Провадження № 3/193/15/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 березня 2024 року сел. Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Кравченко Н.О., при секретарі судового засідання Ратушної В.В., за участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Мельниченка Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції № 9 Криворізького районного управління поліції ГУНП у Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел.Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

07.11.2023 об 11 год. 40 хв. 46 км а/д П`ятихатки-Апостолово-Зеленодольськ, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-217030, реєстраційний номер НОМЕР_2 , повторно протягом року, будучи позбавленим права керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.1а ПДР України.

Окрім того, 07.11.2023 працівниками поліції складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП, відповідно до якого 07.11.2023 об 11 год. 40 хв. 46 км а/д П`ятихатки-Апостолово-Зеленодольськ водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-217030, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, які виразились в запахі алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння очей. Від проходження огляду за допомогою спеціального технічного засобу ALKOTEST та проходження медичного огляду на виявлення стану сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні водій ОСОБА_1 пояснив, що 07.11.2023 він транспортним засобом ВАЗ 217030 д.н.з. НОМЕР_2 не керував, в стані алкогольного сп`яніння не знаходився, ОСОБА_1 вину не визнав. Пояснив, що за кермом була дружина, треба було полагодити автомобіль, він його полагодив і сів за кермо щоб перевірити справність автомобіля, коли підійшли працівники поліції. У лікарню він поїхав самостійно, але йому лікар пояснив, що пройшло більше двох годин, тому тест недійсний. Підтримав позицію адвоката.

Адвокат Мельниченко Ю.В. на захист ОСОБА_1 пояснив, що протокол складений з порушенням вимог чинного законодавства, а саме відеофіксація проводилася на телефон працівником поліції, відеофіксація керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом не проведена. Вважав об`єднану справу такою, що підлягає закриттю на підставі відсутності в його діях адміністративного правопорушення, про що подав письмове клопотання.

Вислухавши ОСОБА_1 , доводи захисника адвоката Мельниченко Ю.В., дослідивши письмові матеріали справи, оглянувши відеозаписи, встановлено наступне.

Відповідно до 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, «Коробов проти України» від 21.07.2011 року, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Згідно п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9.А ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, що підтверджується:

1) протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 187511 від 07.11.2023 року і у суду відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення,протокол складений відповідно до вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 №1376, в протоколі відсутні підписи ОСОБА_1 про ознайомлення з правами та обов`язками, передбаченими ст.63 Конституції України,ст.268 КУпАП, і факт відмови підтверджено особою в судовому засіданні. В протоколі відсутні будь-які пояснення, заперечення;

2) копією постанови серії ААД № 187554 від 07.11.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП за порушення п.п.2.1 ПДР, копією постанови серії БАБ № 458103 від 20.06.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення п.п. 9.2 б та 2.1а ПДР України , які не оскаржені;

3) рапортом інспектора СРПП ВП № 9 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 07.11.2023 , в якому вказано обставини справи та зазначено про проведення відеозапису;

4) відеозаписом, про який зазначено в протоколі;

5) довідкою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно постанови судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 15.03.2023 року, застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік;

6) довідкою про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 14.09.2016.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Судом було оглянуто відеозапис, долучений до матеріалів адміністративної справи, на яких чітко зафіксовано процедуру відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці, а також в медичному закладі, при цьому працівники поліції поводяться коректно, будь-яких даних про необ`єктивне ставлення до ОСОБА_1 з боку працівників поліції, не зафіксовано. На оглянутому відеозапису зафіксовано не тільки процедуру відмови від проходження огляду, а також і відмова підписання протоколу. Будь-яких зауважень з боку ОСОБА_1 з приводу не керування ним транспортним засобом, а також його дружини відсутні. Натомість від ОСОБА_1 зафіксовані вибачення з запевненням, що більше він керувати не буде. Також на відеозапису зафіксовано стан ОСОБА_1 та , на спростування доводів адвоката щодо порушення ст.. 35 ЗУ «Про національну поліцію» до водія ставиться вимога про надання документів на транспортний засіб та посвідчення водія. Враховуючи правову позицію, висловлену Постановою ВС від 25.09.2019 у справі № 127/19283/17, наявність не оскаржених постанов про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП, ч. 2 ст. 122 КУпАП суд вважає, заперечення в цій частині надуманими та такими, що не відповідають дійсності.

Крім цього, доводи захисника щодо незаконної зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції не беруться судом до уваги також й у зв`язку з тим, що з огляду на правовий аналіз норм ПДР України, не згода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, такий обов`язок прямо передбачений п.2.5 ПДР та не пов`язаний з причиною зупинки транспортного засобу. За невиконання такого обов`язку повторно, протягом року, тобто притягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, має наслідком настання відповідальності, передбаченої ч. 2 ст.130 КУпАП.

Крім того, суд зазначає, що у випадку не згоди особи з причинами зупинки працівниками поліції - вона має можливість, відповідно до п.п.д) п.2.14 ПДР України оскаржити дії поліцейського у встановленому законом порядку, чого ОСОБА_1 зроблено не було.

Суд не приймає до уваги посилання захисника на недопустимість доказу відеозаписів, оскільки дані про відеозаписи зазначені в рапорті на ім`я начальника ВП №9 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 07.11.2023, також в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому відеозаписи, долучені до протоколу, є належним та допустимим доказом.

