Провадження № 33/812/210/24
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 травня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Колосовою О.М.,

за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та його захисника адвоката Качана Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Качана Романа Юрійовича, на постанову, яку ухвалив Центральний районний суд міста Миколаєва під головуванням судді Демінської Олесі Іванівни у приміщенні цього суду 26 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №561645 від 16 листопада 2023 р. водій ОСОБА_1 16 листопада 2023 р. о 00 год. 32 хв., рухався в м. Миколаєві по вул. Пушкінська в районі будинку 4А, та керував транспортним засобом ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. На місці зупинки транспортного засобу пройшов медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу DRAGER «ALCOTEST» №0320, результат якого встановив 0,81 проміле. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9-А Правил дорожнього руху.

Такі дії ОСОБА_1 працівник поліції кваліфікував за частиною 1 статті 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 березня 2024 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись із постановою суду, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвокат Качан Р.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що до суду першої інстанції заявлялося клопотання про зупинення розгляду справи в порядку ч. 1 ст. 335 КПК України (за аналогією закону), оскільки ОСОБА_1 призваний до лав Збройних Сил України для проходження військової служби під час мобілізації, на особливий період до звільнення з військової служби, однак суд першої інстанції не вважав такі обставини поважною причиною для зупинки провадження у справі або для відкладення його розгляду. Посилаючись, зокрема, на ст. 268 КУпАП, захисник Качан Р.Ю. зазначив, що ОСОБА_1 бажає особисто взяти участь у розгляді справи, має намір заявити суду певні клопотання або інші процесуальні заяви. Крім того, захисник зауважує, що суд, вирішивши розглянути справу без ОСОБА_1 та без його захисника, не мав ніяких доказів належного сповіщення особисто ОСОБА_1 повісткою про дату і час судового засідання, а за такого - проведення судового засідання без його особистої участі є явним порушенням ст. 268 КУпАП та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. До того ж постанова про накладення адміністративного стягнення містить невірні відомості стосовно приладу, яким здійснювався аналіз повітря з легень ОСОБА_1 . Так, до протоколу долучено тест №174 приладу «Drager 7510», у той час як у постанові зазначено «Drager 0320». Згідно інструкції з використання приладу «Drager 7510», яка перебуває у відкритому доступі в мережі Інтернет, некоректні показники можуть виникнути внаслідок вживання ароматизованих напоїв, а на відеозаписі на 15 хв. 37 сек. помітно, як ОСОБА_1 вживає фруктовий ароматизований напій. Також ОСОБА_2 вказує, що відеозапис не містить доказів наявності в поліцейських свідоцтва про повірку газоаналізатора та сертифікату його відповідності, а поліцейськими не дотримано процедури проведення огляду на місці зупинки та інструкції з використання приладу - газоаналізатору «Drager 7510». Захисник стверджує, що оскільки до адміністративного протоколу не долучено поліцейськими ніяких постанов про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, які стали підставою для зупинки, це свідчить про безпричинність як зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 так і щодо незаконності усіх наступних дій поліцейських, у тому числі - щодо висування вимог водієві про проходження огляду на стан сп`яніння.

У судове засідання суду апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Качан Р.Ю. повторно (вдруге) не з`явилися.

Про час та місце судового засідання учасники провадження повідомлялися: ОСОБА_1 - шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку на адресу місця проживання та за місцем проходження військової служби на адресу військової частини (поштові відправлення поверталися до суду через відсутність адресату), а також додатково телефонограмами; адвокат Качан Р.Ю. шляхом направлення повідомлень на вказану ним в апеляційній скарзі адресу електронної пошти.

06 травня 2024 року на електронну адресу Миколаївського апеляційного суду надійшла заява захисника адвоката Качана Р.Ю. про розгляд апеляційної скарги на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва, призначений 06 травня 2024 року, у справі №490/115313/23 без його участі та без участі ОСОБА_1 .

Враховуючи наведені обставини щодо повідомлення учасників, повторну неявку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника на розгляд справи, їх обізнаність про час, місце розгляду справи, відсутність доказів поважності причин неявки як ОСОБА_1 , так і його захисника, з урахуванням положень частини 1 статті 268, частин 5, 6 статті 294 КУпАП, апеляційний суд вважав за можливе розглядати справу у відсутність ОСОБА_1 , та його захисника.

Вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що він ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин адміністративної справи, а також вимогах закону.

Згідно пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є, зокрема, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно частини 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок огляду особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, врегульований також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735).

