Справа № 645/954/24
Провадження № 3/645/543/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Шарко О.П. розглянувши матеріали, що надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ФОП, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

Встановив:

ОСОБА_1 , 10 лютого 2024 року, о 14 год. 36 хв, керуючи автомобілем «KIA FORTE», державний номерний знак НОМЕР_1 , в районі будинку 262 Б/2, по Салтівському Шосе, у м.Харкові, став учасником дорожньо транспортної пригоди за участю його автомобіля, після чого з невідомих причини залишив місце дорожньо транспортної пригоди, чим порушив п. 2.10А ПДР України.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 743452 від 16 лютого 2024 року постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2024 року у справі №645/825/24 за якою ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні ДТП і притягнуто до відповідальності за ст.124 КУпАПта іншими матеріалами справи.

Згідно ст.ст. 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 251 КУпАП).

У ході судового розгляду представник ОСОБА_1 працівниками поліції, просив закрити провадження у справі №645/954/24 через відсутність у діях водія

ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.1224

КУпАП. Згідно зібраних матеріалів про адміністративне правопорушення 10.02.2024 по вул. Салтівське Шосе м. Харкова за участю транспортних засобів Audi А6, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та КІА Forte, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , сталася дорожньо-транспортна пригода і водій КІА Forte поїхав з місця події. За фактом вказаної події відносно ОСОБА_2 було складено Протокол про адміністративне правопорушення Серії ААД №743069 від 10.02.2024 за ст.124 КУпАП, а відносно ОСОБА_1 було складено Протокол про адміністративне правопорушення Серії ААД №743452 від 16.02.2024 року за ст. 1224 КУпАП. Фрунзенський районний суд м. Харкова ухвалив постанову у справі №645/825/24 за якою ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні ДТП і притягнуто до відповідальності за ст.124 КУпАП. В той же час, вказана постанова наразі ще не набула чинності, законної сили вона набере 07.05.2024 року. ОСОБА_1 взагалі заперечує, що 10.02.2024 була вищевказана ДТП. 10.02.2024 ОСОБА_1 дійсно керував автомобілем КІА Forte, д.н.з. НОМЕР_3 , по вул. Медицинській м. Харкова, і дійсно йому назустріч з грубим порушенням ПДР України з прилеглої території виїхав автомобіль Audi А6, д.н.з. НОМЕР_2 . Але водії вказаних транспортних засобів здійснили роз`їзд без їх зіткнення. Якби ОСОБА_1 , як водій, відчув зіткнення свого автомобіля із автомобілем водія ОСОБА_2 , то він би обов`язково зупинився і сам би за вказаним фактом викликав патрульну поліцію для фіксації даного факту, так як вважав би себе правим, а водія ОСОБА_2 винним. Про те, що нібито сталася ДТП ОСОБА_1 стало відомо після дзвінка поліцейського, який призначив зустріч для складання адміністративного матеріалу. Після такої новини ОСОБА_1 одразу здійснив під відеозапис огляд автомобіля КІА Forte, д.н.з. НОМЕР_3 . Жодних технічних пошкоджень автомобіль не мав, що свідчило про відсутність можливого контакту вищевказаних транспортних засобів. 16.02.2024 року під час складання адміністративного матеріалу поліцейський відібрав у ОСОБА_1 лише письмові пояснення, оглядати автомобіль КІА Forte, д.н.з. НОМЕР_3 , поліцейський відмовився

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч.ч. 1, 2 ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст.9КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Ст.23КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП полягає у залишенні місця дорожньо транспортної пригоди з порушенням встановлених нормативно правовими актами правил.

Суд критично ставиться до пояснень представника з приводу складеного адміністративного протоколу відносно нього, які були надані у судовому засіданні та сприймає їх, як намагання уникнути адміністративної відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, дана обставина не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду, та крім пояснень представника не підтверджується жодними доказами, у той час, як винуватість ОСОБА_1 об`єктивно підтверджується сукупністю зібраних по справі зазначених вище доказів, які між собою узгоджуються..

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з вимогами п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Поряд з цим, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Таким чином суд вважає доведеним, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122- 4 КУпАП

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан.

Згідно положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 27, 34, 35, 248, 252, 268, 283, 284, ст. 122-4 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченогост.122-4 КУпАПі накласти стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 3400 грн. (три тисячі чотириста гривень) у дохід держави.

Стягнутиз ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України) судовий збір у розмірі судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок)

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф повинен бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови виготовлено 09 травня 2024 року.

СУДДЯ

Фрунзенського районного суду

М.Харків Шарко О.П.