Справа № 148/2576/24
Провадження №3/148/1224/24

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Штифурко Л.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , уродженця м. Артемівськ Донецької області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , непрацюючого, за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 ухилився від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення належних умов проживання своєї дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які згідно акту обстеження умов проживання 04.11.2024 були в незадовільному санітарно-гігієнічному стані, чим порушив вимоги ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства».

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного вище правопорушення визнав. Пояснив, що вони з дочкою і дружиною є внутрішньо переміщеними особами та переїхали з м. Бахмут Донецької області, яке внаслідок бойових дій майже вщент знищено. Вони знайшли будинок с. Зарічне, в якому тимчасово проживали з дочкою. Дружина їх залишила та проживала в м. Тульчин з іншою сім`єю. В будинку немає ремонту, нормальні умови для проживання відсутні. Він має третю групу інвалідності, йому важко пересуватися, він не може виконувати важку роботу. Тому на момент приїзду працівників ЮП Тульчинського РВП та служби у справах дітей в будинку дійсно було брудно. Зараз в домогосподарстві чисто, він навів порядок, а дочка вже проживає з матірю в м. Одесі.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 04.11.2024 (а.с. 2), копію акту обстеження умов проживання від 04.11.2024 (а.с. 4), копію акту відвідування сім`ї від 04.11.2024 (а.с. 5), диск з відеозаписом (а.с. 6), копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно якого ОСОБА_1 є батьком дитини (а.с. 7), доходжу висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, - ухилення батьків або осіб, які їх заміняють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя неповнолітніх дітей.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 6 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Враховуючи особу порушника ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, має третю групу інвалідності, його сім`я на обліку соціальних служб, як така що потребує нагляду, не перебуває, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також той факт, що вчинене ним адміністративне правопорушення не спричинило шкоди, не призвело до тяжких наслідків, вважаю можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Оскільки відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, а ОСОБА_1 звільняється від адміністративної відповідальності, то в даному випадку судовий збір сплаті не підлягає.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 23, 24, 27, 33, 40-1, 184, 283, 284, суддя

постановив:

За малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.А.Штифурко