Справа № 504/1565/24
Номер провадження 3/504/995/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2024смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області А.Ф. Сафарова, розглянувши матеріали, які надійшли з Березівського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий органом 5116

за ч.4 ст. 130, ст. 124, ч.5 ст. 126 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області перебувають об`єднані матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 130, ст. 124, ч.5 ст. 126 КУпАП.

Так, 29.03.2024 о 06:00 год. за адресою: с. Сербка по вул. Гайдара, Березівського району, Одеської області, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mazda 626», н/з НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не впорався з керуванням та здійснив перекидання транспортного засобу, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1 а, п.12.1 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, про що поліцейським СРПП Березівського РВП ГУНП в Одеській області Колісниченком А.І. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 478883.

Із протоколу серії ААД № 478884 від 29.03.2024, складеного поліцейським СРПП Березівського РВП ГУНП в Одеській області Колісниченком А.І., встановлено, що 29.03.2024 о 06:00 год. за адресою: с. Сербка по вул. Гайдара, Березівського району Одеської області, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mazda 626», н/з НОМЕР_2 , не маючи посвідчення водія, яке надає право на таке керування, чим порушив п.2.1а. Оскільки особа протягом року притягувався за ст. 126 ч.2 КУпАП від 19.04.2023 Суворовським районним судом, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП.

Крім того, 29.03.2024 о 06:00 год. водій ОСОБА_1 в с. Сербка по вул. Гайдара Березівського району Одеської області, керував автомобілем марки «Mazda 626», н/з НОМЕР_2 та до дорожньо транспортної пригоди за його участю вживав алкогольні напої. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Drager Alcotest 6820. Результат огляду позитивний 1,03 %0. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а, 2.10Є ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст. 130 КУпАП, про що інспектором СРПП Березівського РВП ГУНП в Одеській області Безвезюк С.Г. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 470828.

В судове засідання ОСОБА_1 не з?явився, про дату, час та місце якого був повідомлений належним чином шляхом скерування судових повісток на наявну в матеріалах справи адресу фактичного місця проживання. За інформацією веб-порталу «Укрпошта» поштове відправлення повернуто за зворотною адресою у зв`язку з відмовою адресата від отримання судових повісток.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Як зазначено вище, судом вживалися заходи для повідомлення правопорушника ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи або будь які інші, до суду не надходили.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи викладене, суд, у відповідності зі ст. 268 КУпАП, розглядає справу за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали адміністративного провадження, суд дійшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень доведена та підтверджується зібраними у матеріалах справи доказами, а саме:

- протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД № 478883, серії ААД № 478884 та серії ААД № 470828 від 29.03.2024;

- роздруківкою тесту № 38, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат склав 1,03 %0 проміле, місцем проведення тесту зазначено Доброславська БЛІЛ в смт. Доброслав;

- схемою місця ДТП від 29.03.2024;

- змістами рапортів, зареєстрованих в ЄО за № 1420, 1421 від 29.03.2024;

- відомостями із Армору, якими підтверджується накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.5 ст. 126 КУпАП Суворовським районним судом м. Одеси від 14.07.2023;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 29.03.2024;

- медичною довідкою за підписом лікаря хірурга КНП «Доброславська БЛІЛ» від 29.03.2024, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 встановлено діагноз синдром довготривалого здавлення. Множинні забої тіла;

- відеозаписом, що міститься на компакт-диску в матеріалах справи, за результатом дослідження якого знайшли своє підтвердження викладені у фабулі протоколів про адміністративні правопорушення обставини вчинення правопорушень Водночас, зафіксовано прибуття працівників поліції до медичної установи, до якої був госпіталізований та доставлений ШМД ОСОБА_1 , який повідомив, що до дорожньо транспортної пригоди вживав алкогольні напої у невеликій кількості. На пропозицію продути Драгер погодився та за його результатом встановлено показник 1,03 %0.

Стаття 126 ч. 5 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП є адміністративним правопорушенням.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень п. 2.10. «е» Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Відповідно до положень ч.4 ст. 130 КУпАП, вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб.

За результатом розгляду справи, оцінки доказів у їх сукупності, а саме:

- результатів проведеного огляду з застосуванням технічних приладів, які показали наявність стану алкогольного сп`яніння у водія;

- письмових пояснень ОСОБА_2 , згідно яких її співмешканець ОСОБА_1 28.03.2024 на протязі дня вживав алкогольні напої вдома, після 18:00 пішов до знайомого, о 04:30 год. 29.03.2024 вона прокинулася та зрозуміла, що ОСОБА_1 не знаходиться вдома та відсутній автомобіль, пізніше о 06:00 год. їй стало відомо про ДТП за участю ОСОБА_1 ;

-пояснення ОСОБА_1 , які зафіксовані на відеозаписі, згідно яких встановлено факт вживання водієм алкоголю до дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, водій ОСОБА_1 , порушуючи заборону керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, не впорався з керуванням, перекинувся у город сторонніх осіб, спричинивши матеріальні збитки у вигляді пошкодженого автомобілю.

Згідно положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, серед іншого, є охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і Законів України.

У діючому КУпАП, відсутня норма, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим, у даному випадку, суд вважає необхідним застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11жовтня 2011року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (рішення у справі OZTURKv.GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, та набрала чинності для України 11.09.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч. 4 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП. Перекваліфікація дій не погіршує становище особи, що притягається до адміністративної відповідальності, оскільки санкція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає більш м`яке покарання ніж санкція ч.4 ст. 130 КУпАП, але дозволяє суду виконати завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, що передбачені ст. 1 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що досліджені докази узгоджуються між собою. Їх аналіз дає суду підстави прийти до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.5 ст. 126, ст. 124 КУпАП є доведеною.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність ОСОБА_1 обставин, що мали місце під час вчинення адміністративних правопорушень та після такого не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Суддя при накладенні стягнення враховує характер вчинених правопорушень, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважає необхідним застосувати до останнього адміністративні стягнення, передбачені санкціями ч.1 ст. 130, ч.5 ст. 126, ст. 124 КУпАП, із застосуванням ст. 36 КУпАП.

З протоколів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вбачається, що транспортний засіб марки ««Mazda 626», н/з НОМЕР_2 належить іншій особі, тому оплатному вилученню не підлягає.

Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 25, 27, 33-35, 40-1,124,122-4,130, 283, 284 ч.1 п.1, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Дії ОСОБА_1 перекваліфікувати з ч. 4 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. З позбавленням права керування транспортними засобами.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ст. 36 КУпАП визначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. Ф. Сафарова