Справа № 503/994/24
Провадження №3/503/912/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 2041 КУпАП,

встановив:

02 травня 2024 року о 00.45 годині прикордонним нарядом «Пост спостереження» спільно з ПОРВ (з м.д.н.п. Кодима) віпс «Шершенці» на західній околиці с. Шершенці, Подільського району Одеської області, на відстані до 200 м від лінії державного кордону України, виявлено ОСОБА_1 , який спільно у групі з іншими особами, матеріали щодо яких оформленні в окремі справи про адміністративні правопорушення, намагався перетнути державний кордон України на вихід з України в Республіку Молдова, в районі проміжного знаку № 0266 на напрямку с. Шершенці (Україна) с. Вадул-Туркулуй (Республіка Молдова) поза пунктами пропуску через державний кордон України, з документами, що посвідчують його особу, у зв`язку з чим своїми діями порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року № 1777-XII та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 2041 КУпАП.

В судове засідання особа , яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, про місце і час розгляду справи був своєчасно сповіщений належним чином, у відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП і у відповідності до Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, та з врахуванням скороченого строку розгляду справ даної категорії протягом доби, передбаченого ч.2 ст. 277 КУпАП, шляхом надіслання йому судової повістки на номер його телефону та електронну пошту зазначені у його заяві на отримання електронних повісток від 02.05.2024 року (а.с.4), що підтверджують відповідні довідкипро доставку повідомлення у додаток «Viber» від 09.05.2024 року та про доставку електронного листа від 09.05.2024 року із судовою повісткою. Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило. При цьому, в матеріалах справи міститься його заява від 02.05.2024 року (а.с.5) про розгляд протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення без його участі. У зв`язку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Пошали К.С. в судове засідання також не з`явилася, про поважність причин неявки суду не повідомила, про місце і час розгляду справи була своєчасно сповіщена належним чином, у відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП, про що свідчать довідки про доставку електронного листа із судовою повісткою на її електронну пошту від 09.05.2024 року та про доставку 10.05.2024 року електронного документа із судовою повісткою до її електронного кабінету. При цьому, 13.05.2024 року адвокат Пошали К.С. подала до суду через систему «Електронний суд» клопотання про закриття провадження в даній справі на підставі пункту 1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях її підзахисного ОСОБА_1 посилаючись на те, що останній своєї провини не визнає, а також вважає, що протокол складений з грубими порушеннями. Відзначила, що наявні в матеріалах справи докази недостатні для обґрунтування вини ОСОБА_1 за критерієм «поза розумним сумнівом». Крім того, в порушення ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення уповноваженою посадовою особою не конкретизовано місце вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому діяння, не зазначено координати, де нібито здійснено спробу перетину державного кордону, не додано схему із зазначенням цих координат із прив`язкою до місцевості. Також з протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів справи не вбачається, якими саме діями ОСОБА_1 вчинив незаконну спробу перетину державного кордону, бо за змістом протоколу його було виявлено на напрямку прикордонного знаку, на відстані 200 метрів від державного кордону. Однак, суду не надано ні схеми правопорушення, на якій було б зафіксовані умовні позначки місця вчинення правопорушення, місця розташування відділу прикордонної служби, маршрут руху порушника та лінію державного кордону, а також фото чи відео фіксації факту вчинення правопорушення чи інших беззаперечних доказів, які б вказували на причетність та умисел ОСОБА_1 на перетин кордону в такий спосіб, яке ставиться йому у провину. При цьому, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.

Частина перша ст. 2041 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

При цьому, ч.2 ст. 2041 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Ураховуючи вище викладене, суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 255714 від 02.05.2024 року (а.с.2), який підписаний ОСОБА_1 без яких-небудь заперечень щодо його змісту та в якому зазначено, що 02.05.2024 року о 00 год. 45 хв. прикордонним нарядом « Пост спостереження» спільно з ПОРВ (з м.д.н.п. Кодима) віпс «Шершенці» на західній околиці с. Шершенці, Подільського району Одеської області, на відстані до 200 м від лінії державного кордону України, виявлено ОСОБА_1 , який спільно у групі з іншими особами, матеріали щодо яких оформленні в окремі справи про адміністративні правопорушення, намагався перетнути державний кордон України на вихід з України в Республіку Молдова, в районі проміжного знаку № 0266 на напрямку с. Шершенці (Україна) с. Вадул-Туркулуй (Республіка Молдова) поза пунктами пропуску через державний кордон України, з документами, що посвідчують його особу, у зв`язку з чим своїми діями порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року № 1777-XII та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 2041 КУпАП;

