Провадження №3/522/9388/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

19 листопада 2024 року Місто Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Коваленко В.М., за участю секретаря Перебендюка Д.К., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності- ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Відділу прикордонної служби НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Могилів-Подільський Вінницької області, працюючого начальником відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б), мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ., про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Згідно протоколу від 15.11.2024 року, ОСОБА_1 , 28.09.2024 року, перебуваючи на посаді начальника відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б), під час несення служби в п/п «ОТЗ» з 10.55 по 11.55 при оформленні на прихід т/х «Rhoni River» не здійснив фіксацію на засоби аудіо-відео документування процедури КДЛ з громадянами Азербайджану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які у травні 2024 року відвідували територію рф. Своїми діями, ОСОБА_1 , порушив п.3 та п.5 ст.9 Закону України «Про прикордонний контроль» п.2 Розділу ІІІ МВСУ від 14.05.2018 року №392 «Про затвердження Порядку проведення підрозділами органів охорони державного кордону Державної прикордонної служби України процедури здійснення контролю другої лінії іноземців та осіб без громадянства під час в`їзду в Україну, п.5, Розділу ІІІ «Наказу порядок МВСУ від 04.05.2019 року №244 «Про затвердження інструкції про порядок використання автоматичної фото і відеотехніки під час використання службових обов`язків посадовими і службовими особами Державної прикордонної служби України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, в умовах особливого стану, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст.172-15 КУпАП за ознаками: недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, -

ОСОБА_1 в судовому засіданні надав наступні пояснення.

Із протоколом не згоден, оскільки його складено без належного обґрунтування. 28.09.2024 до пункту пропуску прибуло судно, він здійснив його огляд та здійснив перевірку другої лінії громадян, які прибували останнім часом на території рф, що фіксувалось на бодікамеру, однак, при перевірці ВСП даного відеозапису не виявилось, у зв`язку із чим на нього було складено протокол.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.254 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, що посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, у тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У той же час процесуальне законодавство ґрунтується на доказах, які мають бути належними та допустимими, тобто мають містити інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а в даному випадку про адміністративне корупційне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» або, з огляду на час вчинення правопорушення чи розгляду в суді, Законом України «Про запобігання корупції»; чи є особа винною в його вчиненні, отже чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

При цьому, при розгляді справ цієї категорії слід керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України від «Про запобігання корупції» (далі - Закон), Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Диспозиція ч.2 ст.172-15 КУпАП передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду. Дії або бездіяльність при цьому повинні вчинятися умисно.

В своїх поясненнях ОСОБА_1 повідомив, що він не мав жодного умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, оскільки, згідно своїх посадових обов`язків, не був зобов`язаний здійснювати фіксацію на засоби аудіо-відео документування процедури КДЛ, однак фіксував процедуру на бодікамеру, запис з якої не зберігся з невідомих причин.

Судом також встановлено, що Наказ НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про результати службового розслідування та складення адміністративного протоколу стосовно ОСОБА_1 не містить належного обґрунтування а висновок службового розслідування до матеріалів справи не долучено. Крім того, суду не надано інших доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Сам пособі протокол за наведеної позиції сторони захисту не може буди достатнім доказом для висновку про винуватість особи.

Згідно з ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Встановлені під час судового розгляду обставини, вказують на не доведеність в діянні ОСОБА_1 ознак суб`єктивної та об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Таким чином, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 КУпАП, протокол та додані до нього матеріали мали містити докази того, що останній усвідомлював суспільну небезпечність недбалого ставлення до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, передбачав можливість настання негативних наслідків - та бажав настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання. Утім, таких доказів суду не надано.

Стаття 62 Конституції України визначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до однозначного висновку що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, у зв`язку із чим останній не підлягає адміністративній відповідальності за ч.2 ст.172-15 і, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого .2 ст.172-15 КУпАП.

Керуючись ст.ст.7, 9, 251, 254, 172-15, 247, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-15 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-15 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя:

19.11.2024