Справа №452/3895/24
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 листопада 2024 року м.Самбір
Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Самбір Львівської області, громадянки України, українки, що має вищу освіту, заміжньої, маючої на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючої провідним менеджером у Самбірському відділенні Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -
21 жовтня 2024 року до суду від Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області надійшов для розгляду протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП відносно ОСОБА_1 ..
З протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , яка є матір`ю малолітньої дитини сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухилилась від виконання передбачених ст.150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьківських обов`язків, внаслідок чого 17 вересня 2024 року об 11 год. 30 хв. її малолітній син, перебуваючи на території школи, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив бійку з малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час якої шарпав останнього.
Розгляд справивперше було призначено на 04 листопада 2024 року о 14 год. 15 хв., який було відкладено на 26 листопада 2024 року о 09 год. 30 хв..
Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
В судове засідання, призначене на 26 листопада 2024 року, ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду складеного відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення була повідомлена належним чином, а саме, шляхом направлення SMS-повідомлення у додаток «Viber» на номер телефону, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, що підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення у додаток «Viber» адресату.
Разом з тим, в судове засідання, призначене на 26 листопада 2024 року, з`явився представник ОСОБА_1 - адвокат Куян М.В., який прохав розглянути справу за його участі та за відсутності ОСОБА_1 ..
Враховуюче наведене, а також відсутність клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити постанову без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що відповідає положенням статті 268 КУпАП.
За протоколом про адміністративне правопорушення та матеріалами справи ОСОБА_1 не визнала себе винною у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та відмовилась від надання пояснень.
14 листопада 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Куян М.В. подав до канцелярії суду письмове клопотання, в якому прохав закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 , посилаючись на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено в чому саме полягало ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених ст.150 СК України обов`язків щодо виховання малолітнього сина, а самі по собі наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини про факт бійки, яка сталася під час навчального процесу на території школи, не можуть свідчити про те, що ОСОБА_1 , як мати, ухиляється чи не неналежним чином виконує покладені на неї обов`язки по вихованню сина.
Під час розгляду справи в суді представник ОСОБА_1 адвокат Куян М.В. підтримав подане до суду клопотання та прохав закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 з підстав, викладених у клопотанні, надавши судові відповідні пояснення. Додатково вказав, що на поведінку сина ОСОБА_1 учні та їх батьки, а також вчителі жодного разу не скаржилися, а тому в даному конкретному випадку відповідальність мають нести працівники школи, а не батьки, оскільки бійка між дітьми відбулась на території школи під час перерви між уроками.
Вислухавши доводи представника ОСОБА_1 адвоката Куяна М.В., дослідивши матеріали справи, у тому числі клопотання про закриття провадження, суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до матеріалів адміністративної справи, на підтвердження вини ОСОБА_1 працівниками поліції складено протокол серії ВАВ №020757 від 16 жовтня 2024 року.
Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною першою статті 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
З об`єктивної сторони даного правопорушення під невиконанням обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей слід розуміти різні форми бездіяльності, у результаті яких відсутня належна турбота, зокрема, про виховання і навчання малолітніх та/або неповнолітніх дітей. Ухилення батьків і осіб, які їх замінюють, від виконання своїх обов`язків може виражатися в тому, що вони не піклуються про моральне виховання, фізичний розвиток дітей і зміцнення їхнього здоров`я, створення необхідних умов для своєчасного одержання ними освіти, успішного навчання, підготовки до трудової діяльності, тощо.
Ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.
Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання малолітніх та/або неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.
Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.
Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Відповідно до вимог ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють, відносно дітей, котрі стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за відповідні порушення батьків або осіб, які їх замінюють, мають притягувати до відповідальності за ст.184 КУпАП.
Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.
З суб`єктивної сторони зазначене правопорушення характеризується лише прямим умислом, тобто особа повинна усвідомлювати суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачати його суспільно небезпечні наслідки і бажати їх настання.
Статтею 251 КУпАП визначено поняття доказів. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
З урахуванням вищезазначеного, судом встановлено, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не мають жодного правового обґрунтування, оскільки не підтвердженні жодними належними та допустимими доказами.
Як зазначено в ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З наданих до суду матеріалів суддя не вбачає об`єктивного підтвердження факту ухилення ОСОБА_1 від виконання передбаченого законодавством обов`язку щодо виховання свого малолітнього сина. Підстав вважати, що ОСОБА_1 не виховує дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, матеріалами справи не встановлено.
Сам по собі факт того, що малолітній син ОСОБА_1 БОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , брав участь у бійці з іншими дітьми на території школи в період учбового процесу не може розцінюватись як незабезпечення саме матір`ю належного виконання обов`язків щодо навчання та виховання дитини.
Разом з тим, суддя звертає увагу, що згідно абз.11 ч.2 ст.54 Закону України «Про освіту» від 05 вересня 2017 року №2145-VIII, педагогічні, науково-педагогічні та наукові працівники зобов`язані, зокрема, захищати здобувачів освіти під час освітнього процесу від будь-яких форм фізичного та психологічного насильства, приниження честі та гідності, дискримінації за будь-якою ознакою, пропаганди та агітації, що завдають шкоди здоров`ю здобувача освіти, запобігати вживанню ними та іншими особами на території закладів освіти алкогольних напоїв, наркотичних засобів, іншим шкідливим звичкам.
Відповідно до «Положення про організацію роботи з охорони праці та безпеки життєдіяльності учасників освітнього процесу в установах і закладах освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 26 грудня 2017 року №1669, викладач, учитель, класовод, куратор групи, класний керівник, вихователь є відповідальним за збереження життя і здоров`я здобувачів освіти під час освітнього процесу.
З аналізу положень ст.38 Закону України «Про повну загальну середню освіту», ст.54 Закону «Про освіту» та «Положення про організацію роботи з охорони праці та безпеки життєдіяльності учасників освітнього процесу в установах і закладах освіти» слідує, що під час перебування дітей у закладі освіти, відповідальність за їхнє життя та здоров`я несуть керівник та інші працівники такого закладу.
Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, оцінюючи зібрані докази, зважаючи на відсутність даних, які б підтверджували факт ухилення ОСОБА_1 від виконання нею батьківських обов`язків, суд дійшов висновку про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та, з огляду на вищевикладене, в її діях відсутні ознаки зазначеного адміністративного правопорушення.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, - у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись стст.184,247,283,284 КУпАП, суддя,
П О С Т А Н О В И В :
Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.184 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя: Т.М. Кущ