Так, відповідно до пунктів 2, 4 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці

Отже, наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Висновок суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, підтверджений сукупністю проаналізованих судом першої інстанції зібраних органом поліції доказів, які є взаємопов`язаними та узгоджуються між собою:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №561645 від 16 листопада 2023 р., в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 16 листопада 2023 р. о 00 год. 32 хв., рухаючись в м. Миколаєві по вул. Пушкінська в районі будинку 4А, керував транспортним засобом ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу DRAGER «ALСOTEST» №7510, результат якого встановив 0,81 проміле. Протокол підписаний ОСОБА_1 без зауважень та застережень. В графі пояснення ОСОБА_1 зазначено: «надам в суді»;

- роздруківкою результату проходження ОСОБА_1 алкотеста на місці зупинки від 16 листопада 2023 р. за допомогою газоаналізатору ALCOTEST 7510, який показав 0,81 ‰;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якого у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, а також зафіксовано результат проходження тестування за допомогою приладу Alcotest Drager 0320 з показником 0,81 ‰, власноручним підписом протестованої особи про згоду з результатами тестування;

- направленням на огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в медичному закладі, згідно із яким від огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі водій відмовився;

- відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, згідно з якими працівниками поліції зупинено транспортний засіб «ВАЗ 21011», номерний знак НОМЕР_1 , за порушення правил дорожнього руху. В ході спілкування працівників поліції з водієм вказаного транспортного засобу - ОСОБА_1 у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Працівниками поліції було роз`яснено водію порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та наслідки відмови від такого огляду. Водій погодився пройти тестування на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, пройшов його. Був згоден з результатом тесту, який показав 0,81 ‰.

Підстав для сумнівів у достовірності зазначених доказів судом не встановлено.

Істотних порушень вимог закону в діях поліцейських, що можуть мати наслідком недопустимість зібраних доказів, судом також не встановлено.

Так, як протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №561645, так і огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, здійснений за його згодою поліцейським з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатору DRAGER «ALСOTEST» №7510, роздруківка результату огляду, підписані ОСОБА_1 , який погодився з показниками приладу огляду. Під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейськими застосовано технічні засоби відеозапису, що відповідає вимогам частини 2 ст. 266 КУпАП.

В сукупності зазначені докази свідчать, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, проаналізованими та належним чином оціненими в їх сукупності та взаємозв`язку судом першої інстанції доказами підтверджено, що ОСОБА_1 було порушено п. 2.9 «а» Правил, тобто скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд відхиляє аргументи апеляційної скарги як безпідставні.

Щодо наявності, на думку, захисника Качана Р.Ю., підстав для зупинення судом першої інстанції провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із перебуванням ОСОБА_1 на військовій службі.

Відповідно до довідки від 19 липня 2023 року №36/1222, підписаної командиром військової частини НОМЕР_2 , ОСОБА_1 перебуває на військовій службі з 19 травня 2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавства України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України.

Згідно ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

В КУпАП не передбачено положень щодо застосування аналогії закону до норм Кримінального процесуального кодексу України у випадку зупинення справ про адміністративні правопорушення.

Разом з тим варто зазначити, що під час розгляду судами окремої категорії справ про адміністративні правопорушення положеннями КУпАП допускається зупинення строку розгляду таких справ.

Так, згідно ч. 4 статті 277 КУпАП строк розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, зупиняється судом у разі якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо).

При цьому адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його вчинення , але не пізніше двох років з дня його вчинення (частина 4 статі 38 КУпАП).

Натомість за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення (частина 6 статті 38 КУпАП).

Зазначені вище положення дають можливість розглянути питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП у суттєво збільшені строки поряд із загальними строками накладення адміністративного стягнення, передбаченими частиною 2 статті 38 КУпАП.

Тобто КУпАП врегульовані питання зупинення провадження в адміністративних справах шляхом надання можливості суду зупиняти провадження в окремо визначених категоріях справ у конкретно передбачених випадках і законодавцем не віднесено до таких справ ті, що стосуються притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП, зокрема із зазначених у клопотанні захисника ОСОБА_2 підстав (на період проходження особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, військової служби), між тим передбачені суттєво збільшені строки поряд із загальними строками накладення адміністративного стягнення, передбаченими частиною 2 статті 38 КУпАП, для розгляду питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП.

За такого були відсутні підстави для задоволення клопотання захисника про зупинення провадження у справі, яка переглядається.

Щодо розгляду судом першої інстанції справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та і його захисника.

Відповідно до частини 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно матеріалів справи вона перебувала у провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва з 24 листопада 2023 року, призначалась до розгляду п`ять разів. ОСОБА_1 та його захисник адвокат Качан Р.Ю. в судові засідання не з`являлись, повідомлялись про судові засіданні шляхом направлення судових повісток: засобами поштового зв`язку, зокрема за адресою військової частини, де проходить служб3у ОСОБА_1 , звідки поштове відправлення повернуто без вручення через відсутність адресата (а.с. 37), SMS повідомленнями. Адвокат неодноразово подавав до суду клопотання про відкладення розгляду справи: для підготовки правової позиції та ознайомлення з матеріалами справи, у зв`язку із складними погодними умовами, перебуванням ОСОБА_1 на військовій службі та у відрядженні в м. Києві.

За такого апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, який вважав за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника, який такі дії розцінив як ухилення від явки до суду з метою затягування розгляду справи та неможливості прийняти рішення у строк, встановлений ст. 38 КУпАП, а тому обґрунтовано не вбачав підстав, в черговий раз, (вшосте) відкладати розгляд справи, врахувавши, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, не віднесені до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності правопорушника та його захисника, на підставі наявних документів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.