Окрім того, суд роз`яснює, що відповідно до вимог ст.266 КУпАП законодавцем встановлений обов`язок проведення відеозапису чи залучення двох свідків саме під час проходження огляду, а не фіксації руху транспортного засобу. КУпАП не передбачено обов`язку долучати до протоколу відеозапису із фіксацією керування транспортним засобом, на підтвердження даних обставин можуть бути надані інші докази в розумінні ст.251 КУпАП, які оцінюються судом в сукупності у відповідності до положень ст. 252 КУпАП.

Також, відповідно до Указу Президента України № 64 від 24.02.2022 року, з наступними змінами, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

В протоколі зазначено час скоєння правопорушення відповідно до вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 №1376 та ст.. 254 КУпАП, що не викликає сумніву та підтверджено поясненнями ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Також, згідно відеозапису, після відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом передається його дружині, яка знаходилася на пасажирському сидінні та яка погодилася із цим, взявши на себе обов`язок подальшого керування транспортним засобом.

Отже, всі зауваження захисника жодним чином не спростовують зібрані по справі докази та факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Тлумачення захисником вимог закону на власний розсуд не можуть слугувати підставою для закриття адміністративної справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Покази особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, надані в судовому засіданні, розцінює як такі, що надані з метою уникнення відповідальності, а зауваження захисника до протоколу та відеозапису - обраним способом захисту.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи особу правопорушника, наслідки вчиненого правопорушення, сукупності ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою ознак, за якими можна «поза розумним сумнівом» констатувати винуватість правопорушника доведеною.

Виходячи з наведеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, значний суспільний резонанс справ зазначеної категорії, беручи до уваги,що умисні протиправні дії правопорушника безпосередньо створюють загрозу для інших учасників дорожнього руху та оточуючих, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку скоєного адміністративного правопорушення, враховуючи особу правопорушника, а також інші обставини, що мають істотне значення, вважаю за необхідне у відношенні ОСОБА_1 застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, визнавши його таким, що забезпечить мету адміністративного стягнення у вигляді належної міри відповідальності за вчинення правопорушення, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ч.5 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою статті 126 КУпАП.

Згідно п. 2.1 а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п.2.4а ПДРУкраїни на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил та пред`явити для перевірки документи.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав,є обов`язком водія, а не його правом.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З огляду на викладене, під час розгляду справи беззаперечно встановлено, що працівником поліції була висунута вимога ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що останній відмовився, що зафіксовано на нагрудної бодікамери інспектора патрульної поліції, як зазначено у супровідному листі до відеозапису за підписом начальника ВП №9 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 05.02.2024, яка є ідентичною до відеозапису, долученого до матеріалів та відповідає опису із зазначеням «відео».

Результати відеофіксації забезпечують можливість наочно впевнитись в обставинах справи, відеозапис є об`єктивним доказом, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, а тому такий доказ є належним та допустимим.

Дані відеофіксації, оглянуті під час судового розгляду, підтверджують вимогу поліцейського до ОСОБА_1 пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння та висловлену останнім відмову від проходження такого огляду, і обставини, зафіксовані на відеозаписі, як-то визнання вини, поведінка під час спілкування із працівниками поліції, поведінка особи дружини ОСОБА_1 , присутньої при передачі права керування транспортним засобом після відсторонення ОСОБА_1 від керування, повністю відповідають даним протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що доводи захисника спростовані доказом.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується наступною сукупністю доказів:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 07.11.2023 серії ААД № 187554, відповідно до якого ОСОБА_1 в порушення п.2.1а ПДР України керував транспортним засобом не маючи права на керування таким;-відеозаписом, на якому зафіксовано згоду ОСОБА_1 з фактом керування транспортним засобом;-довідкою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно постанови судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 15.03.2023 року, застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік;-довідкою про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 14.09.2016.- копією постанови БАБ № 458103 від 20.06.2023 за якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 , ч. 2 ст. 122 КУпАП за керування транспортним засобом без посвідчення водія та не ввімкнув покажчик напрямку.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП повністю доведена належними доказами.

Проте, як передбачено статтею 38 КУпАП, стягнення по справам про адміністративні правопорушення, які підвідомчі суду (судді) може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Отже, на момент розгляду справи минуло більш ніж три місяці. При цьому, підтверджень того, що вказане правопорушення є триваючим матеріали справи не містять.

Згідно правил п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Враховуючи, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, вчинено ОСОБА_1 07.11.2023, а на момент розгляду справи тримісячний строк адміністративного стягнення, передбачений в ст. 38 КУпАП закінчився, у зв`язку з чим провадження за вказаним правопорушенням в даній справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

При накладенні стягнення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, відповідно до ст. ст. 33-35 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 штраф, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення (ч.1ст. 8 КпАП України).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч.1ст. 9 КпАП України).

Виходячи з наведеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, значний суспільний резонанс справ зазначеної категорії, беручи до уваги,що умисні протиправні дії правопорушника безпосередньо створюють загрозу для інших учасників дорожнього руху та оточуючих, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку скоєного адміністративного правопорушення, враховуючи особу правопорушника, а також інші обставини, що мають істотне значення, вважаю за необхідне у відношенні ОСОБА_1 застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, визнавши його таким, що забезпечить мету адміністративного стягнення у вигляді належної міри відповідальності за вчинення правопорушення, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Одночасно з накладенням адміністративного стягнення суд, у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягує з ОСОБА_1 судовий збір з розрахунку на момент надходження справи до суду.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя,

П ОС ТА НО ВИ В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 5 ст. 126 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок з позбавленням права керуваннями транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги. У разі подачі апеляційної скарги в електронній формі, апеляційна скарга подається у той самий строк безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Н.О.Кравченко