КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/2298/2024 Головуючий у в суді першої інстанції Антонюк М. С.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Жук О.В.,

розглянувши 17 квітня 2024 року клопотання захисника Бухуна Ю. В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м Києва від 01 березня 2024 року, -

У С Т А Н О В И В:

01 березня 2024 року постановою судді Шевченківського районного суду м Києва ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп. на користь держави.

26 березня 2024 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Бухун Ю. В. подав апеляційну скаргу, з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови.

В клопотанні захисник Бухун Ю. В. просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду, посилаючись на те, що першочергово ним подано апеляційну скаргу у встановлений законом строк. Однак постановою Київського апеляційного суду від 21 березня 2024 року його апеляційну скаргу повернуто з тих підстав, що до апеляційної скарги не було додано витягу з договору про надання правової допомоги, засвідченого підписами сторін. Після отримання рішення суду апеляційної інстанції захисник повторно подав апеляційну скаргу, однак з пропуском строку на його оскарження. Сторона захисту вважає, що формальне повернення захиснику апеляційної скарги не може бути підставою для позбавлення його підзахисної можливості оскаржити рішення суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що клопотання захисника Бухуна Ю. В. про поновлення строку задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню останньому з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подана захисником Бухуном Ю. В. 26 березня 2024 року, тобто з пропуском встановленого ст. 294 КУпАП строку.

Як вбачається з матеріалів справи, захисником Бухуном Ю. В. раніше подавалась апеляційна скарга, однак остання була повернута постановою Київського апеляційного суду від 21 березня 2024 року, оскільки до неї не додано витягу з договору, засвідченого підписами сторін, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремої процесуальної дії як захисника.

Апеляційна скарга та клопотання захисника Бухуна Ю. В. не містять обґрунтування поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження. Недотримання професійним адвокатом вимог КУпАП при поданні апеляційної скарги не може свідчити про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження.

Будь-які документи, що підтверджують об`єктивні підстави неможливості вчасно подати апеляційну скаргу на постанову суду від 01 березня 2024 року надані не були.

З рішень Європейського суду з прав людини вбачається, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження /рішення «Пономарьов проти України» та інші/.

Враховуючи викладене, підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 01 березня 2024 року не вбачаю, тому, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання захисника Бухуна Ю. В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня 2024 року про визнання винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмовити і повернути апеляційну скаргу з додатками останньому.

Справу повернути до Шевченківського районного суду м. Києва.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.В. Жук