Справа №587/3253/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Черних О. М.
Номер провадження 33/816/482/24 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 листопада 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 587/3253/23 за апеляційною скаргою захисника ПЕТРИЩЕВА О. О. на постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 11.01.2024, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

захисника адвоката Петрищева О. О.,

установив:

У поданій апеляційній скарзі захисник ПЕТРИЩЕВ О. О. просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, оскільки т/з ОСОБА_2 був зупинений з порушенням вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», в протоколі неправильно зазначена суть правопорушення, ОСОБА_2 не погодився з результатом Драгера та наполягав на проходженні медичного огляду, проте не зміг його пройти через обставини, які від нього не залежали.

Постановою судді Сумського районного суду Сумської області від 11.01.2024 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, із позбавленням права керування т/з строком на 1 рік. Стягнуто на користь держави 605,60 грн судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2 12.11.2023 о 09:50 в с. Велика Чернеччина по вул. Тичина біля будинку № 2, Сумського району Сумської області, керував т/з «Форд Фокус», д. н. з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу газоаналізатор Алкотест 6820 Драгер, результат 1,59 проміле, тест № 197 від 12.11.2023. Правопорушення зафіксовано на нагрудний відеореєстратор. Своїми діями водій порушив вимоги п. 2.9а ПДР.

Вислухавши доводи захисника ОСОБА_3 , який підтримав свою апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 009891 від 12.11.2023, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшла висновку, що водій ОСОБА_2 керував т/з в стані алкогольного сп`яніння, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і об`єктивно підтверджується дослідженими доказами, а саме:

- показаннями свідка ОСОБА_4 , згідно яких він 12.11.2023 був на чергуванні та в с. Велика Чернеччина зупинив т/з під керуванням ОСОБА_2 , у якого були ознаки алкогольного сп`яніння. Водій пройшов тест на визначення сп`яніння на місці зупинки т/з, проба була позитивна. Оскільки ОСОБА_2 запропонував неправомірну вигоду поліцейському, тому була викликана оперативно-слідча група. ОСОБА_2 спочатку бажав поїхати до закладу охорони здоров`я, однак потім відмовився. Протокол був складений вже після закінчення оперативно-слідчих дій. Водій був зупинений на підставі п. 3 ст. 32 ЗУ «Про національну поліцію»;

- роздруківкою результату тестування «Alkotest Drager 6820», згідно якого показник алкоголю у водія ОСОБА_2 становив 1,59 проміле (а. с. 2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у водія ОСОБА_2 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, проведений огляд останнього, результат 1,59 проміле, незгоди з результатом огляду не висловлював (а. с. 3);

- відеозаписами з технічних засобів поліцейських, на яких зафіксовані обставини зупинки т/з під керуванням ОСОБА_2 , встановлення його особи, виявлення у останнього ознак алкогольного сп`яніння, проходження ним огляду на місці зупинки т/з за допомогою спеціального технічного пристрою, результат огляду 1,59 проміле, роз`яснення прав, складання протоколу та ознайомлення з його змістом ОСОБА_2 (а. с. 5).

Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому в протоколі та у постанові судді присутнє посилання на порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.9а ПДР, згідно якого водієві забороняється керувати т/з у стані алкогольного сп`яніння, а сама процедура огляду на стан сп`яніння закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

У разі наявності підстав вважати, що водій т/з перебуває у стані сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в розділу I «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», така особа підлягає огляду на відповідний стан сп`яніння.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному КМУ, а згідно вимог ч. 2-3 ст. 266 КУпАП огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

Вище наведене підтверджує не лише факт перебування водія ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння під час керування т/з, а й дотримання поліцейськими самої процедури огляду на стан сп`яніння, який був проведений на місці зупинки т/з із відео фіксацією подій правопорушення та застосуванням спеціального технічного засобу, що повністю відповідає імперативним вимогами законодавства України про адміністративні правопорушення, які водій т/з повинен виконувати, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди; ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), а кожний т/з, який знаходиться в русі, повинен мати водія, який повинен контролювати свій т/з таким чином, щоб бути завжди у змозі належним чином їм управляти, бути ознайомленим з правилами дорожнього руху, приписами в області безпеки дорожнього руху, а також з такими факторами, які можуть вплинути на його поведінку (п. 1, 5 і 6 ст. 8 Конвенції про дорожній рух (Відень, 08.11.1968) та положень Європейської угоди, яка доповнює цю Конвенцію (Женева, 01.05.1971), у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що поліцейським при складанні протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси ОСОБА_5 як учасника дорожнього руху.