- рапортом інспектора прикордонної служби 1 категорії інспектора кінологічної групи відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) майстер-сержанта ОСОБА_2 від 02.05.2024 року (а.с.3), згідно якого 02.05.2024 рокуо 00 год. 45 хв. останній разом із ще одним співробітником прикордонної служби виконували наказ на охорону державного кордону України в прикордонному наряді «Пост спостереження» спільно з представниками ПОРВ (з м.д.н.п. Кодима) на західній околиці с. Шершенці, Подільського району Одеської області, на відстані до 200 м від лінії державного кордону України в районі пп/зн 0266 на напрямку с. Шершенці (Україна) с. Вадул-Туркулуй (Республіка Молдова) було виявлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який в групі з трьома іншими чоловіками громадянами України(матеріали щодо яких оформленні в окремі справи про адміністративні правопорушення та відомості про особи яких суд не вважає за можливе зазначати у даній справі, щоб не допустити висновків щодо їх діянь поза межами справ стосовно них) намагався перетнути ДКУ на вихід з України в Республіку Молдова в обхід встановлених пунктів пропуску через ДКУ. Своїми діями порушиввимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 2041 КУпАП;

- власноруч написаним текстом письмового пояснення ОСОБА_1 від 02.05.2024 року (а.с.6), в якому останній пояснив, що хотів потрапити до Австрії для чого виїхав з м. Одеса до с. Шершенці Подільського району з метою незаконного перетину кордону з Республікою Молдова, де його затримали прикордонники за спробу перетину кордону України та перебування в прикордонній смузі без дозволу ДПСУ, так як у нього не було перепуски, а також зазначив, що свою вину визнає в спробі перетину кордону та порушенні прикордонного режиму, та вчинив правопорушення повторно протягом року, після 27.02.2024 року.

Згідно положень ч.1 ст. 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 року № 661-IV, Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення.

Водночас із цим суд відзначає, що у пункті 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.08.2023 року у справі № 208/712/19 висловлено позицію про те, що положення КУпАП не містять заборони використовувати у судовому рішенні письмові пояснення, надані службовій особі правоохоронного органу.

Відтак суд вважає вище наведене письмові пояснення ОСОБА_1 допустимим, належним, достатнім і достовірним доказом, внаслідок узгодженості його внутрішнього змісту та відсутності суперечностей між ним та іншими доказами доданими до протоколу про адміністративне правопорушення, що дозволяє суду зробити на їх підставі однозначні та переконливі висновки щодо дійсних обставин діяння.

Крім того, суд не знаходить іншого пояснення, аніж спроба незаконного перетинання державного кордону поза пунктами пропуску, для перебування ОСОБА_1 , який є мешканцем м. Одеси на прикордонній контрольованій території с. Шершенці Кодимської ТГ, Подільського району Одеської області, в безпосередній близькості від лінії державного кордону.

Окремо суд відзначає, що саме с. Шершенці є населеним пунктом розташованим безпосередньо біля державного кордону в межах прикордонної смуги.

Згідно Переліку міст і районів, на території яких установлюються контрольовані прикордонні райони, затвердженого постановою Кабінети Міністрів України від 3 серпня 1998 р. № 1199 «Про контрольовані прикордонні райони», в Одеській область таким, серед інших, є увесь Подільський район, де запроваджений прикордонний режим.

Водночас суд наводить мотиви відхилення доводів щодо відсутності підстав для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 висловлених захисником адвокатом Пошали К.С. у своєму клопотанні від 13.05.2024 року, а саме:

- з приводу доводів про те, щопротокол про адміністративне правопорушення складений з грубими порушеннями, то суд вважає дане твердження захисника безпідставним, оскільки самим захисником не конкретизовано в чому саме полягають заявлені нею грубі порушення. Натомість досліджений судом зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 255714 від 02.05.2024 року (а.с.2) дає суду підстави прийти до висновку, що останній відповідає процесуальним вимогам до нього, передбаченим ст. 256 КУпАП;

- з приводу доводів про те, що схеми правопорушення, на якій було б зафіксовані умовні позначки місця вчинення правопорушення, місця розташування, маршрут руху порушника та лінію державного кордону, а також фото- чи відео фіксації факту вчинення правопорушення, за умов недостатності для доказування використання лише протоколу про адміністративне правопорушення і рапорту службової особи прикордонної служби , то суд вважає їх необґрунтованими, оскільки нормами КУпАП та Інструкцією з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, затвердженою Наказом МВС України від 18.09.2013 № 898, не передбачено таких дій при оформленні матеріалів справи за ст. 2041 КУпАП. Водночас чинним законодавством не передбачено вимоги, що для оформлення правопорушення за ст. 2041 КУпАП прикордонною службою має бути обов`язково здійснено відеофіксацію діяння особи щодо спроби перетину державного кордону, як чітко визначеного наперед переліку доказів даного правопорушення. При цьому, положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що є доказами в справі про адміністративне правопорушення, серед яких визначено як пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, при цьому відзначено, що доказами є також інші документи. Тобто зазначене не виключає можливості існування у справі схеми порушення та фото-, відеодоказів порушення, за їх наявності, але і їх відсутність у справі не є свідченням того, що стороною обвинувачення не було зібрано належних, допустимих, достатніх і достовірних доказів на підстав яких суд мав би можливість зробити однозначні і беззаперечні висновки про дійсні обставини діяння. Згідно ч.1 ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Таким чином суд вважає, що висновки суду про наявність у діянні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, правопорушення, передбаченого ст. 2041 КУпАП, може ґрунтуватися на оцінці сукупності доказів наданих стороною обвинувачення та з оцінкою доводів/доказів наданих стороною захисту (за наявності таких);

