ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року

місто Чернігів

Справа № 751/8921/24

Проваддження № 3-зв/751/8/24

СУДДЯ НОВОЗАВОДСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ МІСТА ЧЕРНІГОВА

Ченцова С.М.

секретар судового засідання Барбаш М.В.

з участю: особи, стосовно якої складено протокол ОСОБА_1

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова, Павлова Володимира Григоровича,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Новозаводського районного суду міста Чернігова перебуває адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2024 року визначено головуючого суддю Павлова В.Г.

07.11.2024 року особа, стосовно якої складено протокол, ОСОБА_1 подала до суду письмову заяву про відвід головуючого судді Павлова В.Г.

Заява обґрунтована тим, що заявнику стало відомо, що суддя Павлов В.Г. у минулому був пацієнтом поліклініки, в якій вона працює лікарем, і ця обставина може створити у нього упереджене ставлення до неї.

У судовому засіданні особа, стосовно якої складено протокол, ОСОБА_1 заяву про відвід підтримала. Пояснила, що вона працює лікарем-стоматологом у Чернігівській обласній стоматологічній поліклініці. Дізнавшись що справа щодо неї розподілена судді Павлову В.Г., звернулась до реєстратури поліклініки, де їй повідомили, що даний суддя обслуговувався у поліклініці , де вона працює, у якого лікаря не повідомляли. Вона вважає, що це може викликати у нього упереджене ставлення до неї, якось по другому відноситись до неї. Він міг звернутися у регістратуру поліклініки, сказати відзив про конкретного лікаря.

Вислухавши особу, стосовно якої складено протокол, вивчивши зміст заяви про відвід судді, дослідивши матеріали справи, що стосуються даної заяви, суд дійшов висновку, що заява про відвід головуючого судді Павлова В.Г. задоволенню не підлягає з таких підстав.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення та не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді та відповідно не передбачає порядку розгляду заяви про відвід.

Тобто, у Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала відвід судді. Проте, діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід судді, тому при розгляді даної заяви про відвід, слід застосувати аналогію закону.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Згідно з положеннями статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Отже розгляд заяви про відвід судді в рамках справи про адміністративне правопорушення є можливим та таким, що направлений на захист прав особи щодо розгляду його справи безстороннім судом.

Норми чинного КУпАП не регулюють порядок вирішення питання про відвід судді, але з метою додержання принципу законності виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі кримінального процесуального права при вирішенні цього питання, а саме статей 75, 81 КПК України.

Обставини, що виключають участь судді у кримінальному провадженні, передбачені ст. 75 КПК України.

Відповідно до ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

ОСОБА_1 заявила відвід головуючому судді Павлову В.Г. з підстав можливого упередженого ставлення до неї.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Згідно з вимогами ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Тобто, довіра до суду є запорукою того, що судове рішення буде сприйняте як законне та справедливе.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» від 10 грудня 2009 року, зазначено, що наявність безсторонності має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Веттштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10 червня 1996 року). Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Отже існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Враховуючи викладене вище, суддя вважає, що вказані у заяві про відвід обставини, на які ОСОБА_1 посилається як на підставу сумніватися у неупередженості судді Павлова В.Г., не можуть бути підставами для відводу судді. Інших обставин, які б підтверджували, що суддя виявляв упередженість або безсторонність у цій справі, зокрема створював перешкоди для реалізації процесуальних прав учасникам судового провадження, не дотримувався принципу рівності перед судом, судом не встановлено.

Оскільки обставини, на які посилається ОСОБА_1 у заяві про відвід, не можуть бути підставою для відводу судді на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, у задоволенні заяви про відвід судді Павлова В.Г. слід відмовити.

Керуючись статтями 75, 80, 81 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви особи, стосовно якої складено протокол, ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Павлова Володимира Григоровича у справі № 751/8921/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С. М. Ченцова