ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/487/24 Справа № 207/6072/23 Суддя у 1-й інстанції - Юрченко І. М. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Царьової О.С., яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 січня 2024 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 гривні на користь держави.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 жовтня 2023 року о 17 год. 30 хв. у м. Кам`янське по 2-му провулку Житньому, 28А водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 1102, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Alcotest Drager 6810, результат огляду становить 1,23 проміле, тест № 1128, що було зафіксовано на нагрудну бодікамеру, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвоката Царьова О.С., яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що судове рішення винесене з порушенням норм процесуального права, що потягло за собою однобічне та неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи.

Вважає, що працівники поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП не дотримались вимог чинного Закону.

Вказує, огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу марки Drager Alсotest 6810, який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, а тому результат проведеного огляду не може бути використаний судом як доказ вини ОСОБА_1 .

Зазначає, що відеозапис не є безперервним, що може свідчити про можливість зміни відеозаписів при копіюванні на ДВД диск.

Просила скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Будучи належним чином повідомлений про дату та час судового засідання особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його представник адвокат Царьова О.С. в судове засідання апеляційної інстанції не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не надали.

Відповідно до довідки про доставку смс повідомлення, ОСОБА_1 та його адвокат Царьова О.С. отримали повідомлення про час та місце розгляду справи 06.02.2024 року, тобто завчасно до судового засідання, проте у суд не з`явились, про причини неявки не повідомили.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка належним чином повідомленої особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, не перешкоджає апеляційному розгляду.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як вбачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст. 280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №256324 від 07.10.2023 року; результат тесту; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; рапорт, а також диск з файлами відеозаписів з боді-камер патрульних поліцейських.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №256324 від 07.10.2023 року, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1), вбачається, що 07 жовтня 2023 року о 17 год. 30 хв. у м. Кам`янське по 2-му провулку Житньому, 28А водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 1102, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Alcotest Drager 6810, результат огляду становить 1,23 проміле, тест № 1128, що було зафіксовано на нагрудну бодікамеру. У протоколі зафіксовано, що ОСОБА_1 від дачі пояснень відмовився, будь-яких зауважень чи заперечень не висловлював, посвідчення водія № НОМЕР_2 вилучено, тимчасовий дозвіл на на право керування транспортним засобом не видавалось. Від підпису у протоколі відмовився.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів при проведенні відеофіксації допомогою Drager Alcotest 6820 прилад ARВH-0033 у ОСОБА_1 було встановлено позитивну пробу 1,23 ‰. В акті зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від підпису, при цьому заперечень не зафіксовано (а.с. 3-4).

Відповідно до результатів тестування на алкоголь від 07.10.2023 року у ОСОБА_1 встановлено алкогольне сп`яніння 1,23 ‰. З результатами тестування ОСОБА_1 було ознайомлено, будь-яких заперечень або незгоди з результатами від нього не надходило.

Згідно рапорту інспектора СРПП ВП № 2 Кам`янського РУП Кулішової В.В. (арк. с. 5), в якому зазначено, що 07 жовтня 2023 року о 17 год. 30 хв. у м. Кам`янське по 2-му провулку Житньому, 28А був зупинений водій ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом ЗАЗ 1102, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, після чого ОСОБА_1 сів у свій автомобіль та поїхав. Вони розпочали рух слідом за ОСОБА_1 , який не виконував законну вимогу поліцейських про зупинку, та після неодноразових вимог, зупинився через перешкоду, яку не зміг об`їхати. Після зупинки водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу Alcotest Drager 6810, результат огляду становить 1,23 проміле.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом апеляційної інстанції було відтворено відеозапис з нагрудних бодікамер працівників патрульної поліції.

З відеофайлу вбачається, що на якому зафіксований весь процес, як 07 жовтня 2023 року у встановленому законом порядку проводився огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, із застосуванням приладу «Drager», результат огляду становить 1,23 проміле. Окрім цього при дослідження диску, а саме на файлі №2 2335х304541_003456) зафіксовано, як ОСОБА_1 сам пояснює працівникам поліції, що він вживав пиво приблизно за годину до того, як його зупинили поліцейські. Також на файлі №5 ( НОМЕР_3 ) зафіксовано, як працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 , що він може обрати чи пройти тест на місці за допомогою «Drager» чи поїхати до лікарні на обстеження. Окрім цього на диску, а саме відеофайли №8-10 зафіксовано, як водій ОСОБА_1 після зупинки його працівникам поліції, повернувся до свого автомобіля, завів його та намагався втекти від працівників поліції, які певний період часу переслідували його, але ОСОБА_1 не виконував законну вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яка здійснювалась шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору, а також увімкнення спеціального звукового сигналу.