- з приводу доводів про те, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення за відсутності інших належних та достатніх доказів на підставі яких суд мав би можливість прийти до висновків щодо вини ОСОБА_1 за критерієм «поза розумним сумнівом», то суд вважає їх необґрунтованими, оскільки висновок суду про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, як вже зазначалось вище, ґрунтується не лише на одному протоколі про адміністративне правопорушення, а сукупності згаданих вище доказів, яким судом надано оцінку у своєму взаємозв`язку між собою, які не містять суперечностей, а відтак вказують на їх переконливість;

- з приводу доводів про те, щоз протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів справи не вбачається, якими саме діями ОСОБА_1 вчинив незаконну спробу перетину державного кордону, бо за змістом протоколу його було виявлено на напрямку прикордонного знаку, на відстані 200 метрів від державного кордону, то суд також не погоджується із наведеним твердженням захисника, оскільки суд вважає, що за неведених умов у діянні ОСОБА_1 наявна саме спроба перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України. При цьому, суд відзначає, що норма диспозиції ч.1 ст. 2041 КУпАП за ступенем визначеності у ній дії особи є не абсолютно визначеною, оскільки в ній не визначається конкретизації способу дій особи щодо спроби перетинання державного кордону, а відносно визначеною так як містить в собі зазначення «будь-яким способом», що дозволяє оцінювати дії особи у конкретній ситуації. Саме адміністративне правопорушення пред`явлене ОСОБА_1 має усічений склад, в якому момент його закінчення пов`язується з учиненням діяння, яке за своїм змістом є попередньою протиправною діяльністю (готування або замах), тобто у даному випадку «спроба», а не безпосередній «перетин державного кордону». При цьому, протягом всього часу перебування справи на розгляді в провадженні суду до винесення даної постанови сам ОСОБА_1 або його захисник адвокат Пошали К.С. так і не повідомили суду наявності у підзахисного останньої правових підстав для перетину державного кордону України через пункти пропуску за умов введеного воєнного стану та оголошеної мобілізації або принаймні самої мети його перебування на прикордонній контрольованій території Кодимської ТГ, Подільського району Одеської області, на відставні всього 200 метрів від державного кордону, яка б була не пов`язана із спробою перетину державного кордону.

Таким чином підсумовуючи оцінку надану запереченням адвоката Пошали К.С. щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суд твердження захисника оцінює критично, як обраний спосіб відстоювання своєї позиції та побудови захисту з метою ухилення її підзахисного від адміністративної відповідальності, оскільки дані заперечення суперечать вище наведеним доказам та спростовуються останніми.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб, який був затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та в подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022, від 06.02.2023 року № 58/2023, від 01.05.2023 року № 254/2023, від 26.07.2023 року № 451/2023, від 06.11.2023 року № 734/2023 та від 05.02.2024 року № 49/2024, які в свою чергу були затверджені Законами України від 15.03.2022 року № 2119-IX, від 21.04.2022 року № 2212-IX, 22.05.2022 року № 2263-IX, 15.08.2022 року № 2500-IX, 16.11.2022 року № 2738-IX, 07.02.2023 року № 2915-ІХ, від 02.05.2023 року 3057-IX, від 27.07.2023 року № 3275-IX, від 08.11.2023 року № 3429-IX та від 06.02.2024 року № 3564-IX.

Крім того, розпорядженням Одеської обласної військової адміністрації від 26.02.2022 року № 14/А-2022 «Про впровадження заходів правового режиму воєнного стану» та розпорядження Подільської районної військової адміністрації від 26.02.2022 року № 06/22 «Про впровадження заходів правового режиму воєнного стану на території Подільського району Одеської області, на території Одеської області, зокрема його Подільського району, запроваджено комендантську години, яка з врахуванням відповідних змін, з 28.02.2023 року становить період часу з 00.00 години до 05.00 години.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаючи обставинами, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, вчинення останнього в умовах надзвичайних обставин воєнного станута під час комендантської години, суд вважає необхідним застосувати до порушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі максимально передбаченому санкцією за вчинення даного адміністративного правопорушення без застосування конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення, оскільки матеріали справи не місять в собі відомостей про існування останніх.

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI передбачає, що ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 23-24, 27, 33-35, 401, 2041 ч.2, 213, 221, 246, 251-252, 268, 280, 283-284 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 2041 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 800 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 13600 (тринадцять тисяч шістсот) грн.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Вороненко