Справа № 3/714/280/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2024 р. м.Герца

Суддя Герцаївського районного суду Чернівецької області Костишин Н.Я., розглянувши провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що не працює, за ч.2 ст.204-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

02 травня 2024 р. о 03 год. 40 хв., ОСОБА_1 , групою осіб спільно з громадянином України ОСОБА_2 , вчинив спробу незаконного перетину держаного кордону з України в Румунію поза встановлених пунктів пропуску через державний кордон та був затриманий прикордонним нарядом на напрямку №901 прикордонного знаку, що на території Герцаївського ОТГ Чернівецького району Чернівецької області, на відстані 4 000 м від лінії державного кордону, чим порушив ст.ст.9, 12 Закону України «Про Державний кордон України» від 04.11.1991 р.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.204-1 КУпАП, як спроба незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинене групою осіб.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Захисник ОСОБА_3 подав заперечення на протокол про адміністративне правопорушення. З протоколом не погоджується, так як 02 травня 2024 р. ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 найняли таксиста щоб приїхати в с.Дяківці Чернівецької області з метою виїзду за кордон через пункт пропуску «Дяківці», якщо їх офіційно пропустять. Приїхавши в м.Герца на перехресті, що веде до пункту пропуск, їх зупинили працівники прикордонної служби та звинуватили у тому, що вони нібито намагалися незаконно перетнути державний кордон з України в Румунію. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спробували незаконно перетнути кордон поза пунктами пропуску. Їх не було затримано неподалік державного кордону пішими, а на автомобільній дорозі державного значення, яка веде до КПП «Дяківці». Крім того в протоколі вказано, що атомобіль було зупинено на відстані 4 000 м від кордону, а дорожні знаки свідчать, що відстань до кордону складає 5 000 м, тобто останні навіть не були у прикордонній зоні, що доводить їх невинуватість. Пояснення ОСОБА_1 були написані на вимогу працівників прикордонної служби під тиском останніх. Як вбачається з матеріалів справи, відсутні докази, що ОСОБА_1 мав намір на спробу на незаконний перетин кордону. З огляду на наведене в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_4 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, виходячи із такого.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон країни або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Частиною 2 ст.204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за спробу незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинене групою осіб.

Диспозиція статті має бланкетний характер, у зв`язку з чим встановлення складу адміністративного правопорушення регулюється спеціальним нормативним актом, що регулює порядок перетинання державного кордону України, яким є Закон України «Про державний кордон України».

Так, ч.1, 2 ст.9 Закону України «Про державний кордон України» передбачено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Крім того, ч.3 ст.9 вказаного Закону визначено що, пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Згідно з ч.1 ст.12 зазначеного Закону пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24 лютого 2022 року на території Україні запроваджено воєнний стан (воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень).

Суд приймає до уваги, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків 18-60 років за кордон.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, доведена матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ №287031 від 02.05.2024 р. Вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою, права та обов`язки ОСОБА_1 роз`яснено, зі змістом протоколу він ознайомлений, примірник протоколу отримав, доповнень та зауважень не має, послуг захисника не потребує, про що і розписався у даному протоколі.

З письмових пояснень ОСОБА_1 , які наявні в матеріалах справи вбачається, що він знайшов в інтернеті людину з метою незаконного перетину кордону, після того як він перерахував гроші в сумі 60 000 грн. на вказаний рахунок, до них написав чоловік, що виїзд 01 травня, далі за ними приїхав автомобіль таксі, за це вони заплатили теж, і поїхали до пункту, який визначив вищезазазначений чоловік. Не поїхавши до пунтку були затримані співробітниками прикордонної служби.

Суд не приймає до уваги доводи захисника, що вказані пояснення ОСОБА_1 є неналежним доказом, так як написані на вимогу працівників прикордонної служби під тиском, оскільки такі доводи ні чим не підтвердженні та не спростовується жодним доказом.

Більш того, на в матеріалах справи наявне клопотання ОСОБА_1 , яке адресоване до суду, де серед іншого він вказує, що вину свою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, визнає, скарг та претензій до прикордонників не має.

Крім того, вина ОСОБА_1 у спробі незаконного перетину держаного кордону поза пунктом пропуску доведена по справі рапотром заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_5 , який підтвердив, що прикордонним нарядом були виявлені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які прямували автомобілем на околиці м.Герца та не змогли пояснити свою мету перебування у вказаній місцевості та надати відповідні документи щодо права перебувння в прикордонній смузі.

Не заслуговують на увагу доводи захисника, про те, що ОСОБА_1 не мав умислу незаконно перетнути державний кордон України, і матеріали справи таких доказів не містять - захисник не довів суду мету перебування ОСОБА_1 в зазначеному протоколі місці та час (офіційний виїзд за кордон через пункт пропуску «Дяківці»), і присьмові заперечення на протокол такого не містить.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було виявлено за 5 000 м від державного кордону і він знаходився у дозволеному місці, суд не бере до уваги, оскільки адміністративна відповідальність за ст.204-1 КУпАП настає за незаконний перетин або спробу незаконного перетинання державного кордону України, а для кваліфікації дій за вказаною статтею не вимагається наближення до державного кордону на певну визначену відстань. Більш того, згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було виявлено прикордонним нарядом на відстані 4 000 м від державного кордону в напрямку 901 прикордонного знаку, а не 5 000 м, як про це вказує захисник.

Таким чином вважаю, що доводи захисника, з приводу відсутності у справі належних та допустимих доказів, які доводять винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП, не знайшли свого підтвердження.

З огляду на викладені обставини, під час судового розгляду, достовірно встановлено, що громадянин України ОСОБА_1 здійснив спробу незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон, вчинену групою осіб, а тому в його діях є склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

При визначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд враховує обставини справи, особу яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, вважає за необхідне призначити йому стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що буде достатнім для виховання даної особи.

На підставі ч.2 ст.204-1 КУпАП та керуючись ст.ст.33, 34, 245, 251, 280, 284, 287, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно з ч.2 ст.308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі а саме 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд Чернівецької області протягом 10-ти діб з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя