Провадження № 3/761/3254/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Кваша А.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, студента 1 курсі КВПУЗТ ім. Кудряшова

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА

18 лютого 2024 року о 22 год. 54 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в магазині «Фора» за адресою: м.Київ, вул. Ак.Туполєва, 16е, вчинив повторно протягом року дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки з магазину товару Shake Coctails Caipurinka з/б 1 шт. вартістю 35,92 грн.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст. 51 КУпАП.

У судові засідання призначені на 12.04.2024, 26.04.2024 та 08.05.2024 ОСОБА_1 не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, повідомлялася про судове засідання, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення (що підтверджується підпислом особи у протоколі), свідомо не вжив заходів для явки до суду.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

До того ж Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа «Каракуця проти України»).

З урахуванням наведеного, враховуючи, що судом вжито всіх можливих заходів для розгляду справи за участю особи, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, суддя вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 .

Приймаючи до уваги поведінку особи, яка притягається до відповідальності, яка не з`явилася в судове засідання, з метою розгляду справи у розумні строки, справа розглянута в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі наявних у ній доказів.

Так суддею, досліджено матеріали справи, а саме:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 589222;

-письмові пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких останній підтвердив обставини викрадення повторно протягом року напою із магазину

-довідку щодо вартості викрадено майна та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

-постанову Шевченківського районного суду міста Києва, якою ОСОБА_1 22.09.2023 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУПАП у вигляді штрафу.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його скоєнні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вимогами ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією ч. 2 ст. 51 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Стаття 51 ч. 1 КУпАП передбачає, що дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати тягне за собою накладення штрафу від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП підтверджується письмовими доказами по справі, які безпосередньо досліджені судом.

З огляду на викладене приходжу до дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумніву у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, відтак є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за вказаною нормою Закону.

В той же час, як встановлено суддею, ОСОБА_1 , як станом на час вчинення інкримінованого адмінправопорушення, так і станом на час розгляду справи судом є особою, яка не досягла повноліття.

Відповідно до положень ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Статтею 24-1 КУпАП визначено заходи впливу, що можуть застосовуються до неповнолітніх за вчинення адміністративних правопорушень у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років, а саме:

1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого;

2) попередження;

3) догана або сувора догана;

4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, обставини та характер вчиненого правопорушення, його наслідки, приходжу до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.2 ст. 51 КУпАП.

У порядку, визначеному ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп., оскільки суду не надано документів щодо наявності підстав, які б звільняли його від вказаного платежу.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 7, 9, ст. ст. 252, 256, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Згідно із ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Антоніна КВАША