ПОСТАНОВА

Іменем України

22.04.2024 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Вернік В.М., розглянув матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , громадянина України, одруженого, президента ТОВ "Конкорд", РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.163-1, ч.1 ст.164-2 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

14.03.2024 року на розгляд Жмеринського міськрайонного суду надійшли матеріали адміністративної справи щодо вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.163-1, ч.1 ст.164-2 КУпАП, президентом ТОВ "Конкорд" (с.Северинівка Жмеринського району Вінницької області, вул. Заводська, 1) ОСОБА_1 за ознакою порушення порядку ведення податкового обліку, а саме підприємством занижено податок на прибуток на загальну суму 278811 грн, зокремв за 2017 рік на суму 154800 грн, за 2018 рік на суму 124011 грн, завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 1760862 грн, занижено податок на додану вартість в загальній сумі 16149 грн, а також підприємством надано оригінали документів не в повному обсязі, чим порушено п.п.14.1.139 п.14.1 ст.14, п.36.1. ст.36, п.44.1., 44.2. ст.44, п.121.1 ст.121, п.п.134.1.1 п.134.1. ст.134, п.198.1., 198.2, 198.3, 198.6 ст.198 ПК України.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 за його викликом не з`явився, причин своєї неявки до суду не повідомив. У відповідності до вимог ч.2 ст.268 КУпАП його неявка не перешкоджає розгляду даної справи.

Вивчивши матеріали справи, суддя доходить наступного.

Згідно вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі

Згідно ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 234-1 КУпАП органи державного фінансового контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням законодавства з фінансових питань (стаття 164-2), порушенням порядку припинення юридичної особи (частини третя - шоста статті 166-6), порушенням законодавства про закупівлі (частини перша і друга статті 164-14).

Дослідивши надані до суду докази, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.163-1, ч.1 ст.164-2 КпАП України, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення відносно останнього одночасно зазначено дві статті, що не становить розмежування індивідуальних ознак відповідного адміністративного правопорушення за відповідною частиної певної статті КУпАП, визначення чого на власний розсуд не становить повноважень судді.

Більш того, відповідно до положень ст. 234-1 КУпАП до компетенції Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області не належить розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164-2 КУпАП, відомості про що зазначалося у постанові Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23.01.2024 року, якою дану справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.163-1, ч.1 ст.164-2 КУпАП, було повернуто до Головного управління ДПС у Вінницькій області, для належного оформлення.

Повторно протокол надійшов до суду 14.03.2024 року, проте, вказані у постанові Жмеринського міськрайонного суду від 23.01.2024 року недоліки не були усунуті, так як наданий до суду супровідний лист не є процесуальним документом в розумінні чинного законодавства України, який би конкретизував частину статті КУпАП щодо діяння ОСОБА_1 .

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства", п.161).

Відповідно до положень ч.1,2 ст.6 Конвенції 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Наведене кореспондується із правилами ст.7 КУпАП, в силу якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

За змістом Рішення Конституційного Суду України від 29.02.2019 року №1-р/2019 наголошено, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вказана вище сукупність обставин визначає недоведення складу вказаних у протоколі правопорушень, передбачених ч.1 ст.163-1, ч.1 ст.164-2 КУпАП, у діях ОСОБА_1 та становить об`єктивні підстави закриття провадження у справі, узгоджуючись з положеннями ст.62 Конституції України, наведеної практики Європейського суду з прав людини та вимогами п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки рішення суду не може грунтуватись на припущеннях та ухвалюватись за існування очевидних сумнівів у доведеності вини, що підлягають тлумаченню на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, керуючись ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст.221, 247, 251, 252, 264, 265, 276, 280, 283, 284 КУпАП України,

ПОСТАНОВИВ :

Закрити провадження в справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.163-1, ч.1 ст.164-2 КпАП України.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Вернік В.М.