Відеозапис події правопорушення є об`єктивним доказом у справі і не залежить від суб`єктивного сприйняття будь-якою особою, а засвідчує, що у даній справі мала місце належна правова процедура та законний алгоритм можливості проходження огляду на стан сп`яніння, тому керування т/з водієм ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння в порушення імперативних приписів п. 2.9а ПДР цілком логічно завершилось складанням відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Здійснене апеляційним судом дослідження зазначених вище доказів дозволяє зробити однозначний та безсумнівний висновок, який виключає будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цієї справи, а за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові судді обставин саме ОСОБА_2 керував т/з у стані алкогольного сп`яніння, так як будь-який обґрунтований сумнів спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, внаслідок чого доводи апеляційної скарги з цих підстав є необґрунтованими.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_2 не погодився з результатом Драгера і наполягав на проходженні огляду в закладі охорони здоров`я, то апеляційний суд вважає їх безпідставними і такими, що задоволення не підлягають, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи та не грунтуються на законі.

Так, алгоритм проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння передбачає, що огляд у закладі охорони здоров`я проводиться у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським із використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

Аналізуючи послідовність дій поліцейських, які були зафіксовані на їх боді-камери, 12.11.2023 поліцейськими за порушення ПДР був зупинений т/з «Форд Фокус», д. н. з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , в ході спілкування з яким у поліцейських виникла підозра про знаходження водія у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки т/з за допомогою спеціального технічного приладу. ОСОБА_2 спочатку відмовився, запропонував поліцейським домовитися з приводу ситуації, яка склалася, у зв`язку із чим було викликано слідчо-оперативну групу. Пізніше ОСОБА_2 погодився та пройшов огляд на місці зупинки т/з. За результатом проведеного огляду технічний прилад показав 1,59 проміле алкоголю. На неодноразові питання поліцейського, чи погоджується ОСОБА_2 з результатом огляду, останній відповіді так і не надав та просив на когось зачекати. При цьому поліцейськими водію ОСОБА_2 було роз`яснено його право пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я в разі незгоди з результатами огляду. Проте ОСОБА_2 спочатку незгоди з результатами огляду не висловлював та бажання пройти огляд в закладі охорони здоров`я не виявив. І лише після складання протоколу ОСОБА_2 висловив свою незгоду з результатом проведеного огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, відмовившись підписувати роздруківку результату огляду та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Не підлягають задоволенню і доводи апеляційної скарги захисника про незаконну зупинку поліцейськими т/з під керуванням ОСОБА_2 , оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, а згідно наявного відеозапису підставою зупинки т/з стало порушення ним п. 2.3в ПДР, про що ОСОБА_2 був особисто поінформований, що відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію».

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, крім іншого, є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП), а завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Послідовність викладення в диспозиціях наведених вище правових норм завдань дає підстави для висновку, що застосування належної юридичної процедури є не самоціллю, а важливою умовою досягнення результатів адміністративного судочинства, визначених законодавцем як пріоритетні, охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, сумлінного виконання своїх обов`язків.

Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, одержаній унаслідок істотного порушення прав та свобод людини, тобто імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини.

Відтак, у кожному з вищезазначених випадків простежується чіткий зв`язок правил допустимості доказів з фундаментальними правами і свободами людини, гарантованими Конвенцією та/або Конституцією України, тому вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення огляду на стан сп`яніння на доказове значення отриманих у його результаті відомостей, суд повинен насамперед з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.

Інші доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, тому також задоволенню не підлягають.

Суддя суду першої інстанції не вийшла за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 11.01.2024 відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника ПЕТРИЩЕВА О. О. на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов