Провадження № 3/127/3297/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2024 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шлапак Д.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

05.04.2024 о 00 год. 45 хв. в м. Вінниці по вул. Бучми 126, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Yamaha jog Zr без д.н.з., на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою світлових та звукових сигналів, не зупинився та продовжував рух. Транспортний засіб був зупинений шляхом переслідування по пров. Мельника 6. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.4, п. 8.9б ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Крім того, 05.04.2024 о 00 год. 49 хв. в м. Вінниці по пров. Мельника 6, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Yamaha jog Zr без д.н.з. в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку зі згоди водія за допомогою приладу Drager Alcotest 7510, результат позитивний 1,67%о, велася безперевна відеофіксація на нагрудні камери. Тобто, водій ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчинених правопорушеннях визнав. Просив суд суворо його не карати.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд зазначає, що адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП настає за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 2, 4, 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 , огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до Розділу І п. 6, 7 цієї Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За змістом ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи справу про адміністративне правопорушення, суд керується Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України.

Так судом встановлено, що 05.04.2024 на ОСОБА_1 складено адміністративний протокол за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку зі згоди водія за допомогою приладу Drager Alcotest 7510, результат позитивний 1,67%о.

Окрім того, 05.04.2024 на ОСОБА_1 складено адміністративний протокол за невиконання вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 доводиться протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД № 882550 від 05.04.2024, серії ААД № 708978 від 05.04.2024, роздруківкою приладу Drager Alcotest 7510, прилад ARND 0057, тест № 297 від 05.04.2024, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського таіншими матеріалами справи.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, вчинених при вище викладених обставинах повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Суд вважає, що під час складання протоколів інспекторами повністю дотримано вимоги ст. 256 КУпАП, протоколи складені уповноваженою особою, їх форма та зміст повністю відповідають чинному законодавству.

В дотримання вимог ст. 254 КУпАП протоколи про адміністративне правопорушення складалися і були складені в присутності правопорушника.

Суд вважає, що виявлені і зафіксовані в протоколах факти відображають об`єкт суспільних відносин в сфері правопорушень на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку, оскільки об`єктивна сторона таких правопорушень полягає у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, і об`єктивна сторона такого діяння полягає виключно в активних діях в порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху.

Дії працівників поліції в частині правомірності та підставності складання протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 не оскаржував в передбаченому законом поряду. Заперечень до адміністративних матеріалів по складеним протоколам про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 також не подавав.

При дослідженні матеріалів справи, в тому числі при перегляді відеозаписів, порушень з боку працівників поліції, які оформлювали адміністративні матеріали, не встановлено.

На переконання суду, протоколи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 складені уповноваженими особами з дотриманням вимог ст.ст. 254-256 КУпАП та містять всі необхідні для розгляду справи відомості, будь-яких істотних недоліків при їх складанні, які б тягли за собою визнання цих протоколів недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколах про адміністративні правопорушення, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до нього.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 1 ст. 122-2 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Отже, з матеріалів справи слідує, що вони містять переконливі та беззаперечні докази, які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Вирішуючи питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та попередження вчинення нею нових правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд враховує таке.

Статтею 23 регламентовано, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні адміністративного стягнення суд враховує, що ОСОБА_1 вперше вчинив правопорушення, передбачені ст. 122-2, ст. 130 КУпАП, є особою, яка підлягає адміністративній відповідальності, обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлені. Таким чином з вищевикладеного, аналізуючи матеріали справи, зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_1 вчинив грубі порушення ПДР України, внаслідок яких могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку себе та інших громадян, керуючи транспортним засобом в стані сп`яніння, суд вважає за доцільне, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами, застосувати до останнього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів.

Згідно ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, який згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» станом на день розгляду справи становить 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 36, 40-1, 122-2, 130, 247, 283, 284, 294 КУпАП, ст. ч. 5 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області.

Суддя: