, що ОСОБА_1 8 лютого 2024 року близько 18 год. 36 хв. в м. Глухів по вул. Пивоварова виконував військове завдання, стороною захисту надано не було.

Отже, як водій транспортного засобу ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП і його огляд на стан алкогольного сп`яніння мав проводитись за правилами, передбаченими статтею 266 КУпАП. У той же час, стаття 266-1 КУпАП регулює порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень, визначених главою 13 Б КУпАП.

Крім того, та обставина, що поліцейські не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не має вирішального значення у цій справі, адже це не звільняє його від відповідальності і не свідчить про його невинуватість та не вказує на порушення процедури проведення огляду на стан сп`яніння, який фактично вже був проведений та зафіксований. Обставинами ж, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення є зокрема відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Посилання захисника на те, що на відеозаписі не зафіксовано роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, у тому числі й права на правову допомогу, а також не зафіксований увесь процес спілкування, суд також не приймає з огляду на те, що під час розгляду справи по суті ОСОБА_1 був забезпечений усіма гарантіями, передбаченими КУпАП, в тому числі й правом на активну участь захисника, а доданий до справи відеозапис доводить факт його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Захисник також посилався на рішення Європейського суду з прав людини по справі «Карелін проти Росії» зазначаючи про те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом. Суд не приймає ці аргументи, оскільки у згаданій справі Європейський суд з прав людини не вдавався до таких висновків, а ключовим питанням у цій справі було з`ясування чи призвела відсутність органу обвинувачення до порушення статті 6 Конвенції.

Крім того, у цій справі, протокол про адміністративне правопорушення не оцінюється як самостійний беззаперечний доказ, а розглядається як доказ фактичних елементів правопорушення у сукупності із іншими доказами.

З урахуванням наведених вище обставин, суд визнає, що вина ОСОБА_1 є доведеною, а його дії кваліфікує за частиною першою статті 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Обираючи вид і міру стягнення, враховую ступінь вини порушника, характер вчиненого правопорушення, яке є небезпечним і досить поширеним правопорушенням, особу правопорушника, відсутність як пом`якшуючих так і обтяжуючих відповідальність обставин, вважаю за доцільним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією частини першої статті 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Відтак з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,60 грн.

Керуючись статтями 33, 40-1, 130, 268, 283-289 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першої статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Глухівський міськрайонний суд Сумської області.

Суддя А.О. Колодяжний