ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/7710/24

Провадження № 33/4820/326/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря Забєліної І.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 березня 2024 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 березня 2024 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

За постановою суду, 10.03.2024 о 23 год. 28 хв. в м. Хмельницький по вул. Західно-Окружна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Acura MDX» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків та під відеозапис.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить змінити постанову Хмельницького міськрайонного суду від 26 березня 2024 року в частині накладеного стягнення та застосувати до нього стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП без позбавлення права керування транспортним засобом.

Вказує, що визнав свою вину у вчиненому, щиро розкаявся та не має наміру ухилятися від відповідальності та сплати штрафу.

Мати ОСОБА_1 перенесла хірургічне втручання та курс променевої терапії, а батько є інвалідом довічно, а тому позбавлення права керування транспортним засобом позбавить можливості ОСОБА_1 допомагати його батькам у пересуванні.

Також ОСОБА_1 зазначає, що вчинені ним дії не спричинили шкоди громадським або державним інтересам.

Крім того, при розгляді справи відносно ОСОБА_1 є можливим застосування положень КК України щодо призначення більш м`якого покарання ніж передбачено законом, тобто аналогію права.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при наведених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи, ґрунтується на наявних у ній доказах і не оскаржується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Постанова суду оскаржується ОСОБА_1 лише в частині накладення адміністративного стягнення, а тому апеляційним судом перевіряється лише в цій частині.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 10.03.2024 серії ААД №255580 10 березня 2024 року о 23 год. 28 хв. в м. Хмельницький по вул. Західно-Окружна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Acura MDX» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків та під відеозапис.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Санкція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Тобто за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП накладається стягнення у виді штрафу з обов`язковим позбавленням права керування транспортними засобами.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, судом першої інстанції накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що при розгляді справи відносно нього є можливим застосування по аналогії положень КК України щодо призначення більш м`якого покарання ніж передбачено законом.

Кодекс України про адміністративне правопорушення не містить положень, які б давали суду можливість накласти на правопорушника більш м`яке стягнення ніж передбачене санкцією статті (санкцією частини статті) КУпАП.

А відповідно до ч.4 ст.3 КК України застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також вказує, що визнав свою вину у вчиненому, щиро розкаявся, не має наміру ухилятися від відповідальності та сплати штрафу, що вчинені ним дії не спричинили шкоди громадським або державним інтересах, а також, що позбавлення права керування транспортним засобом позбавить можливості ОСОБА_1 допомагати його батькам у пересуванні.

Згідно положень ч.2 ст. 33 КУпАП зазначені ОСОБА_1 обставини не враховуються при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Постанова суду в оскаржуваній частині є законною і підстави для її зміни відсутні.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 березня 2024 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Володимир БАРЧУК