Номер провадження: 23-з/813/1162/24
Номер справи місцевого суду: 522/5876/24
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Таварткіладзе О . М .
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Таварткіладзе О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Чередник К.А. ,

осіб, які взяли участь у судовому засіданні:

в залі судового засідання - захисник ОСОБА_3 адвокат Холостенко Олексій Володимирович ,

за допомогою відеоконференцзв`язку - захисник ОСОБА_3 адвокат Холостенко Андрій Володимирович ,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід судді Одеського апеляційного суду Кострицького В.В. у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Одеського апеляційного суду знаходиться апеляційна скарга адвоката Холостенко Олексія Володимировича , який діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 27 травня 2024 року.

30 серпня 2024 року на адресу Одеського апеляційного суду від ОСОБА_3 надійшла заява про відвід судді Кострицького В.В .

Заявник посилаючись на упередженість судді при розгляді справ саме цієї категорії, оскільки згідно Єдиного державного реєстру судових рішень суддя Кострицький В.В. з січня 2024 року по липень 2024 року ухвалив переважну більшість судових рішень про залишення без змін постанов суду першої інстанції про притягнення осіб до відповідальності за статтею 130 КУпАП, тобто напрацювала сталу практику щодо розгляду зазначеної категорії справ.

Зазначені доводи заяви ОСОБА_3 вважає обґрунтованими та на підставі вимог сталої практики ЄСПЛ просить заяву про відвід судді Кострицького В.В. задовольнити.

Постановою Одеського апеляційного суду від 02 вересня 2024 року заяву ОСОБА_3 про відвід судді Одеського апеляційного суду Кострицькому В.В. у справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП передано на розгляд іншому судді Одеського апеляційного суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 05.09.2024 заяву ОСОБА_3 про відвід судді Кострицького В.В. передано на розгляд судді Таварткіладзе О.М .

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції взяли участь захисники ОСОБА_3 адвокат Холостенко Андрій Володимирович та адвокат Холостенко Олексій Володимирович , які підтвердили доводи викладені в заяві про відвід судді.

Відповідаючи на запитання головуючого судді, захисники не заперечували, що досліджували справи про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП, які перебували у провадженні судді Одеського апеляційного суду Кострицького В.В. лише по тим процесуальним документам, які внесені у Єдиний державний реєстр судових рішень без вивчення безпосередньо справ про адміністративне правопорушення і матеріалів, які містяться у даних справах (відео фіксація з місця зупинки транспортного засобу, відеофіксація судового засідання Одеському апеляційному суді).

Крім того, захисники повідомили апеляційному суду про те, що їм невідомі факти притягнення судді Одеського апеляційного суду Кострицького В.В. до дисциплінарної відповідальності у зв`язку з порушенням законодавства та прав осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП під час розгляду відповідної категорії справ в суді апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, та заяву про відвід судді апеляційний суд вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення визначається цим Кодексом та іншими законами України (ст. 246 КУпАП).

У відповідності до ч. 1 ст. 17 Закону "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди при розгляді справ застосовують Конвенцію і практику ЄСПЛ як джерело права. Як встановлено рішенням ЄСПЛ у справі "Швидка проти України" від 30.10.2014 р., провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальними у розумінні Конвенції. У справі "Надточій проти України" ЄСПЛ зазначив, що Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня норма, яка передбачає поняття "відвід судді" та порядок розгляду заяв про відвід (самовідвід), тому суд вважає, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до вимог статті 80 КПК України відвід судді може бути заявлений особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відвід судді - є процесуальним інститутом, спрямованим на усунення слідчого судді, судді або присяжного від участі у кримінальному провадженні за умови існування обставин, що виключають їх участь у ньому.

Такі обставини визначені у статті 75 КПК України і за їх наявності суддя зобов`язаний заявити самовідвід (частина перша статті 80 КПК України), а якщо такі обставини відомі особам, які беруть участь у кримінальному провадженні, то вони заявляють відвід судді (частина друга статті 80 КПК України).

Частина перша статті 129 Конституції України встановлює, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

При цьому не можуть бути підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджені належними й допустимими доказами.

Тобто, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути обґрунтованими та доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів та доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо відвід не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні ЄСПЛ у справі "Білуха проти України" (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

У справі "П`єрсак проти Бельгії" ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами. У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. При оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Гаусшильдт проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує як презумпція неупередженості судді, слідчого і прокурора, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Сумніви у неупередженості судді повинні ґрунтуватися на фактичних обставинах, а не на припущеннях (рішення Європейського суду з прав людини від 26 вересня 2019 року у справі "Ilie v. Romania", заява № 26220/10).

Апеляційний суд зауважує, що незгода самої ОСОБА_3 з рішеннями судді Одеського апеляційного суду Кострицького В.В. в інших справах, не може свідчити про упередженість або відсутність безсторонності у судді, оскільки є реалізацією суддею своїх процесуальних повноважень, передбачених нормами процесуального законодавства України, та не може бути правовою підставою для відводу судді.

Крім того належить звернути увагу заявника, що кожне рішення у справі є індивідуальним та розглядається судами окремо. Особиста неупередженість судді повинна презюмуватись доти, доки не буде доведено протилежне.

З урахуванням наведених обставин доводи заявника ґрунтуються виключно на власних суб`єктивних міркуваннях про існування обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, та не підтверджені жодними належними і допустимими доказами, які б достовірно свідчили про наявність підстав, передбачених ст. 75 КПК України.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що передбачених законом підстав, які б викликали сумніви у об`єктивності та неупередженості судді Кострицького В.В. заява про відвід не містить, з огляду на викладене, а тому заява особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про відвід судді Кострицького В.В. не підлягає задоволенню через необґрунтованість.

На підставі викладеного й керуючись ст. ст. 75, 80 КПК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Одеського апеляційного суду Кострицького В.В. - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе