Номер провадження: 33/813/1086/24
Номер справи місцевого суду: 521/2219/24
Головуючий у першій інстанції Мурзенко М. В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді - Комлевої О.С.,

з участю:

секретаря судового засідання Виходець А.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

перекладача - ОСОБА_2 ,

адвоката Тодорової Лілілї Михайлівни, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, а також апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 04 березня 2024 року,-

в с т а н о в и в:

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 04 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме: 40800 грн з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк 5 років.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів стосовно строку на апеляційне оскарження

На вищевказану постанову суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 27 березня 2024 року подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та закрити провадження по справі за відсутності складу адміністративного правопорушення в його діях.

Також, в апеляційній скарзі апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що в судовому засіданні присутній не був, оскільки не був своєчасно повідомлений, а копію постанови суду отримав лише 20 березня 2024 року.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В обґрунтування апеляційної скарги особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції розглянувши справу без участі ОСОБА_1 порушив його право на участь у розгляді справи.

Крім того, ОСОБА_1 позбавлений слуху, не може чути і розмовляти, спілкується лише письмово чи з сурдоперекладом.

Мопед HONDA, на якому їхав ОСОБА_1 не є транспортним засобом. Об`єм двигуна складає 49 куб.см., не підлягає реєстрації в державних органах забезпечення дорожнього руху, на нього не потрібно державного номеру, що свідчить про не належність до транспортного засобу, для керування якого необхідно мати посвідчення водія. Більш того, ОСОБА_1 має посвідчення водія категорії «В».

Висновки за результатами розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження

Дослідивши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та матеріали справи, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , а також його захисника адвоката Тодорову Л.М., апеляційний суд дійшов висновку про задоволення клопотання за таких підстав.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо особа не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову було ухвалено судом першої інстанції 04 березня 2024 року без участі ОСОБА_1 чи його захисника, також вбачається, що матеріали справи не містять доказів отримання апелянтом копії постанови у встановлені законом строки, тому твердження апелянта про те, що він отримав копію постанови суду 20 березня 2024 року матеріалами справи не спростовано, що дає підстави вважати поважними та обґрунтованими причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Апеляційна скарга подана до суду 27 березня 2024 року разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність поновити строк на апеляційне оскарження та забезпечити ОСОБА_1 право на доступ до правосуддя.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

В судове засідання з`явилася перекладач жестової мови ГО «Всеукраїнської організації осіб з інвалідністю зі слуху «Українського товариства глухих» Одеської обласної організації УТОГ - ОСОБА_2 .

Заслухавши суддю-доповідача, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , а також його захисника адвоката Тодорову Л.М., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до статті 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення статті 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини першої статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до вимог статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 734989 від 03 лютого 2024 року вбачається, що гр. ОСОБА_1 03 лютого 2024 року о 13 год. 50 хв. у м. Одесі, вул. М`ясоїдівська, 4 керував т/з - мопедом Honda Dio, який належить ОСОБА_3 не маючи права керування таким т/з, повторно протягом року (був притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП згідно постанови БАД 760008 від 07 вересня 2023 року).

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 734989 від 03 лютого 2024 року був складений за повторне порушення ОСОБА_1 пункту 2.1 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП України за кваліфікуючою ознакою: керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, повторно протягом року, вина підтверджується зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 734989 від 03 лютого 2024 року. Також, з копії постанови серії БАД № 760008 від 07 вересня 2023 року, вбачається, що ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Однак апеляційний суд вважає, що вищенаведені докази вини ОСОБА_1 не можна вважати допустимими, достатніми, належними та такими, що доводять його вину, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Розгляд справи у відсутності цієї особи допустимий лише при наявності відомостей про своєчасне повідомлення особи про час та місце розгляду справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд першої інстанції під час розгляду справи не дотримався вищевказаних вимог КУпАП.

Апеляційним судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні докази сповіщення ОСОБА_1 про розгляд справи у суді першої інстанції, а відповідно до постанови суду справа була розглянута у відсутності ОСОБА_1 .

