Справа № 367/4278/24
Провадження №3/367/1761/2024
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 травня 2024 року Суддя Ірпінського міського суду Київської області Чернова О.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 03.05.2024 року о 11 год. 40 хв., в місті Ірпінь по вулиці Ярославській 32, водій ТЗ «Hyundai Tucson», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , після дорожньо-транспортної пригоди, а саме зіткнення з авто «Peugeot» 107, державний номерний знак НОМЕР_2 , залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п.2.10а ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.122-4 КУпАП.

У судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пояснила, що 03.05.2024 року їхала на роботу та почула удар в авто, після чого зупинилась та підійшла до водія іншого авто, яка повідомила їй, що визнає свою провину, відшкодує завдані збитки та запропонувала від`їхати з проїзної частини, щоб не заважати руху, та домовитись про відшкодування шкоди, проте, сума компенсації останню не влаштувала і було викликано поліцію. Додала, що її автомобіль знаходився на відстані близько 50 метрів від місця зіткнення, де вона чекала на приїзд поліції. На момент приїзду працівників поліції залишалась на місці ДТП та приймала участь у складанні адміністративних матеріалів.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що після ДТП ОСОБА_1 проїхала вперед близько ста метрів, щоб не заважати руху, авто було в межах видимості, і вони чекали на приїзд поліції. Додала, що ОСОБА_1 була на місці ДТП, приймала участь у складанні адміністративних матеріалів.

За приписами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.122-4 до адміністративної відповідальності притягуються учасники дорожнього руху за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п.2.10а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого цією статтею, характеризується наявністю вини у формі умислу. Тобто явної протиправності цих дій.

Органом поліції, окрім протоколу про адміністративного правопорушення, не надано жодних підтверджень, що саме ОСОБА_1 залишила місце дорожньо-транспортної пригоди.

Натомість, в судовому засіданні з наданих пояснень особи, що притягається до адміністративної відповідальності та свідка ОСОБА_2 , встановлено, що ОСОБА_1 місце даної ДТП не залишала, залишалась на місці пригоди разом зі свідком до приїзду працівників патрульної поліції, та була присутньою при складанні адміністративних матеріалів.

При цьому за порушення п.2.10 в Правил дорожнього руху протокол про адміністративне правопорушення не складався.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Закон виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за відсутності складу правопорушення, при цьому якщо відсутній хоча б один з елементів складу правопорушення відсутній склад правопорушення в цілому. Обов`язок доведення наявності в діях правопорушника складу правопорушення, передбаченого певною статтею КУпАП покладається на осіб, які відповідно до КУпАП уповноважені складати протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати вся обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративні правопорушення.

Статтею 62 Конституції України визначено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, а тому адміністративне провадження підлягає закриттю.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.247, 283 КУпАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

На постанову суду протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області.

Суддя: О.В. Чернова