Номер провадження 3/521/568/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Кузьменко Н.Л.,

з секретарем Чебановою С.В.,

за участю:

представника митниці Терновського М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси матеріали справи, що надійшли з Одеської митниці Державної митної служби України відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаїв Миколаївської області, громадянки України, відомості про сімейний стан та працевлаштування відсутні, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 471 МК України, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про порушення митних правил вбачається, що 02.05.2023 року о 08 год. 32 хв., в пункт пропуску для автомобільного сполучення «Маяки-Удобне-Паланка» Одеської митниці на виїзд з України в Молдову по смузі «зелений коридор» прибув легковий автомобіль «MAZDA 6» реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , країна реєстрації Україна, під керуванням громадянки України ОСОБА_2 , пасажиркою їхала ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт для виїзду за кордон НОМЕР_3 .

Формою проходження митного контролю обрано порядок проходження митного контролю по каналу «зелений коридор».

Під час спільного прикордонно-митного контролю транспортного засобу та особистих речей громадянки України ОСОБА_1 , в багажному відділені автомобіля, в дорожній сумці серед особистих речей було виявлено: книга коричневого кольору, обклеєна прозорою стрічкою з одного боку, «БИБЛІЯ», «КНИГИ СВЯЩЕННАГО ПИСАНІЯ», «ВЕТХАГО И НОВАГО ЗАВЪТА», «КАНОНИЧІСКІЯ», «ВЪ РУССКОМЪ ПЕРЕВОДЪ СЪ ПАРАЛЛЕЛЬНЫМИ МЪСТАМИ», 1907 року, видання «Сvнодальная Типографія», «С.-ПЕТЕРБУРГЪ», 207 сторінок, - 1 (одна) шт.

Виявлений предмет переміщувався без ознак приховування та його виявлення не було ускладнене у будь-який спосіб.

Згідно п.1.6. Наказу Міністерства культури і мистецтв України від 22 квітня 2002 року № 258 «Про затвердження Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України» - вивезення, тимчасове вивезення, у тому числі шляхом пересилання, культурних цінностей за межі митної території України дозволяється за наявності свідоцтва на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей з території України, зразок якого затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2000 року № 984 (984-2000-п) «Про затвердження зразка свідоцтва на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей з території України»

При цьому, вказано інструкцією визначено, що свідоцтва не потребують твори друку, видані після 1945 року.

На момент переміщення через митний кордон у гр. України ОСОБА_1 відсутні будь-які дозвільні документи.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_1 порушила встановлений порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, обравши на свій розсуд проходження митного контролю через таку зону (коридор) при наявності у неї товарів, що можливо відносяться до культурних цінностей або є предметами музейного значення і мають культурну, історичну цінність, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України.

У зв`язку з чим, у відношенні гр. України ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил №0780/50000/23 від 02.05.2023 року.

Представник митниці у судовому засіданні протокол підтримав та вважав, що вина доведена повністю матеріалами справи. Просив притягнути ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 471 МК України.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до суду не прибула, хоча про місце, дату та час судового розгляду повідомлясь належним чином, що підтверджується відповідними довідками. 26.04.2024 року на електронну пошту суду від імені ОСОБА_1 надійшли пояснення згідно яких остання просить провадження по справі закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, а також просить розглянути справу за її відсутності.

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, а також враховуючи те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності була своєчасно сповіщена про дату, час та місце судового розгляду, суд приходить до висновку, що наявні усі підстави для розгляду справи без її участі.

Вислухавши представника митниці та дослідивши матеріали справи та заяву захисника про закриття провадження у справі, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Згідно ч. 3 ст. 471 МК України відповідальність настає за недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.

Відповідно до п. 2 ст. 366 МК України, «зелений коридор» призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які перемішують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митним платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщуванні ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановленні законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчать про факти, що мають юридичне значення.

Судом встановлено, що гр. України ОСОБА_1 02.05.2023 року, обравши смугу руху «зелений коридор», тим самим своїми діями заявила про відсутність у неї предметів, заборонених або обмежених до переміщення через митний кордон України, намагалась перемістити через митний кордон України книга коричневого кольору, обклеєна прозорою стрічкою з одного боку, «БИБЛІЯ», «КНИГИ СВЯЩЕННАГО ПИСАНІЯ», «ВЕТХАГО И НОВАГО ЗАВЪТА», «КАНОНИЧІСКІЯ», «ВЪ РУССКОМЪ ПЕРЕВОДЪ СЪ ПАРАЛЛЕЛЬНЫМИ МЪСТАМИ», 1907 року, видання «Сvнодальная Типографія», «С.-ПЕТЕРБУРГЪ», 207 сторінок, - 1 (одна) шт. Виявлений предмет переміщувався без ознак приховування та його виявлення не було ускладнене у будь - який спосіб.

