ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №: 33/818/1375/24 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ч.3 ст.172-20 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві ОСОБА_1 , без участі особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , без участі його захисника, за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надходило заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою правопорушника на постанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 24 07 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Київ, неодруженого, який проходить військову службу на посаді головного сержанта у військовій частині НОМЕР_2 у званні молодшого сержанта, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що 09 липня 2024 року, близько 22:05 год., молодший сержант ОСОБА_2 був виявлений на території тимчасового розташування військової частини у АДРЕСА_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено в медичному закладі КНП «ЦМЛ Піщанської Богоматері». Відповідно до висновку № 175, ОСОБА_2 знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вину у вчиненні правопорушення визнав.

На думку суду першої інстанції, факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом ДНХІ-2 № 5899 про військове адміністративне правопорушення від 09 липня 2024 року, складеним в присутності двох свідків, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 липня 2024 року, копією військового квитка серії НОМЕР_3 .

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції правопорушник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу разом із запереченнями, яка містить прохання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.07.2024 року у справі №638/13231/24 про притягнення до адміністративної відповідальності, та про скасування даної постанови і закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги апелянт вказує, що в матеріалах адміністративної справи відсутній акт медичного огляду ОСОБА_2 , у справі відсутня інформація щодо вмісту алкоголю в крові останнього, відсутня інформація щодо того, що правопорушник відмовився від проведення огляду уповноваженою посадовою особою з використанням спеціального технічного засобу і тесту, через що був направлений до медичного закладу, не реалізувавши своє право пройти огляд на місці. На думку апелянта, згода військовослужбовця з результатами огляду та визнання ним своєї вини не може бути єдиною підставою для його притягнення до відповідальності згідно із законом.

Що стосується поновлення строку на подання апеляційної скарги, то апелянт обґрунтовує пропущення ним строків тим, що постанову суду першої інстанції отримав лише 12.08.2024 у зв`язку з перебуванням в обласній лікарні №17 м. Харків, а згодом у медичній роті в с. Камарівка, Броварського району, Харківської області, проходячи лікування після отримання значних переломів та ушкоджень, про що надав копії всіх необхідних документів, що підтверджують даний факт, які були долучені до матеріалів справи.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судове засіданні суду апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , не з`явився, надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Ознайомившись з наданими копіями медичних документів, що підтверджують перебування ОСОБА_2 на лікуванні у зв`язку з отриманими важкими фізичними травмами, з метою необмеження доступу до правосуддя суд апеляційної інстанції вважає за можливе задовольнити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та визнати строк на апеляційне оскарження пропущеним з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Диспозиція ч. 1 ст. 172-20 КУпАП передбачає «Розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння».

Диспозиція ч. 3 ст. 172-20 КУпАП «Дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду».

Судовим розглядом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до протоколу серії ДНХІ-2 № 5899 про військове адміністративне правопорушення від 09 липня 2024 року, складеним в присутності двох свідків, 09 липня 2024 року, близько 22:05 год., молодший сержант ОСОБА_2 був виявлений на території тимчасового розташування військової частини у АДРЕСА_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови.

Стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_2 підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.07.2024 року, складеним стосовно ОСОБА_2 за результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного в медичному закладі КНП «ЦМЛ Піщанської Богоматері».

Крім того, правопорушник ОСОБА_2 у повному обсязі визнав свою вину, що підтверджується поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на сторінці 3 протоколу серії ДНХІ-2 № 5899 про військове адміністративне правопорушення від 09 липня 2024 року, завіреними його власноручним підписом, а також випливає із твердження останнього в апеляційній скарзі, де він стверджує, що його згода з результатами огляду не може бути єдиною підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за вчинене діяння. Суд ставиться критично до даного твердження апелянта, оскільки його згода і визнання своєї вини не є єдиними доказами у справі, що підтверджують подію та склад адміністративного правопорушення.

Відсутність доказу того, що правопорушник відмовився від проведення огляду уповноваженою посадовою особою з використанням спеціального технічного засобу і тесту, через що був направлений до медичного закладу, не реалізувавши своє право пройти огляд на місці водночас не доводить факту ненадання ОСОБА_2 такої можливості та не спростовує інші відомості, що встановлені з досліджених доказів по справі.

Доводи ОСОБА_3 про відсутність в матеріалах справи акту медичного огляду та інформації щодо вмісту алкоголю в крові є необґрунтованими, оскільки не доводять відсутності події та складу адміністративного правопорушення, за яке останній притягається до відповідальності. Як вбачається з висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2 від 09.07.2024, такий був складений на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №175, складеному о 23 год 20 хв 09.07.2024 року. В даному медичному документі чітко зазначено результат огляду, а саме встановлений факт перебування правопорушника у стані алкогольного сп`яніння.

Такий висновок відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 12 січня 2024 року №32, на який посилався апелянт у своїй скарзі, та є належним доказом у справі.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що апелянтом в скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо його винуватості у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні, у зв`язку з чим, апеляційний суд вбачає у діях ОСОБА_2 свідоме ігнорування правових приписів ч.3 ст. 172-20 КУпАП, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП в діях ОСОБА_2 в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

У рішенні ЄСПЛ № 980_360 по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» від 21 01 1999 вказується, що у рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різною залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

З вище зазначеного випливає, що інші доводи та пояснення апелянта в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду міста Харкова від 24.07.2024 року у справі № 638/13231/24 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, - задовольнити, поновивши вказаний строк як пропущений з поважних причин.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.07.2024 року по справі щодо ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу правопорушника, - залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М. Курило