ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 04 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст.124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

за участю:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Мельниченка М.С.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 04 жовтня 2024 року водій ОСОБА_1 06 липня 2024 року о 17:15 годині в районі е/о Р11 по вул. Дніпросталівській у м. Дніпрі, керуючи автомобілем Део Ланос, н/з НОМЕР_1 , на дорозі, що має дві смуги в одному напрямку, виконувала обгін, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем Шкода, н/з НОМЕР_2 , за кермом якого був учень ОСОБА_2 , інструктор ОСОБА_3 , які рухалися в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби пошкоджено, водій ОСОБА_1 отримала тілесне ушкодження. Таким чином, ОСОБА_1 порушила п.п.11.4, 14.6-е Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки вона не була присутня при розгляді адміністративної справи та про прийняте рішення їй стало відомо лише 31 жовтня 2024 року, по суті просить постанову суду скасувати, а провадження закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що як вбачається із аналізу дорожньої обстановки, яка передувала зіткненню з урахуванням схеми місця ДТП та пояснень водіїв учасників пригоди, факт порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 11.4, 14.6-е Правил дорожнього руху України не знайшов свого об`єктивного підтвердження, а причинно-наслідковий зв`язок з наслідками у вигляді зіткнення автомобілів перебуває з порушеннями водієм ОСОБА_3 вимог п.10.1. ПДР України. Наголошує на тому, що слід гальмування автомобіля під її керуванням знаходиться на віддалені 4 м від лівого краю проїзної частини, що свідчить про його місцезнаходження в загальмованому стані на рівні центру проїзної частини, що свідчить про спроби водія уникнути зіткнення шляхом застосування відвороту керма ліворуч. Вказує на те, що висновок суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки дорожні знаки або дорожня розмітка з визначенням кількості смуг та напрямку руху по ним була відсутня на вказаній ділянці дороги.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та її захисника, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 04 жовтня 2024 року за відсутності сторін. З матеріалів справи слідує, що апеляційна скарга подана до суду першої інстанції 01 листопада 2024 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що справу було розглянуто за відсутності сторін, з текстом оскаржуваної постанови ОСОБА_1 ознайомилася 31 жовтня 2024 року, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду та позицію колегії суддів Третьої судової палати Верховного Суду, яка викладена у постанові суду від 11 вересня 2019 року при розгляді справи №130/2448/16-к, відповідно до якої без повного тексту судового рішення особа позбавлена можливості надати належне обґрунтування апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Адміністративним порушенням відповідно до ст. 124 КУпАП визначається порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно положень п.11.4 ПДР України на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Згідно положень п.14.6-е ПДР України обгін заборонено на дорогах, що мають дві та більше смуги для руху в одному напрямку;

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції у відповідності до вищезазначених вимог закону належним чином з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та фактичних обставинах ДТП, а саме: протоколі про адміністративне правопорушення, складеному уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; протоколі огляду місця ДТП; план-схемі місця ДТП, на якій зображена дорога, де відбулась подія зіткнення, попередні напрямки руху водіїв та місце розташування транспортних засобів після цього; поясненнях водіїв учасників ДТП, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також іншими наявними доказами у справі.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин ДТП, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Так, судом першої інстанції на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень водіїв учасників ДТП було встановлено, що водій ОСОБА_1 06 липня 2024 року о 17:15 годині в районі е/о Р11 по вул. Дніпросталівській у м. Дніпрі, керуючи автомобілем Део Ланос, н/з НОМЕР_1 , на дорозі, що має дві смуги в одному напрямку, виконувала обгін, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем Шкода, н/з НОМЕР_2 , за кермом якого був учень ОСОБА_2 , інструктор ОСОБА_3 , які рухалися в попутному напрямку.

Викладене також узгоджується з відомостями, що містяться в протоколі огляду місця ДТП та у план-схемі місця ДТП, в якій зазначено та зображено ділянку дороги, де відбулось ДТП, попередні напрямки руху водіїв та місце розташування транспортних засобів після цього.

Крім того, механізм заподіяння видимих пошкоджень автомобілю Део Ланос, н/з НОМЕР_1 , та транспортному засобу Шкода, н/з НОМЕР_2 , які зафіксовані у протоколі огляду місця ДТП, повністю відповідає події ДТП, викладеної в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

При цьому суд апеляційної інстанції не надає оцінки діям другого водія учасника ДТП, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення, а протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП головуючому судді по даній справі для розгляду не надавався.

Слід зазначити, що твердження апелянта про те, що вона намагалася уникнути зіткнення шляхом застосування відвороту керма ліворуч, спростовуються матеріалами справи, зокрема план-схемою до місця ДТП, з якої вбачається, що залишені на сухому асфальтобетонному дорожньому покритті сліди шин автомобільних коліс довжиною у 12 м, характерні для екстреного гальмування автомобіля «Деу Сенс», яким керувала ОСОБА_1 , що почався на відстані 4 м - лівими і 4,3 м правими колесами до правого краю проїзної частини зустрічного напрямку руху, а також прямолінійне розташування передніх коліс на фотознімках свідчить про те, що автомобіль «Деу Сенс» за вектором свого руху наздоганяв на випередження, а не уникав контакту з об?єктом, який би наближався б раптово праворуч.

Твердження апелянта про те, що на ділянці руху були відсутні дорожні знаки або дорожня розмітка з визначенням кількості смуг та напрямку руху по ним мають місце, разом з тим, відповідно до пунктів 1.10, 11.1 Правил дорожнього руху України водій в умовах місця пригоди, з урахуванням ширини проїзної частини вулиці у 13 м, мав враховувати наявність не менше двох смуг для кожного напрямку руху на дорозі.

З матеріалів справи слідує, що дії працівників поліції повністю відповідали приписам норм нормативно-правових актів, а саме наказу МВС від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», законів України «Про дорожній рух», «Про Національну поліцію» та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як під час розгляду справи у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду стороною захисту не надано достатньо доказів на спростування зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин ДТП.

Та обставина, що поліцейські та суд по-іншому оцінюють докази порівняно з оцінкою їх стороною захисту, не свідчить про необ`єктивність чи упередженість суду.

З огляду на вищезазначене суд першої інстанції оцінив надані учасниками ДТП пояснення та прийшов до висновку, що ОСОБА_1 виконувала обгін на дорозі, що має дві смуги в одному напрямку, внаслідок чого відбулось ДТП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Сукупність досліджених в суді першої та апеляційної інстанцій доказів підтверджує, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані вірно за ст. 124 КУпАП, які виразилися у порушенні учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

З огляду на те, що вивченням матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження судом обставин справи про адміністративні правопорушення, не має підстав вважати, що в ньому допущена суттєва неповнота судового розгляду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).

З огляду на зазначене викладені в обгрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків місцевого суду та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

При розгляді справи судом порушень вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без зміни.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 04 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот