Номер провадження: 33/813/499/24
Номер справи місцевого суду: 509/7417/23
Головуючий у першій інстанції Кириченко П. Л.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю секретаря судового засідання Стоянової Л.І., захисника Ільїчова С.Д., розглянувши апеляційну скаргу захисника Ільїчова С.Д., в інтересах ОСОБА_1 на постанову Овідіопольського райсуду Одеської обл. від 02.01.2024 стосовно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,а також стягнено з нього на користь держави судовий збір у розмірі 605, 60 грн.

Відповідно до вказаної постанови, 19.11.2023 о 00:10 год. по вул. Люстдорфській 1-а в с. Лиманка, Одеського р-ну, Одеської обл. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «JEEP», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, порушення координації рухів, почервоніння очей; від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник Ільїчов С.Д., в інтересах ОСОБА_1 не погодився із оскаржуваною постановою, вважаючи її необґрунтованою та винесеною із порушенням норм матеріального та процесуального права з огляду на наступні обставини:

- ОСОБА_1 не був належним чином та своєчасно сповіщений про дату та час розгляду справи, чим було порушено його право на захист;

- всупереч твердженням суду стосовно відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків, складений стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про залучення свідків до розгляду адміністративної справи;

- поза увагою суду 1-ої інстанції залишилось те, що, здійснюючи провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , співробітники поліції не дотримались встановленого законом порядку фіксації правопорушення, збирання та оформлення доказів, зокрема, подія зафіксована на відеозаписах тривалістю 00:47 та 00:59 сек., відео-записи фрагментовані, не фіксують події правопорушення, всупереч вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 (надалі Інструкція №1026), портативний відео-реєстратор поліцейських закріплений не на грудях, відео-зйомка не є безперервною, працівники поліції не представились належним чином, не попередили ОСОБА_1 про застосування та проведення відео-зйомки; при включенні портативного відео-реєстратора поліцейський не переконався в точності встановлених на приладі дати та часу, оскільки дата відео значиться як 23.11.2023, а протокол складався 19.11.2023;

- судом не було враховано того, що із наявних в матеріалах справи відеозаписів у ОСОБА_1 не вбачається порушення координації рухів, порушення мови, відсутнє тремтіння рук, натомість, останній виконав зупинку на вимогу поліцейських, сумлінно вийшов з машини, надав документи, рухався та розмовляв впевнено, на припущення співробітника поліції стосовно запаху алкоголю зауважив, що не вживає алкогольні напої, оскільки приймає таблетки;

- в порушення вимог вищевказаної Інструкції №1026, в матеріалах справи відсутній акт обстеження, що свідчить про те, що співробітниками поліції він не складався, внаслідок чого вимога пройти огляд на стан сп`яніння є необґрунтованою;

- достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння у поліцейських не було, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення вказані ознаки сп`яніння, однак немає направлення на проходження медичного огляду з вписаними ознаками, які не підтверджуються жодними доказами;

- судом 1-ої інстанції було залишено поза увагою те, що ОСОБА_1 проходить лікування на серці, внаслідок чого на постійній основі приймає лікарський засіб Клопідогрель, АСК 100 мг, який не впливає або має незначний вплив на швидкість реакції при керуванні автотранспортом або роботі з іншими механізмами, внаслідок чого ознаки алкогольного сп`яніння, визначені у протоколі, є ознаками захворювання ОСОБА_1 ;

- всупереч вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, співробітниками поліції ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, чим було порушено сам порядок направлення водіїв на огляд, внаслідок чого підстави для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП відсутні.

Посилаючись на викладені обставини, захисник Ільїчов С.Д. просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, не зважаючи на своєчасне та належне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, про причини неприбуття не повідомив та жодних клопотань на адресу суду не подавав, натомість, в судове засідання з`явилась його захисник Ільїчов С.Д.

Враховуючи неявку ОСОБА_1 , апеляційний суд, керуючись вимогами ч. 1 ст. 268, ч. 6 ст. 294 КУпАП та з`ясувавши думку захисника, вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення захисника, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, ретельно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд критично відноситься до тверджень захисника щодо наявності підстав для закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вони є безпідставними та, навпаки, спростовуються доказами по справі.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №477333 від 19.11.2023 (а.с. 3), відповідно до якого ОСОБА_1 19.11.2023 о 00:10 год. керував транспортним засобом марки «JEEP», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Люстдорфській 1-а в с. Лиманка, Одеського р-ну, Одеської обл. з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, хитка хода; від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України;

- поясненнями ОСОБА_1 від 19.11.2023, згідно яких останній зазначив, що 19.11.2023 о 00:10 год. він керував своїм автомобілем «JEEP», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Люстдорфській в с. Лиманка та його зупинили співробітники поліції, запитали, чи вживав він алкогольні напої, оскільки почули запах з його ротової порожнини; алкогольні напої він не вживав, приймає лише лікарські препарати; від проходження медичного огляду відмовився (а.с. 4);

- відеозаписом з портативного відео-реєстратора співробітників поліції (а.с. 8), на якому зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

Так, відповідно до наявних в матеріалах справи відеозаписів портативного відео-реєстратора співробітників поліції (а.с. 8), поліцейські зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , після чого один із поліцейських висловив прохання надати документи, а в подальшому запитав ОСОБА_1 , чи вживав він алкогольні напої, що ОСОБА_1 заперечив та зауважив на тому, що він вживає таблетки.

На другому відеозаписі зафіксовано те, як співробітник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 відмовився, після чого поліцейський запропонував останньому пройти такий огляд в медичному закладі, проте ОСОБА_1 також відмовився.

Згодом співробітник поліції повідомив ОСОБА_1 про те, що стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також назвав виявлені у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота, після чого поліцейський повідомив, що відеозйомка завершується та будуть складені адміністративні матеріали.

При цьому, заслуговують на увагу посилання захисника на те, що в оскаржуваній постанові суд 1-ої інстанції зауважує на тому, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків (а.с. 13), в той час як складений стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про залучення свідків, натомість, пропозиція останньому пройти огляд у встановленому законом порядку на виявлення стану алкогольного сп`яніння та, відповідно, відмова ОСОБА_1 , була зафіксовано за допомогою портативних відео-реєстраторів співробітників поліції (а.с. 3 та 8 відповідно), як це передбачено вимогами ст. 266 КУпАП.

Зокрема, ч. 2 ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Аналіз викладених вище вимог закону дає підстави стверджувати про те, що у разі фіксування процесу огляду особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного (або іншого) сп`яніння за допомогою технічних засобів відео-фіксації співробітники поліції звільняються від обов`язку залучати свідків, що й було зроблено в даному випадку.

Посилання суду в оскаржуваній постанові на відмову ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків суд апеляційної інстанції розцінює виключно як допущення описки, яка не має вирішального значення для вирішення справи по суті.

Апеляційний суд критично оцінює посилання захисника на відсутність в матеріалах справи акту обстеження, як на одну з підстав того, що вимога пройти огляду на стан сп`яніння була необґрунтованою, вважаючи такі доводи вочевидь помилковими з наступних підстав.

Відповідно до п. 7 та 10 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (надалі Інструкція №1452/735), установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

З урахуванням викладеного апеляційний суд констатує, що акт огляду складається у випадку проведення співробітникам поліції огляду особи на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, після використання відповідних спеціальних технічних засобів, натомість, в даному випадку поліцейськими не проводився огляд ОСОБА_1 на виявлення стану сп`яніння у зв`язку із відмовою останнього від проходження огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

Натомість, закон не зобов`язує співробітників поліції складати акт огляду у разі відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, з урахуванням також того факту, що така відмова повинна бути зафіксована відео-записом портативного відео-реєстратора поліцейських.

Зазначена обставина стосовно не складення та не долучення співробітниками поліції до матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності акту огляду не може свідчити про необґрунтованість пропозиції останньому пройти огляд на виявлення стану сп`яніння у разі наявності відповідних підстав для цього.

