ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в особі судді Сташківа Н.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від віддлення поліції №5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №162262 від 13 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 , 13 жовтня 2023 року о 09 год. 15 хв. в с. Кам`янки вул. Шевченка 57 керував т/з трактором МТЗ 80 д.нз. 101-13ВО в стані алкогольного сп`яніння огляд проводився за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 на місці зупинення після продуття на екрані якого висвітилось 0,77% проміле, чим порушив вимоги п.2.9 «А» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, зазначивши про те, що дійсно був зупинений за вказаних обставин працівниками поліції, був тверезий, ознак сп`яніння не мав, але погодився на проходження огляду, який і пройшов на місці. З результатом огляду не погодився, однак не знав своїх прав стосовно можливості його пройти в медичному закладі, про що не повідомили його і працівники поліції, одразу після оголошення результатів повідомивши про те, що буде складено протокол.

Представник особи стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - адвокат Драус О.О. подала до суду клопотання, в якому просила закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у матеріалах справи доказів безумовного погодження ОСОБА_1 з результатом тесту, а такаж його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я.

Дослідивши докази, що містяться в справі, суд приходить наступних висновків.

З дослідженого судом відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 дійсно за наведених в протоколі обставин керував транспортним засобом, після зупинки працівниками поліції йому було запропоновано пройти на місці відповідний медичний огляд за допомогою приладу «Драгер» (при цьому).

Відповідно до результатів тестування від 13 жовтня 2023 року, вміст алкоголю в організмі ОСОБА_1 склав 0,77 ‰.

Однак, ані матеріали провадження, ані відеозапис не містять взагалі інформації чи доказів тому, що працівниками поліції після оголошення результатів приладу було в передбаченому законом порядку та зрозумілою мовою з`ясовано питання щодо згоди чи незгоди ОСОБА_1 з результатом та роз`яснено відповідне право на оскарження результату (одразу після проведення тесту працівники поліції лише намагались встановити документи особи за базами даних, по телефону).

Натомість, з відео вбачається, що ОСОБА_1 , (який поводився адекватно, спокійно, не виявляв якихось очевидних ознак сп`яніння) заперечував факт перебування в стані сп`яніння та вживання алкоголю та впевнено погоджувався пройти огляд. Отримавши результат такого огляду, працівник поліції не запитав про згоду чи не згоду з результатами розгляду та не роз`яснив відповідних прав, пов`язаних зі з`ясуванням бажання прослідувати до медичного закладу, лише зазначено було про те, що буде складатись протокол, що і робиться далі (підпис в акті в відповідній графі поставлений за вказівкою працівника поліції).

Водночас, зі змісту ч.3 ст.266 КУпАП та п.7 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року вбачається, що стан алкогольного сп`яніння може бути підтверджений або відповідним висновком алкотесту «Драгер», або у разі незгоди з ним - відповідним висновком закладу охорони здоров`я, що кореспондує обов`язок для правоохоронця з`ясовувати вказані вище обставини та роз`яснювати відповідні права водієві. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в правовій позиції Касаційного адміістративного суду Верховного Суду, викладеній в постанові від 15 травня 2019 року, сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення субєкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Згідно положень частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. А згідно з частиною 2 цієї статті, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості розповсюджується також при доведенні винуватості у справах про адміністративні правопорушення.

Відтак, відсутність в матеріалах справи доказів згоди водія з результатами огляду, так само як і відсутність доказів спростування пояснень сторони захисту щодо незгоди з результатами проведеного огляду, як і відсутність зі сторони поліції роз`яснення відповідного права на проведення огляду в медичній установі, суд розцінює як неподання належних, допустимих та достатніх доказів підтвердження факту керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого правопорушення, а отже провадження в справі, з урахуванням вимог ст.62 Конституції України, ст.7, п.1 ст.247 КУпАП, належить закрити, приймаючи до уваги в тому числі те, що наведені обставини зумовлюють проведення огляду з порушенням зазначених вимог закону, який на підставі ч.6 ст.266 КУпАП вважається недійсним та викликає у суду сумніви, тобто поза розумним сумнівом не доведено, що ОСОБА_1 , керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Таких висновків суд дійшов також враховуючи, що необізнаність особи, в процедурі проведення огляду при відсутності з боку представника держави зрозумілого роз`яснення відповідних прав на оскарження результату огляду, вчиненого на місці події, може бути розцінена як порушення права на захист особи.

Інші долучені до протоколу матеріали наведених висновків суду не спростовують та містять інформацію виключно щодо обставин оформлення матеріалів.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд,

У Х В А Л И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена у десятиденний строк з дня її винесення до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд Тернопільської області.

Суддя Н.Б. Сташків