ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Роскрут В. В., на постанову судді Першотравневого районного суду м. Чернівців від 22 квітня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівців від 22 квітня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Згідно постанови районного суду та протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 386614, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 17.12.2023 року о 18 годині 39 хвилини в м. Чернівці по вул. Білоруська, 21, керував транспортним засобом марки «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі керування тверезому водієві.

На вказану постанову захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокатом Роскрут В. В., було подано апеляційну скаргу, в якій вона просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях її підзахисного складу та події адміністративного правопорушення.

Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, при цьому суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до дослідження та оцінки доказів по справі, що потягло за собою необґрунтоване

ЄУНСС: 725/10869/23 Головуючий у І інстанції: Нестеренко Є. В.

Номер провадження: 33/822/348/24 Головуючий в апеляційній ін-ції : Давній В. П.

судове рішення. Суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.

Зазначає, що із відеоматеріалів наданих суду вбачається, що працівниками поліції не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт зупинки транспортного засобу під керуванням її підзахисного ОСОБА_1 , при цьому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 1115013 від 17.12.2023 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн за ч. 2 ст. 122 КУпАП 13.02.2024 року була скасована суддею Садгірського районного суду м. Чернівці (справа № 725/11061/23), а тому відсутня підстава для зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 була відсутня, а вимога пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки тз з використанням спеціальних приладів була неправомірною, що тягне за собою несправедливість отриманих результатів та всієї перевірки в цілому; працівниками поліції не зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я; працівниками поліції не було надано безперервний відеозапис з моменту початку виконання поліцейським службових обов`язків; висновок № 1737 внаслідок порушення п. 13 Розділу ІІІ Інструкції, є недійсним, та не може вважатися належним доказом; протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції № 1376.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисник Роскрут В. В., не з`явилися, хоча належним чином були повідомленими про дату, час і місце судового засідання, при цьому, не повідомили суд про поважність причин їхньої неявки, що на підставі вимог ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Відповідно до вимог статтей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Аналіз матеріалів даного провадження свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції, вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не дотримався.

Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 386614 від 17.12.2023 року, (а. с. 1); направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану сп`яніння (а. с. 4); медичний висновок № 1737 від 17.12.2023 року (а. с. 5); відеозапис з нагрудної камери працівника поліції (а. с. 8).

Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок) та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 далі Інструкція), особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу а швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, та висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення, апеляційним судом було встановлено ряд порушень при складанні працівниками патрульної поліції зазначеного протоколу, зокрема ст. 256 КУпАП, п. 2.6. Порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, ч. 11 розділу 2 Інструкції, п. 2 Розд. 1 Інструкції, ч. 4 ст. 256 КУпАП, оскільки, згідно долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що водію ОСОБА_1 уповноваженою особою не було роз`яснено його права, передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що є порушенням його права на захист.

Окрім цього, наявні в матеріалах справи відеозаписи із портативних відеореєстраторів працівників патрульної поліції щодо складання адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 (диск а. с. 8) в порушення п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року, не є безперервними. З відеозаписів неможливо встановити усі обставини події, а крім того з них вбачається, що поліцейський не встановлював та не перевіряв наявність у ОСОБА_1 ознак саме наркотичного сп`яніння, які зазначені у протоколі. Також, згідно відеозапису, поліцейський не повідомляв ОСОБА_1 , які саме ознаки наркотичного сп`яніння вбачає у нього. На відеозаписах не зафіксовано роз`яснення ОСОБА_1 його процесуальних прав, а також наслідків у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Наявний в матеріалах справи відеозапис не дозволяє зробити висновків про те, чи були у водія наявні ознаки наркотичного сп`яніння, які вказані поліцейським у протоколі або направленні на огляд, або у постанові суду, оскільки згідно до відеозапису, наявність таких ознак поліцейський у водія не встановлював та не перевіряв, тим більше, що на місці ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на визначення стану саме алкогольного сп`яніння.

А тому, такий доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд визнає недопустимим, оскільки такий отриманий з порушенням вимог закону.

Також апеляційний суд визнає недопустимим доказом висновок № 1737 від 17.12.2023 р. (висновок щодо результатів медичного огляду (а. с. 5), оскільки згідно вимог п. 16 Розд. 3 Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду видається на підставі акту огляду, якщо особа погодилась та пройшла такий огляд у закладі охорони здоров`я.

Оскільки у даній справі поліцейським фіксувалась відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, складення лікарем будь-яких висновків законом не передбачене та такий висновок не може бути допустимим доказом факту відмови особи від огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Крім цього, всупереч чинному законодавству про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документу встановленої форми.

Також бере до уваги суд апеляційної інстанції те, що постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 1115013 від 17.12.2023 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн за ч. 2 ст. 122 КУпАП 13.02.2024 року була скасована суддею Садгірського районного суду м. Чернівці (справа № 725/11061/23), у зв`язку із чим, відповідно відсутня підстава для зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , а тому вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки тз з використанням спеціальних приладів, так і в медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння, була неправомірною.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що працівником поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були грубо порушенні вимоги КУпАП та Інструкції, а судом першої інстанції при розгляді справи на ці порушення не було звернуто уваги, що в подальшому потягло за собою прийняття незаконного рішення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції У країни презумпції невинності.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим, постанова суду про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 130, 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , - адвоката Роскрут В. В., задовольнити.

Постанову Першотравневого районного суду м. Чернівців від 22 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя

Чернівецького апеляційного суду В. П. Давній