Справа № 182/5119/24
Провадження № 3/0182/2464/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.11.2024 м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області

Клименко І.В.,

секретар судового засідання Степанова О.Ю.,

розглянувши в режимі відеоконференцзв`язку у м. Нікополь адміністративний матеріал, який надійшов від ВЧ НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у

АДРЕСА_1 ,

снайпера ВЧ НОМЕР_1 , за правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП,

за участю особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Медведевої К.О.

(в режимі ВКЗ з власного пристрою),

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 52 від 23.08.2024 військовослужбовець ОСОБА_1 , який проходить військову службу по мобілізації у ВЧ НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокується у АДРЕСА_2 , 23.08.2024 близько 21.00 год. в умовах дії особливого періоду, перебуваючи у розташуванні військової частини, був виявлений з ознаками алкогольного сп`яніння - невиразна мова, нестабільна хода, запах алкоголю з порожини рота. Від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння солдат ОСОБА_1 відмовився у присутності свідків.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.3 ст. 172-20 КУпАП, що передбачає відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 з обставинами, викладеними у протоколі, категорично не погодився. Пояснив, що того дня, 23.08.2024 у вечірній час він дійсно був відсутній за місцем свого тимчасового проживання, т.як перебував у іншому будинку, де йому надавали медичну допомогу, а саме його побратим ОСОБА_2 робив йому перев`язку після отриманого бойового поранення. Спочатку він перебував у лікарні, а потім продовжував лікування в частині за місцем служби. Військову службу на той час він не ніс. Оскільки їхній медик був зайнятий, то перев`язку йому робив інший військовослужбовець, з яким вони разом проходять військову службу. Десь біля 22.00 год. йому зателефонував командир та запитав, де він знаходиться, на що він розповів, де був і що робив. В ході розмови командиру здалося, що у нього була невиразна мова і тому вважав, що він випив. Але його невиразна мова була пов`язана з недавньою контузією, про що він неодноразово говорив командиру. Після перев`язки він пішов до себе додому і ліг спати. Того вечора ніхто до нього не приходив, ніякого акту не складали. Наступного дня, 24.08.2024 вранці до нього прийшов медик і сказав, що необхідно підписати протокол, що він, нібито, перебував у розташуванні військової частини у стані алкогольного сп`яніння. У присутності заступника командира він підписував протокол. Акт у його присутності не складали, як не бачив він і свідків. Вважає, що матеріали справи, додані до вказаного протоколу, не містять жодних доказів на підтвердження його вини. Тому просить адміністративну справу закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Медведева К.О. також просила адміністративну справу відносно свого підзахисного закрити, про що надала судді відповідні письмові пояснення.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП не доведена достовірними і належними доказами, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Так, відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими доказами.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Так, допитаний в якості свідка ОСОБА_3 - солдат ВЧ НОМЕР_1 показав, що з солдатом ОСОБА_1 вони проживали в одному будинку. Він пам`ятає, що підписував акт про відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння лише 1 раз - 18.08.2024, коли останній був вдома і прийшла перевірка. Чи був тоді ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, він не знає. Вдруге, коли ОСОБА_1 не було вдома, а саме за 23.08.2024 він акт не підписував, при відмові від проходження ОСОБА_1 він присутнім не був.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 - солдат ВЧ НОМЕР_1 показав, що підпис у акті відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння дійсно його. Він підписував цей акт про відмову зі слів командира. Присутнім під час відмови ОСОБА_1 він особисто не був.

Порядок огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передбачений ст. 266-1 КУпАП.

Відповідно до положень ч.1 ст. 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Відповідно до ч.9 ст. 266-1 КУпАП огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.7 Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів підчас проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2024 № 32 (далі Порядок), що набрав чинності 18.01.2024, результати огляду, проведеного уповноваженою посадовою особою, зазначаються в акті огляду на стан сп`яніння. У разі встановлення факту перебування у стані сп`яніння результати огляду, проведеного уповноваженою посадовою особою, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду на стан сп`яніння. Акт огляду на стан сп`яніння, проведеного уповноваженою посадовою особою, складається у двох примірниках, один з яких вручається військовослужбовцю/ військовозобов`язаному, а другий залишається в уповноваженої посадової особи та/ або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення факту перебування у стані сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння за результатами огляду та згода військовослужбовця/ військовозобов`язаного з такими результатами є підставою для його притягнення до відповідальності згідно із законом. Пунктом 8 Порядку встановлено, що військовослужбовець/ військовозобов`язаний, який відмовився від проведення огляду уповноваженою посадовою особою з використанням спеціального технічного засобу і тесту або не висловив згоду з його результатами, направляється відповідним командиром (начальником) для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Пунктом 11 Порядку визначено, що у разі відмови військовослужбовця/ військовозобов`язаного від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена посадова особа із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії військовослужбовця/військовозобов`язаного щодо ухилення від огляду.

Зі змісту ст. 266-1 КУпАП та Порядку випливає, що військовослужбовець має право спочатку відмовитися від проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння із застосуванням спеціальних технічних засобів чи не погодитися з його результатами і у такому випадку має бути оглянутий на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Єдиним належним та допустимим доказом перебування військовослужбовця в стані алкогольного сп`яніння, у разі проведення огляду уповноваженою посадовою особою з використанням спеціального технічного засобу і тесту, є акт огляду, в якому має бути зазначено про згоду військовослужбовця з результатами огляду, що підтверджується його підписом.

В даному випадку суддею встановлено, що вказані вимоги закону виконані не були, бо до протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодного доказу, який би свідчив про визнання ОСОБА_1 результатів його огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного уповноваженою посадовою особою з використанням спеціального технічного засобу, оскільки взагалі відсутній акт такого огляду. В матеріалах справи міститься Акт фіксації відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Також в протоколі зазначається про намір доставити ОСОБА_1 до КП «Центральна міська лікарня Покровської міської ради Дніпропетровської області» для підтвердження стану алкогольного сп`яніння, однак направлення до медичного закладу відсутнє. Факт висловлювання згоди чи не згоди з результатами акту огляду також відсутній.

Таким чином, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено з порушенням порядку, передбаченого ст. 266-1 КУпАП, що тягне за собою недійсність його результатів. Про вказаний факт свідчать і покази допитаних в судовому засіданні свідків, які підтвердили, що акт про відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння складався як без їхньої участі, так і без присутності самого ОСОБА_1 , що є підставою для визнання встановленого факту сп`яніння недійсним.

З урахуванням наведених обставин та приймаючи до уваги вказані вимоги закону, суддя вважає, що огляд на стан сп`яніння в даному випадку було проведено з істотними порушеннями, що є підставою для визнання встановленого факту недійсним, а перебування військовослужбовця ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, відповідні ознаки сп`яніння, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, не підтверджені та не зафіксовані в установленому законом порядку.

Тому суддя вважає, що додані до матеріалів справи письмові докази не можуть вважатися належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Оскільки обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, тому суддя приходить до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, а, відтак і відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь..

Тому вважаю за необхідне провадження по справі закрити за відсутністю у діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 221, 283, п. 1 ст. 247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення і набирає чинності після закінчення строку на оскарження.

Суддя: І. В. Клименко