Що стосується тверджень захисника стосовно відсутності в матеріалах справи письмового направлення на проходження огляду в медичному закладі на підтвердження встановлених у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції зауважує на наступному.

Відповідно до п. 7 Розділу І Інструкція №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

Аналогічні положення містяться також в п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ №1103 від 17.12.2008, згідно якого водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Вищевикладені вимоги законодавства дають підстави стверджувати про те, що письмове направлення на проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я складається співробітниками поліції у разі відмови водія пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або незгоди із результатами проходження такого огляду, в той час як ОСОБА_1 , відповідно до наявного в матеріалах справи відеозапису портативного відео-реєстратора, відмовився від проходження огляду як на місці запинки, так і в закладі охорони здоров`я, внаслідок чого у поліцейських не було підстав для складення відповідного направлення.

Відтак, в даному випадку, на переконання суду апеляційної інстанції, співробітниками поліції, всупереч твердженням захисника, не було допущено порушень порядку направлення водіїв для огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Водночас, є слушними та заслуговують на увагу твердження захисника з приводу того, що долучені співробітниками поліції до матеріалів справи відеозаписи дуже короткі, тривалістю до однієї хвилини, фрагментовані.

Натомість, положеннями п. 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказ МВС України №1026 від 18.12.2018, включення портативного відео-реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відео-зйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відео-реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Дійсно, як на цьому обґрунтовано зауважує захисник, відеозаписи не є безперервними, проте на них, як це чітко передбачено вимогами ст. 266 КУпАП, зафіксована пропозиція поліцейських ОСОБА_1 пройти огляд та, відповідно, відмова останнього від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння в передбаченому законом порядку, при цьому, із наявних в матеріалах справи відеозаписів вбачається, що під час з`ясування питання стосовно готовності ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівники поліції роз`яснюють йому наслідки відмови від проходження огляду у вигляді складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стосовно аргументів апелянта щодо того, що дата на відеозаписі значиться як 23.11.2023, в той час як протокол складався 19.11.2023, апеляційний суд наголошує на тому, що зазначена обставина не може слугувати підставою для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення, натомість, неточність встановлення на приладі дати та часу загалом не впливає на прийняття рішення у справі, з урахуванням також наявності в матеріалах пояснень самої особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в яких останній підтверджує, що був зупинений співробітниками поліції та відмовився від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння саме 19.11.2023 о 00:20 год. (а.с. 4).

В свою чергу, відповідають матеріалам справи посилання захисника на те, що із наявних відеозаписів видно, що ОСОБА_1 виконав зупинку на вимогу поліцейських, вийшов з машини та надав документи, розмовляв вневнено, разом із тим, на пропозицію співробітника поліції пройти огляд у встановленому законом порядку (тобто на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я) у зв`язку із виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук та порушення координації рухів) ОСОБА_1 відповів чіткою відмовою.

Факт того, що відеозаписи події, з огляду на їх тривалість, не здатні відтворити всі обставини події в деталях, зокрема, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів та, звісно, запаху алкоголю з порожнини рота, не може слугувати підставою для висновку щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з огляду на зафіксовану на такому відеозаписі відмову останнього від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

В контексті надання оцінки доводам захисника з приводу того, що виявлені у ОСОБА_1 ознаки, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, є ознаками захворювання останнього, а не ознаками алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції розцінює такі твердження як спосіб уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, оскільки вони є особистими припущеннями захисника, натомість, у разі впевненості ОСОБА_1 у тому, що такий його стан викликаний саме вживанням медикаментозних засобів, останній, після роз`яснення йому поліцейським наслідків відмови від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, не був позбавлений об`єктивної можливості пройти такий огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

Отже, зазначені вище докази спростовують твердження апелянта та підтверджують винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника Ільїчова С.Д. залишити без задоволення, а постанову суду 1-ої інстанції, як законну та обґрунтовану залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Ільїчова С.Д., в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Овідіопольського районного суду Одеської обл. від 02.01.2024, про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца