Справа № 365/186/24
Номер провадження: 3/365/107/24
ПОСТАНОВА

іменем України

08 травня 2024 року с-ще Згурівка

Суддя Згурівського районного суду Київської області Хижний Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за адміністративним матеріалом, який надійшов від Відділу поліцейської діяльності № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 977889 встановлено, що 09.03.2024 року близько 17:00 год. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 вчинила відносно брата свого чоловіка ОСОБА_3 домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображала його нецензурними словами, вигонила з домоволодіння, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_3 .

В протоколі про адміністративне правопорушення вчинене кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як домашнє насильство, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 вину у вчиненому не визнала, пояснивши наступне. 09.03.2024 року близько 17:00 год. до неї додому прийшов брат чоловіка ОСОБА_3 та розпочав конфлікт, в ході якого саме ОСОБА_3 ображав її нецензурними словами, кидався в бійку, погрожував фізичною розправою, після чого вона викликала поліцію. Не зважаючи на її пояснення, поліцейські склали протокол про адміністративне правопорушення саме відносно неї.

В судовому засідання свідок ОСОБА_4 пояснила, що 09.03.2024 року близько 17:00 год. перебувала вдома у своєї подруги ОСОБА_2 . В цей час прийшов ОСОБА_3 та розпочав конфліктувати з ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурними словами та погрожував фізичною розправою. Після чого ОСОБА_2 викликала поліцію.

В судовому засіданні досліджені письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 977889 (а.с. 2), копія письмових пояснень ОСОБА_2 , в яких остання пояснила про обставини вчинення домашнього насильства ОСОБА_3 відносно неї (а.с. 3), копія письмових пояснень ОСОБА_3 , в яких останній пояснив про обставини вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 відносно нього (а.с. 4), копія термінового заборонного припису стосовно кривдника, яким ОСОБА_2 заборонено контактувати з ОСОБА_3 (а.с. 5), довідка ВПД № 1 Броварського РУП, згідно якої П ОСОБА_5 протягом року до адміністративної відповідальності не притягувалась.

За викликом суду потерпілий ОСОБА_3 та очевидець події ОСОБА_6 повторно не зявились. Безпосередньо суду свої пояснення про обставини події, яка мала місце 09.03.2024 року, не надали.

Адміністративний матеріал не містить беззаперечних доказів того, що 09.03.2024 року близько 17:00 год. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 вчинила відносно брата свого чоловіка ОСОБА_3 домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображала його нецензурними словами, вигонила з домоволодіння.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.12.2010 № 23-рп/2010 зазначає, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, у справі «Барбера, Мессеґе і Хабардо проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Національне законодавство України повністю узгоджується і з усталеною судовою практикою ЄСПЛ, що сформульована зокрема у п. 43 рішення від 14.02.2008 в справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine) (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом». При цьому розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом кримінального провадження, крім того, що інкримінований злочин вчинений і обвинувачений є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать «за» чи «проти» тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом кримінального провадження. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

В даному випадку до застосування до вказаних правовідносин за аналогіє підлягає практика Європейського Суду з прав людини у кримінальних провадженнях.

Згідно з положеннями п. 1 ст. 247 КУпАП, правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вище викладене, винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення не доведена, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи витлумачені на його користь, тому провадження у справі підлягає закриттю за недоведеністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.173-2,245,247,251,252 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області особою протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Суддя Р. В. Хижний