Провадження №: 3/336/2290/2024
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 травня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає у АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, після доопрацювання, надійшли матеріали справи з протоколом про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, складеним щодо ОСОБА_1 .

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 21 березня 2024 року приблизно о 22.30 годині ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 вчинив умисні дії фізичного та психологічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 , а саме ображав грубою лайкою, принижував, погрожував, наніс кілька ударів ногою в живіт, чим могло бути завдано шкоду її фізичному та психологічному здоров`ю, в присутності спільної малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході судового розгляду справи, ОСОБА_1 вину у скоєному правопорушенні заперечував повністю. Вказував про те, що не висловлював будь-яких погроз потерпілій та не ображав її, також не наносив ударів. 21.03.2024 року повернувшись зі служби додому, у нього з ОСОБА_2 виникла сварка, оскільки потерпіла спілкувалась по телефону. В ході конфлікту ОСОБА_2 замахувалась на нього дитячою ванночкою.

Потерпіла в судові засідання жодного разу не з`явилась будучи повідомленою про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки не сповістила.

При вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення суд виходить з наступного.

Відповідальність за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП передбачена за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно з положенням Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia",рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v.Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Під час розгляду справи судом були досліджені протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 22.03.2024 року, письмові пояснення ОСОБА_2 , бланк форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, копія термінового заборонного припису стосовно кривдника від 22.03.2024 року.

22.03.2024 року ОСОБА_2 звернулась до СПДН ЗРУП ГУНП в Запорізькій області з вимогою притягти до відповідальності її співмешканця ОСОБА_1 , який перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 вчинив умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме виражав словесні образи, наніс декілька ударів ногою в живіт в присутності малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з письмовими поясненнями потерпілої, 21.03.2024 року приблизно о 22.30 годині чоловік почав з нею шуткувати та класти їй на голову дитячу пластикову ванночку, їй це не сподобалось та вона відкинула ванночку штовхнувши ОСОБА_1 .. Після чого чоловік почав себе агресивно поводити, кричати та почав наносити удари ногою в живіт. Скільки ударів було не пам`ятає. Так як знаходилась на 30 тижні вагітності, дуже злякалась за дитину, перестала відсувати поштовхи дитини та викликала ШМД, після чого лікарі повідомили поліцію.

Вказує, що чоловік систематично вчиняє домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно неї у присутності малолітніх дітей.

Як зазначено в бланку форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, поліцейським уповноваженого підрозділу поліції визначено високий рівень небезпеки.

22.03.2024 року відносно ОСОБА_1 терміновий заборонний припис та застосовані заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника: зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 10 діб з 02.00 години 22.03.2024 року до 02.00 години 01.04.2024 року.

Натомість, незважаючи на неодноразові виклики до суду, ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, що в даному випадку перешкодило суду отримати докази безпосередньо з її показань в ході допиту з дотриманням положень чинного законодавства.

При цьому працівниками поліції не здійснено опитування інших осіб, які б були очевидцями подій (сусідів), а в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні докази вчинення ОСОБА_1 дій, які б підпадали під ознаки домашнього насильства.

Як було зазначено потерпілою, їй були завдані удари, при цьому, вона зверталась за медичною допомогою, натомість матеріали справи не містять відповідних доказів з даного факту.

За таких обставин, на переконання суду, матеріалами справи не підтверджено скоєння ОСОБА_1 дій, які б можна було кваліфікувати як домашнє насильство.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд, керуючись ст. 247 п. 1 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя О.І. Дацюк

Постанова набрала законної чинності «_____»_________________20___року

Дата видачі «_____»_________________20___року