Викладені обставини свідчать про те, що при розгляді справи були допущені суттєві порушення прав ОСОБА_1 , передбачені ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які забезпечують особі можливість здійснити свій захист, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Згідно довідки серії 12 ААБ № 802113 ОСОБА_1 є інвалідом з дитинства ІІІ групи, з ураженням органу слуху.

Співробітники поліції, яким було достеменно відомо, про те, що ОСОБА_1 є інвалідом по слуху, що вбачається з відеозапису долученого працівниками поліції до матеріалів справи, склали протокол про адміністративне порушення без залучення перекладача та адвоката.

Жодних відомостей про участь сурдоперекладача під час складання вищезазначеного протоколу, матеріали справи не містять.

Із зазначеного протоколу не зрозуміло, яким чином ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Згідно ст. 5 Конвенції про права інвалідів визначається, що всі особи є рівними перед законом та мають право на рівний захист закону й рівне користування ним без будь-якої дискримінації та забороняється будь-яку дискримінацію за ознакою інвалідності й гарантують інвалідам рівний та ефективний правовий захист від дискримінації на будь-якому ґрунті.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 не було забезпечено право на рівний захист, не було залучено захисника та сурдоперекладача, чим було порушено його права.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право кожного обвинуваченого на переклад мовою, якою володіє особа, розглядається як невід`ємна складова права на захист (параграф 3 ст. 6 Конвенції).

Європейський Суд з прав людини має сталу практику щодо розгляду справ із дотриманням права на допомогу перекладача як однієї зі складових прав обвинуваченого на захист, у контексті дотримання права на справедливий судовий розгляд, що зафіксовано у декількох рішеннях цього Суду, зокрема: «В контексті права на справедливий судовий розгляд, гарантованого ст.6-3, підпункт (е) означає, що обвинувачений, який не розуміє мови, що використовується, або не розмовляє на ній, має право на безоплатну допомогу перекладача для письмового або усного перекладу всіх документів чи заяв по порушеній проти нього справі, що необхідні йому для розуміння того, що відбувається, та гарантувати його права» (Справа Шабельник проти України, рішення від 19 лютого 2009 року).

Інформація про звинувачення має надаватися особі мовою яку він розуміє, якщо особа не володіє мовою, що використовується і не розуміє її документ, що містить звинувачення, повинен бути перекладений, мовою зрозумілою обвинуваченому (рішення ЄСПЛ Хермі проти Італії, Велика палата Європейського суду (2006) §68).

З вищевикладеного вбачається порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №734989 від 03 лютого 2024 рокувідносно ОСОБА_1 працівниками поліції було порушено права останнього, зокрема, в частині його складення без участі сурдоперекладача та не роз`яснення йому належним чином права та обов`язки, у зв`язку з чим, було порушено його право на захист та отримання належної правової допомоги.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 Кодексу та не може бути перекладено на суд.

У пункті 52 рішення ЄСПЛ від 05 лютого 2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим,

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення ЄСПЛ від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Згідно зі ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу, інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №734989 від 03 лютого 2024 рокувідносно ОСОБА_1 є недопустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

Отже, суд не може припускати, що певну обставину доведено. Факт або стався, або його не було. Якщо у суду залишаються сумніви, слід застосовувати правила про розподіл тягаря доведення. Якщо особа, на яку покладено тягар, належним чином його не виконала, факт вважається таким, що не доведений.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП не доведена належними і допустимими доказами.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП є необґрунтованою та безпідставною.

Одночасно суд звертає увагу на те, що доводи апеляційної скарги про те, що мопед, об?ємом двигуна 49 куб.см. не є транспортним засобом, а також, що ОСОБА_1 має посвідчення водія категорії «В», суд вважає необґрунтованими, з підстав того, що всі ці доводи спростовуються ПДР, а суд апеляційної інстанції прийшов висновку про те, що протокол є неналежним доказом з підстав зазначених вище.

За наслідками розгляду апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 04 березня 2024 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 04 березня 2024 року - скасувати.

Прийняти постанову.

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.126 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку на підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.С. Комлева