На відео не зафіксовано, щоб ОСОБА_1 висловлював незгоду з показаннями Alcotest Drager 6810 чи наполягав на його обстеженні у лікарні. Також, водій ОСОБА_1 після оформлення адміністративних матеріалів, у випадку незгоди з результатами огляду, міг самостійно пройти медичний огляд у вибраному ним закладі, але цього не зробив та медичний висновок суду не надав.

Подальшою відеозйомкою зафіксовано процедуру складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення за даним фактом, після завершення чого ОСОБА_1 було ознайомлено із його змістом.

Судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку оформлення протоколу працівниками поліції щодо ОСОБА_1 останній не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Отже, зазначені на цих відеофайлах фактичні обставини, а також зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння інформації, спростовують твердження апелянта про те, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а також те, що працівниками патрульної поліції було порушено встановлений у ст. 266 КУпАП та Інструкції порядок проходження огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як зазначено у п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п. 1, 2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння на національному рівні закріплений у КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 №1395, зареєстрована в Мінюсті України 10.11.2015 №1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрована в Мінюсті України 11.11.2015 за № 1413/27858) і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМУ 17.12.2008 № 1103, з наступними змінами).

З огляду на вищевикладене суд апеляційної інстанції вважає, що працівниками патрульної поліції було дотримано усіх приписів Інструкції щодо проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині суперечать наявним в матеріалах справи доказам.

Доводи адвоката Царьової О.С. про те, що дані, отримані поліцейськими за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager 6810, не можуть бути використані судом як належний та допустимий доказ у зв`язку з тим, що остання калібровка прибору проводилась 28 листопада 2022 року, є не обґрунтованими з наступних підстав.

Ставити під сумнів результати огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810» не надається можливим, оскільки вказаний прилад згідно з роз`яснень Державного підприємства "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів", газоаналізатор «Drager Alkotest 6810», може і надалі експлуатуватися за умови своєчасного проведення їх періодичної перевірки та перевірки після ремонту. Крім того, затверджений тип засобів вимірювальної техніки Газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Saftety AG &aст; Co. KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту, Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 і становить 1 рік.

Більш того, на самій роздруківці газоаналізатора «Drager Alkotest 6810» зазначено, що його калібрування було проведено 28.11.2022 року.

В даній справі, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння був проведений за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатору «Alcotest 6810», прилад №ARBН-0033, який станом на час скоєння адміністративного правопорушення 07.10.2023 року наявний у Державному реєстрі медичної техніки і виробів медичного призначення Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками Міністерства охорони здоров`я, тобто дозволений до використання МОЗ.

Відповідно до п. 13 наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 №1747 міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» становить 1 рік. З роздруківки результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу DragerAlkotest 6810 від 07 жовтня 2023 року видно, що останнє калібрування вказаного приладу відбулось 28 листопада 2022 року, тобто в межах встановленого міжповірочного інтервалу.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" №1314-VІІ від 05.06.2014 експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Відповідно до положення п. 4 Керівництва з експлуатації приладів для контролю (вимірювання) вмісту алкоголю у видихуваному повітрі Drager Alcotest 6810 встановлені обов`язкові операції «Сервісне технічне обслуговування» та «Градуювання», які нерозривно пов`язані між собою та проводяться одночасно перед операцією «Повірка».

Відповідно до Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року №1747, зареєстрованого в МЮУ 01.11.2016 року за №1417/29547, «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» повірка газоаналізаторів проводиться 1 раз на рік (п.23).

Таким чином, враховуючи, що газоаналізатор «Alcotest Drager 6810» своєчасно пройшов калібрування, підстав недовіряти його показам немає, як і немає підстав для визнання неналежним доказом чек - тест N 1128 від 07 жовтня 2023 року чи неправдивим результат проведеного за його допомогою тесту на стан сп`яніння ОСОБА_1 .

Твердження захисника про те, що у застосованому при огляді ОСОБА_1 газоаналізаторі Alcotest Drager 6810 не була проведена заміна електрохімічних сенсорів є голослівним, позаяк не підтверджено жодним доказом.

Всі інші доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п. 1 ст. 247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст. 23 та ст.ст. 33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 04 січня 2024 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Царьової Олени Сергіївни, яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко