Номер справи 220/950/24
Номер провадження 3/220/506/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Якішина О.М., розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про військове адміністративне правопорушення №72 від 17.04.2024 року, солдат ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента від 10.12.2008 р. №1153/2008, проходить військову службу у Збройних Силах України у в/ч НОМЕР_1 з 31.05.2021 р. на посаді водія номера-обслуги 4 відділення 2 зенітного ракетного взводу зенітної артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону в/ч НОМЕР_1 з 24.02.2022 року.

Згідно зі ст.ст. 11, 13, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовець зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені, розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Поряд з тим, незважаючи на вищевказані вимоги нормативних актів, солдат ОСОБА_1 , 16.04.2024 року знаходився в стані алкогольного сп`яніння на території тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 . Приблизно о 22-00 год. 16.04.2024 р. солдат ОСОБА_1 був виявлений за підозрою перебування в стані алкогольного сп`яніння на території тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , капітаном ОСОБА_2 - командиром 2 самохідно-артилерійської батареї самохідного-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 . Проходити медичний огляд на факт підтвердження або скасування стану алкогольного сп`яніння солдат ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які не перебувають у відносинах підлеглості з порушником. Солдат ОСОБА_1 погоджується з тим, що 16.04.2024 р. перебував на території тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду (воєнного стану) та повністю визнає свою провину. Таким чином, солдат ОСОБА_1 порушуючи законодавство України щодо встановленого порядку проходження військової служби допустив порушення ст..ст. 11,13,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-20 КУпАП, тобто перебував на території військової частини НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду

До протоколу долучено наступні докази:

-письмові пояснення правопорушника ОСОБА_1 , в якіх він зазначив, що

16.04.2024 р. о 22-00 год. він був виявлений на території тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 за підозрою перебування в стані алкогольного сп`яніння. Проходити медичний огляд в медичній роті в/ч НОМЕР_1 для встановлення чи спростування факту алкогольного сп`яніння він відмовився. Своє перебування в стані алкогольного сп`яніння на території в/ч НОМЕР_1 підтверджує, свою провину повністю визнає;

- письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , в яких свідки зазначити, 16.04.2024 р. о 22-00 год., солдат ОСОБА_1 , перебував на території тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода). Проходити медичний огляд в медичній роті в/ч НОМЕР_1 для встановлення чи спростування факту алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився;

- копіє військового квитку серії НОМЕР_3 , відповідно до якого ОСОБА_1 є військовослужбовцем;

- витяг з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 24.02.2022 р., з якого вбачається, що солдата ОСОБА_1 , 24.02.2024 р. призначено на посаду водія-номера обслуги зенітного артилерійського взводу зенітної артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону;

- довідку від 18.04.2024 р. №983п, виданою командиром в/ч НОМЕР_1 полковником ОСОБА_5 , з якої вбачається, що солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 з 30.05.2021 р. по теперішній час.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи через командування військової частини, а також шляхом направлення смс-повідомленням на номер телефону, зазначений у протоколі, яке ним отримано. Причин неявки не повідомив. В матеріалах справи міститься письмова заява ОСОБА_1 , в якій він свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП визнав повністю, просив розглянути справу за його відсутністю. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності порушника.

Відповідно до ст.268 КУпАП, присутність особи-правопорушника при розгляді справи про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП не є обов`язковим, тому суд вважає, можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протокол про вилучення речей і документів, а також інші документи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом ст. 252 КУпАП та загальних норм Конституції України та Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 ст. 172-20 КУпАП передбачено відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Частиною 3 ст. 172-20 КУпАП передбачено відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Порядок огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції визначено статтею 266-1 КУпАП.

Так, відповідно ч.1 ст. 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно ч.2 ст.266-1 КУпАП огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Згідно ч.4 ст. 266-1 КУпАП у разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно ч.9 ст. 266-1 КУпАП огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

ОСОБА_1 ставиться у вину те, що 16 квітня 2024 року о 22-00 год. він перебував на території тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 в стані алкогольного сп`яніння в умовах особового періоду.

Проте, належних та допустимих доказів перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння суду не надано.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , 16.04.2024 р. о 22:00 год. він був виявлений на території тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 за підозрою перебування в стані алкогольного сп`яніння. Проходити медичний огляд в медичній роті в/ч НОМЕР_1 для встановлення стану алкогольного сп`яніння він відмовився. Своє перебування в стані алкогольного сп`яніння на території в/ч НОМЕР_1 підтверджує, свою провину повністю визнає.

Визнання своєї вини у скоєному правопорушенні особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, не може бути достатнім доказом на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення.

З наданих суду письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, що є об`єктивною ознакою іншого складу адміністративного правопорушення.

Одночасно суд вважає необхідним звернути увагу на те, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичній роті в/ч НОМЕР_1 , але після його відмови не було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння у закладах охорони здоров`я, якому надано право проводити такий огляд, що є порушенням вимог ст. 266-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушенню, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, а саме перебування у стані алкогольного сп`яніння на території військової частини є недоведеним.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 245, 280, 256, 247 ч.1 п.1, 284 п.3, ст. 172-20 КпАП України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з моменту винесення постанови. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Якішина