Вказаний предмет був вилучений співробітниками митниці на підставі ст. 511 МК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей», культурні цінності - об`єкти матеріальної та духовної культури, що мають художнє, історичне, етнографічне та наукове значення і підлягають збереженню, відтворенню та охороні відповідно до законодавства України, зокрема, це старовинні книги та інші видання, що становлять історичну, художню, наукову та літературну цінність, окремо чи в колекції.

Процес вивезення об`єктів культурної цінності передбачає певну процедуру, оскільки такі об`єкти, у разі їх вивезення, підлягають обов`язковій державній експертизі, за результатами якої центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері вивезення, ввезення і повернення культурних цінностей, приймає рішення про можливість або неможливість вивезення культурних цінностей та у разі прийняття рішення про можливість вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей власнику культурних цінностей чи уповноваженій ним особі видається свідоцтво встановленого зразка на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей. Свідоцтво на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей є підставою для пропуску зазначених у ньому культурних цінностей за межі митної території України. Вивезення культурних цінностей без цього свідоцтва забороняється (ст. 11, 12, 13 Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей»).

При цьому, зазначеним законом визначено, що порядок вивезення культурних цінностей застосовується до всіх культурних цінностей незалежно від форми власності та є обов`язковим до виконання для всіх фізичних та юридичних осіб, які перебувають чи ведуть свою діяльність на території України.

На момент перетину державного кордону жодних дозвільних документів на переміщення предметів (які можуть становити культурну цінність) через митний кордон України, ОСОБА_1 не надала та відповідне декларування не здійснила.

Факт вчинення порушення митних правил підтверджується наступними даними: протоколом про адміністративне правопорушення №0780/50000/23 від 02.0051.2023 року, письмовими поясненнями, паспортом, фототаблицею, описом предметів, та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Твердження ОСОБА_1 , про те, що провадження по справі підлягає закриттю через сплив строків, передбачених ч. 1 ст. 467 МК України є безпідставними, оскільки даною нормою визначено, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 МК України розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення, при цьому строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Так, судом встановлено, що Одеською митницею вказане правопорушення було виявлено 02.05.2023 року, справа про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 надійшла до суду 17.08.2023 року, тобто в межах шестимісячного строку та після чого строк, передбачений ч. 1 ст. 467 МК України вважається зупинений на час розгляду справи судом, відтак, визначений ч. 1 ст. 467 МК України строк накладення адміністративного стягнення у даному провадженні не сплив.

Провадження у справах про порушення митних правил згідно ст. 487 МК здійснюється відповідно до МК України, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» - за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо, тощо), сторони мають право звернутися до суду який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у сумі, встановлені цим рішенням.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , її вік та майнове становище, а саме те, що у суду відсутні відомості про її місячний дохід, а також розмір штрафу (передбачений за вчинене правопорушення), який в свою чергу є достатньо великим в порівнянні з встановленою в Україні мінімальною заробітною платою, суд приходить до висновку про застосування до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в межах, встановлених санкцією ч. 3 ст. 471 МК України, тобто в розмірі 5100 (п`ять тисяч сто) гривень з конфіскацією товару, при цьому, суд вважає, що сплата штрафу одним платежем становитиме для особи надмірний тягар та може бути обставиною, що ускладнить ві подальшому виконання рішення, відтак виплату штрафу слід призначити певними частинами строком на 6 місяців.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли. Документів, про наявність у ОСОБА_1 , щодо звільнення сплати судового збору, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 3, 196, 197, 471, 522, 524-529 МК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порушенні митних правил, передбачених ч. 3 ст. 471 МК України та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 (трьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень, з конфіскацією товарів, вилучених згідно протоколу про порушення митних правил №0780/50000/23 від 02.05.2023 року.

Розстрочити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виплату суми штрафу у розмірі 5100 (п`ять тисяч сто) гривень строком на 6 (шість) місяців із розрахунку 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень кожного місяця, починаючи з дня приведення постанови до виконання.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Н.Л. Кузьменко