Дата документу 02.05.2024
Справа № 334/3297/24
Провадження № 3/334/1589/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Коломаренко К.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка працює в Районній адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

04.04.2024 року Інспектором Управління патрульної поліції в Запорізькій області Ісаєвим М.Ш. складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №885949, стосовно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП, відповідно до якого, 01.04.2024 року о 13-08 годині в м. Запоріжжі, біля будинку № 66-а по вул. Незалежної України, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Nissan Juke», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи учасником ДТП місце пригоди залишила, не повідомила до органів поліції, чим порушила вимоги п. 2.10 «а» ПДР України, за щ відповідальність передбачена статтею 122-4 КУпАП.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином та завчасно повідомленою про дату, час та місце судового засідання. 26.04.2024 року через канцелярію суду надала письмові пояснення, в яких просить розглянути справу без її участі та зазначає, що 22.03.2024, близької п?ятої години ранку, вона зі своєю сім?єю (непрацездатна мати, чоловік і двоє неповнолітніх дітей) попали під ворожий обстріл в результаті якого постраждало житло та транспортний засіб, на підтвердження чого надала талон-повідомлення єдиного обліку №6468. Вона та її сім`я зазнали незначних тілесних ушкоджень, які самі усунули, без звернення до лікарів, але зазнали значної психологічної травми. Вказане житло не придатне на сьогодні до проживання, тому вони вимушені проживати у родичів в умовах важкого матеріального стану родини. 01.04.2024, будучи при виконанні своїх службових обов?язків посадової особи місцевого самоврядування, виїхала на особистому транспорті, власником якого є її матір, до Чеської гуманітарної благодійної організації «Людина в біді», що знаходиться за адресою: пр. Маяковського, 8, м. Запоріжжя та Вознесенівського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Запорізькій області, що знаходиться за адресою: вул. Перемоги, 14, м. Запоріжжя. Час в неї був обмежений, крім того вона деякий час шукала зазначений благодійний фонд, бо була в ньому вперше. На фоні негативних подій, що відбулися у її житті, вона погано контролювала себе, чітко не пам?ятає, в яких місцях була при пошуку фонду і де зупинялася по дорозі. 03.04.2024, коли співробітники поліції зателефонували власнику транспортного засобу Ніссан Жук НОМЕР_1 , яким ОСОБА_1 час від часу керує, вона одразу погодилася зустрітися і надати можливість оглянути транспортний засіб, будучі впевненою, що не скоювала жодних адміністративних правопорушень. ЇЇ повідомили, що камери спостереження зафіксували наїзд транспортного засобу Ніссан Жук НОМЕР_1 на інший транспортний засіб - Фольцваген Гольф НОМЕР_2 , в районі будинку 68а по вулиці Незалежної України міста Запоріжжя. Машина ОСОБА_3 зазнала певних ушкоджень в результаті ракетного обстрілу, що було зафіксовано співробітниками поліції при виїзді 22.03.2024 після надходження повідомлення, в тому числі за допомогою фотозйомки. Інших ушкоджень, які б свідчили про наїзд на вказаний транспортний засіб у ОСОБА_3 НОМЕР_1 були відсутні. Вона допускає той, факт, що 01.04.2024, здійснивши наїзд на Фольцваген Гольф НОМЕР_2 , просто не помітила цього в умовах поспіху, важких душевних страждань і в силу того, що не так давно управляє ОСОБА_3 (з січня поточного року) і ще не відчуває дуже добре машину. Пояснює, що в її діях відсутній злочинний намір залишення місця дорожньо-транспортної пригоди. Жодним чином не заперечує своєї вини, критично оцінює свою протиправну поведінку через визнання вини і готовність нести адміністративну відповідальність. Крім того, 04.04.2024 нею повідомлено про страхову подію ПрАТ «УСК`КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП», про що свідчить документальне пояснення, яке вона додала до письмових пояснень. Крім того, згідно полісу цивільно-правової відповідальності №218802732, з франшизою в 3200 грн., вона готова її сплатити водію Фольцваген Гольф НОМЕР_2 . Різницю сплатить вказана страхова компанія, що покриє майнові збитки водія Фольцваген Гольф AP2777CB.

Ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд доходить наступних висновків.

Так, згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП настає в разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Термін «залишення місця дорожньо-транспортної пригоди», відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України, має таке значення це дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Пунктом 2.10 Правил дорожнього руху України встановлено перелік обов`язків водія в разі його причетності до дорожньо-транспортної пригоди, зокрема негайно зупинити транспортний засіб і залишатись на місці пригоди, не переміщати даний транспортний засіб, повідомити про ДТП орган поліції, чекати прибуття поліцейських.

Аналізуючи зазначені положення Кодексу у взаємозв`язку з вимогами Правил дорожнього руху України можна прийти до висновку, що суб`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, полягає у вчиненні умисних дій водієм, спрямованих на приховання ДТП, до якої він причетний.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є: будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому обов`язок щодо збирання таких доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255цього Кодексу.

З метою збирання доказів на співробітників поліції покладається обов`язок, відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, долучати до протоколу про адміністративне правопорушення: схему місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський; пояснення учасників пригоди та свідків; показання технічних приладів; показання засобів фото- та/або відеоспостереження; інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Однак при дослідженні матеріалів даної справи судом не було встановлено належних та допустимих доказів на підставі яких, поза розумним сумнівом, що є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною, може бути зроблений висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що ставиться їй у вину складеним стосовно неї протоколом. Зокрема зібраними доказами у цій справі не спростовується позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до якої вона не усвідомлювала, що стала учасником дорожньо-транспортної події, оскільки не відчула моменту зіткнення з іншим автомобілем, а отже вона не вчиняла умисних дій, спрямованих на приховання факту такої пригоди та обставин її скоєння, як при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, так і під час перебування справи на розгляді в суді, про що, зокрема, свідчать письмові пояснення, в яких ОСОБА_1 вину визнає та готова нести відповідальність, проте надає пояснення, що не помітила удару та не знала, що стала учасником ДТП, що доводить відсутність у її діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, а саме його суб`єктивної сторони у вигляді умислу.

За таких обставин з упевненістю неможливо стверджувати, що водій ОСОБА_1 умисно залишила місце ДТП та приховала обставини цієї пригоди, а тому наявність сумніву про цей факт повинно трактуватись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так як протилежного не доведено матеріалами, зібраними патрульними поліції.

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин, викладених у відповідному протоколі, а також виходячи з матеріалів наданих для розгляду, які були попередньо зібрані та належним чином процесуально закріплені уповноваженою на те посадовою особою, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості самостійно усунути недоліки, що виникли через суперечливість самого протоколу та відсутність відповідних матеріалів адміністративної справи, оскільки до повноважень суду не входить збирання доказів, їх вилучення або долучення іншим чином за власною ініціативою, при цьому перекладання на себе повноважень посадової особи уповноваженої на складання протоколу про адміністративне правопорушення, в противному випадку, призведе до порушення судом принципу рівності сторін процесу.

В світлі даної ситуації, а також враховуючи, що суд повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом, вважаю, що за цим стандартом доказування не було доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Отже, спираючись на вищевикладене та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини стосовно неї нічим не підтверджуються, керуючись ч. 3 ст. 62 Конституції України, відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, доходжу до висновку про відсутність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, у зв`язку з чим дана адміністративна справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Коломаренко К. А.