Справа № 606/267/24
П о с т а н о в а

і м е н е м У к р а ї н и

29 квітня 2024 року м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Марціцка І.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , тимчасово не працює

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 181595 від 04.02.2024, ОСОБА_1 , 04 лютого 2024 року о 17 год. 51 хв., по вул. Центральній в с. Ласківці керував транспортним засобом OPEL COMBO BLFW НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер 6810, результат якого 0,22 проміле, водій з результатом був не згідний, виявив бажання пройти повторний огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому лікувальному закладі, а саме в Теребовлянській міській лікарні, де у подальшому результат показав 0,41 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та вказав, що 04 лютого 2024 року був зупинений працівниками поліції, йому запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, він погодився, оскільки не вживає алкоголь у зв`язку з станом здоров`я, так як переніс важку операцію на серце. Результат показав 0,22 проміле. Був не згідний з тим результатом, хотів поїхати в медичний заклад, не вживав алкоголю. В медичному закладі продував газоаналізатор, який показав позитивний результат, не згоден з таким результатом, вважає покази газоаналізатора такими, що не відповідають дійсності. Просив витребувати документи з медичного закладу, які б підтверджували те, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння, в тому числі документи, які підтверджують технічну справність газоаналізатора. Вважав за доцільне провадження у адміністративній справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Захисник Маркушевський Б.Ф. просив закрити провадження у адміністративній справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Вказував, що його підзахисний не вживав алкоголь, жодних ознак, які б давали підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння та пропонувати пройти огляд не було. Судом скасовано постанову, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, тобто в працівників поліції не було жодної правової підстави перевіряти документи, пропонувати пройти огляд на стан сп`яніння. Захисник звертав увагу, що за його клопотанням було витребувано документи, які сталим підставою для висновку про перебування в стані сп`яніння та документи, які б підтверджували відповідність стану технічного приладу, яким встановлювався стан сп`яніння. Медичний заклад надав акт, проте такий акт не відповідає вимогам Інструкції, оскільки в ньому не вказано номер спеціального технічного засобу, дату останньої повірки. До матеріалів справи не долучено чеку з пристрою Алкофор 505, де відображено результати продування ОСОБА_1 , хоча на відео, яке долучено до матеріалів справи вбачається, що медичний працівник роздруковував чек. Також на чеку було б відображено дату останньої повірки та заводський номер Алкофору. Крім того, захисник Маркушевський відмітив, що медичним закладом було надано свідоцтво про повірку Газоаналізатора Алкофор 505 заводський номер 60094, повірка дійсна до 07.03.2024. Однак, інструкція з експлуатації Алкофор 505, містить відомості про те, що серійний номер пристрою 10521, дата останньої перевірки 01.12.2021. Таким чином в матеріалах справи не має допустимих і достовірних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністравтиного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, всі сумніви мають тлумачитися на його користь, а тому провадження слід закрити.

Заслухавши думку ОСОБА_2 , захисника Маркушевського Б.Ф. дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч1. ст. 130 КУпАП поліцейськими надано протокол серії ААБ № 181595.

На підтвердження правомірності причин зупинки транспортного засобу інспектором поліції долучено постанову ЕНА №1376190 від 04.02.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Однак вказану постанову скасовано Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 26.02.2024 року, у зв`язку з тим, що працівниками поліції не доведено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та правомірності винесення оскаржуваної постанови. Вказане рішення набрало законної сили.

Отже, в даному випадку працівниками поліції належним чином не задокументовано і не долучено до матеріалів справи належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження законності зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 згідно з ст. 35 Закону «Про поліцію».

Відповідно до широкого розуміння доктрини «плодів отруєного дерева» будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що має зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня. У вузькому сенсі доктрина «плодів отруєного дерева» зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими без законних підстав, а тому складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не можна вважати допустимим доказом. (Вказану правову позицію неодноразову висловлював Тернопільський апеляційний суд, зокрема у постанові від 11.04.2024, справа № 607/2195/24, Справа № 607/1210/20).

Відповідно до вимог п. 2.9 а ПДР, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст.266 КУпАП, а також «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008, далі (Порядок) та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, (далі Інструкція).

Зокрема, відповідно до положень ч.ч.2-4 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів Справа № 607/1210/20, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.п. 2,3 Розділу 1Інструкції №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану - запах з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п.6 Розділу II Інструкції №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.7 розділу ІІ вказаної вище Інструкції, встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно п.7Розділу І Інструкції №1452/73у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно дост. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як передбачено п.16-22 Інструкції, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма». Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 5). Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Суд вважає, що Акт огляду ОСОБА_1 не може вважатися належним та допустимим доказом, оскільки п. 18 Акту не містить обов`язкових реквізитів, таких як номер технічного засобу, яким встановлювався результат, дату останньої повірки.

При перегляді відеозапису долученого до матеріалів справи, медичний працівник вказує, що це вже третій випадок, коли в медичному закладі прилад показує більший результат чим Алкотестер Драгер працівників поліції.

На запит суду, медичний заклад надіслав свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/0775, яке чинне до 07.03.2024 на прилад газоаналізатор АлкоФор 505, заводський номер 60094, інструкцію з експлуатації АлкоФор 505, відповідно до якої номер пристрою Алкорфор 10521, дата перевірки 01.12.2021. Оскільки працівниками поліції не долучено до матеріалів справи чеку-роздруківки результатів огляду ОСОБА_1 , який проведено в медичному закладі, суд позбавлений можливості встановити за допомогою якого саме пристрою було проведено огляд, його результати та дату повірки технічного приладу, хоча вказаний чек медичними працівниками надавався працівникам поліції.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогамист. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП слід закрити, за відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 130, 247, 251, 252, 266, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті7та частиною першою статті287КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка