ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/5341/24

провадження № 3/0285/3360/24

20 листопада 2024 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Васильчук Л. Й.,

розглянувши матеріали, що надійшли від Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , студент ЖППЛ,

за ч.ч.5, 6 ст.121, ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ :

Від Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області до Новоград-Волинського міськрайонного суду 18.10.2024 надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП (справа №285/5340/24, провадження №3/0285/3359/24), за ч.6 ст.121 КУпАП (справа №285/5341/24, провадження №3/0285/3360/24) та за ч.2 ст.126 КУпАП (справа № 285/5338/24, провадження № 3/0285/3358/24).

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Для виконання вимог ч.2 ст.36 КУпАП вважаю за необхідне об`єднати вищевказані справи в одну справу і присвоїти номер справи №285/5341/24, провадження №3/0285/3360/24.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №762239 від 06.10.2024 вбачається, що ОСОБА_1 06.10.2024 о 15:47 год на автодорозі Тупальці-Новозелене, керував транспортним засобом, а саме мопедом Мінськ без застебнутого мотошолому, чим порушив вимоги п.2.3.в Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.121 КУпАП.

Окрім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №762237 від 06.10.2024 ОСОБА_1 06.10.2024 о 15:47 год на автодорозі Тупальці-Новозелене, керував транспортним засобом, а саме мопедом Мінськ, який не зареєстрований у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.30.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.6 ст.121 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №762238 від 06.10.2024 ОСОБА_1 06.10.2024 о 15:47 год на автодорозі Тупальці-Новозелене, керував транспортним засобом, а саме мопедом Мінськ, без посвідчення водія відповідної категорії А, тобто не мав права керувати таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.1.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.126 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, заперечив обставини викладені в протоколах про адміністративні правопорушення. Заперечив факт керування транспортним засобом, зокрема мотоциклом. Пояснив, що мотоцикл належить його товаришу.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.5,6 ст.121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами та керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку.

Згідно ч.2 ст.126 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

При цьому, суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чіткихі узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ "Коробов проти України" №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

У п. 4.1рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року№23-рп/2010КСУ дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

В розумінні ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.

А відтак, у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, безсумнівно, зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які у разі визнання особи винною повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.

У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, а також іншими документами.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення надано наступні докази: протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД №762239, серії ААД №762237, серії ААД №762238 від 06.10.2024; розписка про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; оптичний носій DVD-R диску з відеозаписом.

Так, відповідно до правил, визначених п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 року №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати і часу.

З оглянутого у судовому засіданні відеозапису не встановлено факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом, а також взагалі не вбачається перебування ОСОБА_1 поряд з мотоциклом «Мінськ». Даний відеозапис містить лише відомості про складання відносно ОСОБА_1 протоколів про адміністративні правопорушення.

Тобто, відеофіксація здійснена епізодично, та сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не зафіксовано, відеозапис не відтворює подій перед зупинкою мотоцикла та саму зупинку.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» наведене в п. 27 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функції водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в п. 38 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року (справа № 404/4467/16-а (2-іс/811/3/17) зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

За вказаних обставин, матеріали провадження не містять достовірних відомостей, з яких можна було б беззаперечно, за принципом «поза розумним сумнівом» встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, в змісті визначення цього терміну, а тому зазначене в принципі не породжувало наступних обов`язків, а саме: - мати посвідчення водія, реєстрацію транспортного засобу та наявності мотошлому.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Наявність обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення ЄСПЛ, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series А заява № 25).

За таких обставин, враховуючи, що до складених відносно ОСОБА_1 протоколів за ч. ч. 5, 6 ст. 121 КУаП та ч. 1 ст. 126 КУпАП не надано достатніх доказів вчинення адміністративних правопорушень, що унеможливлює встановлення у його діях складу адміністративного правопорушення, а тому провадження по справі щодо притягнення останнього до адміністративної відповідальності на підставі п.1 ст.247КУпАП підлягає закриттю через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.36,121,126,ст. 247, 251, 266, 280, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи: №285/5340/24, провадження №3/0285/3359/24), №285/5341/24, провадження №3/0285/3360/24, справа № 285/5338/24, провадження № 3/0285/3358/24, присвоївши справі № 285/5341/24 провадження 3/0285/3360/24.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. ч. 5, 6 ст.121, ч. 2 ст.126 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя Л. Й. Васильчук