Справа № 298/132/24
Номер провадження 3/298/92/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., за участю потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Волосянка, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

3 січня 2024 року близько 11.00 год. за адресою АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку зі своєю дружиною гр. ОСОБА_1 , в ході якої ображав останню нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічне насильство.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причину неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Суд зауважує, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №941441 від 3 січня 2024 року, складеному стосовно ОСОБА_2 , міститься підпис останнього про ознайомлення з тим, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Великоберезнянському районному суді.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

При цьому, суддею зауважується, що ОСОБА_2 мав об`єктивну можливість особисто або через представника в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, та не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення, однак такими своїми правами останній не скористався.

Вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 не з`явився в судове засідання, знаючи, що в провадженні суду знаходиться відповідна справа, про що свідчать наведені вище обставини.

За таких обставин, неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, на судовий розгляд справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП України справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Від ОСОБА_2 клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

За змістом ст.268 КУпАП України присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративні правопорушення передбачені ст. 173-2 КУпАП України, не є обов`язковою.

За таких обставин, суд у відповідності до вимог ст.268 КУпАП вважає, що дану справу може бути розглянуто.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1 повідомила, що ОСОБА_2 є її чоловіком, про сьогоднішнє судове засідання йому відомо, однак в таке він не з`явиться, оскільки перебуває у м. Рівне на навчанні, так як є призваним на військову службу під час мобілізації. Повідомила, що її чоловік часто зловживає алкогольними напоями, навіть періодично проходить лікування, у періоди, коли вживає алкоголь, то вчиняє з нею сварки, іноді навіть б`є, свідком таких інцидентів стає їхній одинадцятирічний син. Повідомила, що з чоловіком вони примирилися, вона його вибачила, так як з розумінням ставиться до того, що під впливом алкоголю він не контролює своїх дій. Розповіла, що на даний момент з чоловіком спілкуються по телефону кожен день. Просить закрити справу щодо ОСОБА_2 , врахувати її думку, а також ті обставини, що чоловік виправився, проходить військову службу.

Заслухавши пояснення потерпілої ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 убачається склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2, а саме: вчинення домашнього насильства.

Суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, дії останнього за вказаною частиною статті 173-2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства, кваліфіковані вірно.

Факт скоєння адміністративного правопорушення та винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №941441 від 3 січня 2024 року, яким зафіксовано обставини вчинення правопорушення. Вказаний протокол містить підписи ОСОБА_2 про ознайомлення зі змістом протоколу, отримання примірнику протоколу;

- рапортом інспектора відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатської області Фетько-Долгірєва Д.В. від 3 січня 2024 року, згідно якого 03.01.2024 року отримано заяву та зареєстровано ЄО за №19 від 03.01.2024 року, як домашнє насильство;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 03.01.2024 року, в яких він зазначає, що 03.01.2024 року близько 10 год. знаходився вдома, відпочивав. В той час вдома знаходилася його дружина гр-ка ОСОБА_3 , яка в нього спитала, чому він в стані алкогольного сп`яніння, на що він їй відповів нецензурно та лаявся в її сторону, та погрожував їй фізичною розправою;

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства;

- листом заступника начальника ВП начальника СВ відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області І.Машкаринець від 03.01.2024 року, про відсутність даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та неможливістю у зв`язку з цим внесення відповідної інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань;

- копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , за відомостями якого ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , одружилися 23.02.2002 року.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності вбачається, що вони узгоджуються між собою та доводять винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Таким чином, факт скоєння ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами.

Суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, дії останнього за вказаною статтею КУпАП кваліфіковані вірно.

Водночас, вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суддя керується вимогами ст. ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, а також враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 6 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи вказане, беручи до уваги особу порушника ОСОБА_2 , відсутність доказів притягнення останнього раніше до відповідальності за аналогічні правопорушення, ступінь його вини, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, позицію потерпілої ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 слід звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за малозначністю, оголосивши йому усне зауваження, а провадження у справі закрити, що буде достатнім для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження по справі про адміністративне правопорушення виноситься постанова про закриття справи.

Суд враховує нормист.40-1 КУпАП, за змістом яких судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, а отже, підстави для стягнення судового збору в даній справі відсутні.

Керуючись ст.252, 283, п. 3 ч. 1 ст.284, 285, 287 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, щодо ОСОБА_2 - закрити.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області.

Суддя Зизич В.В.