№ 536/2722/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м. Кременчук

Суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Река А.С., розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення, що надійшли з Головного управління Державної податкової служби України в Полтавській області відносно:

ОСОБА_1 , громадянки України, керівника ФГ «Май», адреса за місцем роботи: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.163-2 КУпАП,-

Встановив:

ОСОБА_1 , будучи керівником ФГ «Май», за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, с. Омельник, вул. Козацька, буд.8А, порушила порядок ведення податкового обліку, а саме несвоєчасно подала до установи банку платіжне доручення на перерахування належної до сплати суми податкового зобов`язання з єдиного податку четвертої групи (юридичні особи) за ІІІ квартал 2022 року по строку сплати 31.10.2022 року, фактично сплачено 01.11.2022 року та ІІ квартал 2023 року по строку сплати 31.07.2023 року, фактично сплачено 01.11.2022 року (згідно Акту про результати камеральної перевірки 09.10.2023), чим порушено пп.295.9.2 п.295.9 ст.295 розділу XVI Податкового кодексу України від 02.12.2010 року№2755-VI (зі змінами та доповненнями).

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до положень ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо, а також іншими документами.

Досліджуючи матеріали справи, судом встановлено, що вина ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами: фактичними даними протоколу про адміністративне правопорушення №9704/12/16-31-04-06-04 від 16 жовтня 2024 року, актом про результати камеральної перевірки щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів, зборів №13261/16-31-04-06-03/31899023 від 30 вересня 2024 року.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що досліджені докази повністю узгоджуються між собою. Їх аналіз дає суду підстави прийти до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 163-2 КУпАП.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

За ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративне правопорушення, зазначені у частинах третій-шостій цієї статті.

Норми Кодексу України про адміністративні правопорушення не містять визначення поняття «триваюче правопорушення». Проте, як зазначено у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року, справа № 804/401/17, триваюче правопорушення це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Аналогічні висновки наведені у постановах Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 158/286/17 та від 19 травня 2020 року у справі № 404/1794/16.

У даному випадку ОСОБА_1 мала обов`язок щодо подачі до установи банку платіжного доручення на перерахування належної до сплати суми податкового зобов`язання з єдиного податку четвертої групи (юридичні особи) за ІІІ квартал 2022 року по строку сплати 31.10.2022 року, фактично сплачено 01.11.2022 року та ІІ квартал 2023 року по строку сплати 31.07.2023 року, фактично сплачено 01.11.2022 року (згідно Акту про результати камеральної перевірки 09.10.2023).

Відтак, правопорушення, які ставляться ОСОБА_1 у провину, згідно даних вищевказаного акту про результати камеральної перевірки, були припинені 01.11.2022 року та 09.10.2023 року шляхом вчинення останньою відповідних дій щодо подання платіжного доручення, тобто ОСОБА_2 не перебувала у стані безперервного вчинення адміністративних правопорушень по 30.09.2024, тобто до моменту їх виявлення (складання акту перевірки). Отже, адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинено у день подання відповідних платіжних доручень.

Справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП надійшла до Кременчуцького районного суду Полтавської області 22 жовтня 2024 року.

Таким чином, з дня вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП, на момент розгляду справи судом минуло більше трьох місяців, а відтак строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП, сплинув.

Враховуючи, що на час розгляду справи про адміністративне правопорушення сплинув тримісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення, суд дійшов висновку, що на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по вказаній справі належить закрити.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

СуддяАнна Сергіївна Река