Справа № 595/363/24
Провадження № 3/595/240/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2024

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Тхорик І.І. розглянувши матеріали про адміністративні правопорушення, які надійшли з відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , непрацюючої,

за ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №541216 від 15 лютого 2024 року, 14 лютого 2024 року о 17.00 год. ОСОБА_1 не виконала свої батьківські обов`язки, а саме в житловому будинку було брудно, антисанітарія, дитячий одяг порозкиданий, чим своїми діями порушила вимоги ст.150 Сімейного кодексу України.

Такі дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано за ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула з невідомих суду причин, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи від її імені на адресу суду не надходило, що у відповідності до ст.268 КУпАП не є перешкодою для розгляду справи.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов до наступного висновку.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.ст.279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Диспозиція ч.2 ст.184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність у разі повторного протягом року після накладення адміністративного стягнення ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дитини.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких діях: ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей (ч. 1);

Суб`єкт адміністративного правопорушення - фізичні осудні особи - батьки, або особи, що їх замінюють.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності (ч. 1 цієї статті).

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч.ч. 2-5 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Отже, як слідує з наведених вище норм, ухиленням від виконання батьківських обов`язків повинна вважатись не будь-яка дія, а саме невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 15.02.2024, така пояснила, що 14.02.2024 в її житловому будинку було брудно, дитячі речі були порозкидані, оскільки вона не мала часу прибрати.

Разом з тим, зазначені у протоколі ознаки: у хаті брудно, розкидані дитячі речі, антисанітарія, не дають підстав кваліфікувати такі дії, як невиконання батьківських обов`язків у розумінні ст. 150 Сімейного кодексу України, що виключає об`єктивну сторону та унеможливлює встановлення форми вини (суб`єктивна сторона), а саме які права та інтереси неповнолітніх дітей порушені (об`єкт правопорушення).

Також у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення не вказано місця вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

З фотознімків, долучених до матеріалів адміністративної справи, неможливо встановити де та коли саме такі створені.

Оскільки обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не розкривають суті правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, то підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності немає, працівниками поліції не встановлено всі фактичні обставини, які мали місце 14.02.2024 та не надано їм належної правової оцінки.

Окрім того, слід зазначити, що ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується з позитивної сторони (характеристика Трибухівської сільської ради від 15 лютого 2024 року за №359).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин вважаю, що немає належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає до закриття у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 252, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.184 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І. І. Тхорик