Справа №705/1070/24
3/705/808/24 ПОСТАНОВА
25.04.2024 м.Умань
Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко О.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає у АДРЕСА_1 , такого, що не працює,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 06.02.2024 серії ВАБ № 997115 ОСОБА_1 06.02.2024 близько 17 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив конфлікт з дружиною ОСОБА_2 , в ході якого погрожував останній, чим вплинув на психологічний стан останньої, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак у суд не з`явився, про причини неявки не повідомив, письмових заперечень проти протоколу про адміністративне правопорушення та клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надійшло.
За таких обставин, враховуючи рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», згідно з яким сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, та відповідно до ст. 268 КУпАП, за змістом якої участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, при розгляді справи не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі матеріалів.
Дослідивши матеріали справи, доходжу такого висновку.
Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 під домашнім насильством слід вважати будь-які діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство в сім`ї - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Метою домашнього насильства завжди є встановлення контролю над жертвою, коли кривдник намагається бути єдиним «розпорядником» її життя.
У матеріалах справи, складених на низькому професійному рівні, у тому числі щодо викладення у протоколі про адміністративне правопорушення суті адміністративного правопорушення відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відсутні докази на підтвердження факту, який би свідчив про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Вважаю, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки доказів дій ОСОБА_1 , які б свідчили про те, що вони доводять дорослу людину до стану емоційної невпевненості, втрати здатності захистити себе, матеріали справи не містять. Нецензурні висловлювання дорослого чоловіка у зв`язку із сімейною сваркою не є достатнім доказом домашнього насильства, тобто вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи зазначені обставини, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст. 247, 251, 284, 287 КУпАП,
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя О.І. Єщенко