Також з метою надання ОСОБА_1 реалізувати його право «бути почутим судом» апеляційний суд поновив за клопотанням його захисника строк на апеляційне оскарження постанови суду, двічі призначав справу до розгляду, повідомляв його про час та місце судового засідання, однак ні ОСОБА_3 , ні обраний ним захисник в судові засідання не з`явилися.

Відхиляється також посилання в апеляційній скарзі на те, що у постанові суду, яка оскаржується, зазначено про проведення огляду ОСОБА_1 з використанням приладу Alcotest Drager 0320, тоді як за матеріалами протоколу про адміністративне правопорушення огляд проводився з використанням іншого приладу - Drager7510. Згідно роздруківки результатів проведення огляду (тест №174 від 16 листопада 2023 року) його було здійснено з використанням приладу з повною назвою: Drager Alcotest 7510 з серійним номером ARLM-0320. Тому неповне зазначення як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і судом у постанові назви (моделі та серійного номеру) приладу вимірювальної техніки, використаної для огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, не вплинуло на правильність встановлення судом фактичних обставин щодо результатів такого огляду, відповідно до яких водій перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Щодо допущених поліцейським порушень при проведенні огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Згідно частин 2-4 статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння згідно з п. 3 Розділу І Інструкції є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з пунктами 6, 7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аналогічні положенням викладені в пунктах 3, 4, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (далі Порядок).

Пунктом 8 Порядку передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналіз наведених положень нормативних актів дає підстави для висновку, що медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я проводиться у разі відмови водія від проходження такого огляду на місці зупинки або у разі незгоди водія із результатами такого огляду. Долученим до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписом підтверджено, що поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі (3 та 7 хвилини запису), водій погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, після отримання результатів огляду на стан сп`яніння, який проводився поліцейським за допомогою спеціального приладу вимірювальної техніки, його не спростовував, незгоди не висловлював. Більш того, його згода з результатами огляду засвідчена його підписом в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та на роздруківці результату тесту, тому підстав для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я у поліцейського не було.

Не приймаються апеляційний судом доводи апеляційної скарги про відсутність на відеозаписах доказів наявності у поліцейських сертифікату відповідності або свідоцтва про перевірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Так, відповідно до пункту 5 Розділу ІІ Інструкції перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

З відеозапису, долученому до протоколу, вбачається, що ОСОБА_1 ні до проходження огляду на стан сп`яніння, ні після отримання результатів огляду не вимагав у поліцейського надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а тому у поліцейського не було підстав надавати йому такі документи, а також долучення таких доказів до матеріалів справи про адміністративні правопорушення не є обов`язковим відповідно до положень КУпАП та підзаконних актів, що регулюють порядок огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння та оформлення поліцейськими відповідних матеріалів.

Щодо доводів апелянта про вживання ОСОБА_1 фруктового ароматизованого напою, що на думку захисника, могло вплинути на результати, то, дійсно, на відеозаписі зафіксований факт вживання ОСОБА_1 якогось напою, але, його склад не відомий і сам ОСОБА_1 таких відомостей поліцейським не повідомляв.

Відхиляються апеляційним судом посилання захисника в апеляційній скарзі на незаконність усіх наступних дій поліцейських через відсутність у справі постанов про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, які стали підставою для зупинки. Так, правомірність дій поліцейських при зупинці 16 листопада 2023 року о 00 год. 32 хв. транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , не входить до предмету дослідження та доказування у цій справі щодо притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та спростовує доведеності факту керуванням автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. До того ж згідно відеозапису (третя хвилину запису) поліцейський роз`яснює ОСОБА_3 причину зупинки автомобілю порушення вимог Правил дорожнього знаку вимог знаку «Стоп». Дії поліцейських щодо зупинки транспортного засобу могли бути оскаржені ОСОБА_1 у встановленому законом порядку, проте доказів такого суду не надано.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 , визнаються апеляційним судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, а також, поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винність останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Апеляційний суд наголошує, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів і таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Тобто належними та допустимими доказами доведено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №561645.

Апеляційний суд вважає, що у справі, яка переглядається, дотримано судом стандарт доведення висунутого ОСОБА_1 обвинувачення у скоєнні передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП правопорушення поза розумним сумнівом. В цьому разі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинено і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, або відносно якої закрито адміністративне провадження з нереабілітуючих підстав, є винною у вчиненні цього правопорушення. Між тим, у справі, яка переглядається, належними та допустимими доказами доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, який підтверджений правомірно проведеним оглядом на стан сп`яніння, а доказів протилежного матеріали справи не містять.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не встановлено їх і при апеляційному перегляді.

Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну, обґрунтовану постанову.

Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстав для скасування постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не знаходить, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Качана Романа Юрійовича, залишити без задоволення, а постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського апеляційного суду Т.М. Базовкіна