ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2024 Справа №607/8182/24 Провадження №3/607/3828/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунцьо С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Зборів Тернопільської області, працюючу провідним фахівцем Тернопільському РУ ГУ ДСНСН України, одруженої, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, жительки АДРЕСА_1 ,

за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №710026 від 09.04.2024, громадянка ОСОБА_1 01 березня 2024 року о 13.20 год. в м. Тернополі на вул. За Рудкою, керуючи транспортним засобом марки «BMW X5», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди, місце події залишила, чим порушив вимоги п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, і суду пояснила, що 01 березня 2024 року у обідню пору вона дійсно керувала транспортним засобом марки «BMW X5» на вул. За Рудкою в м. Тернополі, де на проїжджу частину дороги поза межами пішохідного переходу раптово вибіг неповнолітній хлопець. Вона намагалася уникнути зіткнення з пішоходом, викрутила кермо та застосувала гальмування, однак не змогла уникнути наїзду, внаслідок чого відбулося зіткнення її автомобіля із хлопцем, внаслідок чого той впав на асфальт. В подальшому вона вибігла із свого транспортного засобу до потерпілого та запитала чи потрібно йому викликати швидку допомогу на що той повідомив, що не потрібно оскільки із ним все добре, а також вибачався за те, що раптово вийшов на дорогу. Після чого вона ще неодноразово зверталася до потерпілого та пропонувала допомогу, однак він відмовлявся та пішов з місця події. Відтак, переконавшись що із хлопцем все гаразд та він покинув місце події, вона поїхала у потрібному їй напрямку, а вже за деякий час дізналася, що потерпілий з яким відбулося зіткнення за участю її автомобіля звернувся у лікарню. Просить адміністративну справу за ст. 122-4 КУпАП закрити, оскільки умислу на вчинення порушення, а саме залишення місця ДТП, у неї не було.

В судове засідання неодноразово викликалися ОСОБА_2 та його законний представник ОСОБА_3 , для їх допиту, які на виклики суду на 30.04.2024, 13.05.2024 не з`явилися, з невідомих суду на те причин, хоча судом здійснювалися заходи щодо їх належного повідомлення.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 280 КУпАП.

Пункт 2.10 Правил дорожнього руху України передбачає, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1.10 ПДР України, під залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди слід розуміти дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Відтак діяння, передбачені ст. 122-4 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення (ст.1 цього Кодексу), вимог ст.62 Конституції України та ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними, достовірними і достатніми доказами, не може ґрунтуватися на припущеннях, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з пояснень, наданих ОСОБА_1 у судовому засіданні, остання підтвердила той факт, що під час керування автомобілем марки «BMW X5», державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Тернополі на вул. За Рудкою вона допустила зіткнення із неповнолітнім хлопцем, який раптового вибіг на проїжджу частину дороги поза межами пішохідного переходу, що також підтверджується зібраними та долученими до матеріалів справи доказами. Разом з тим, ОСОБА_1 зупинилася та неодноразово пропонувала допомогу потерпілому ( ОСОБА_2 ) на що останній відмовлявся та самостійно покинув місце події, лише після цього ОСОБА_1 попрямувала транспортним засобом з місця події у потрібному їй напрямку.

З огляду на вищевикладене, з наданих ОСОБА_1 суду пояснень вбачається, що вона не мала умислу на вчинення порушення ПДР України, а працівниками поліції не надано до суду доказів на підтвердження того факту, що остання діяла умисно та усвідомлювала протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок. Під час судового розгляду таких доказів також не здобуто.

Підстав ставити під сумнів достовірність показів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у суду немає, адже вони послідовні, узгоджуються між собою та підтверджуються дослідженими у ході судового розгляду доказами, долученими до матеріалів адміністративної справи.

Разом з тим до зали суду для надання пояснень викликалися постраждала особа та його законний представник, які не з`явилися, з невідомих суду на те причин, у зв`язку із чим суд не приймає до уваги письмові показання ОСОБА_2 надані ним під час складення протоколу, що містяться в матеріалах справи, оскільки такі пояснення викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності та повноти, адже останній у судовому засіданні не допитувався, а приймаючи рішення по справі, суд повинен спиратися лише на ті показання, які були отримані безпосередньо в залі суду під час проведення допиту особи.

Відтак, встановлені судом факти вказують на відсутність в діях ОСОБА_1 умислу на порушення п. 2.10 «а» ПДР України, а також не доведення перед судом достатніми та допустимими доказами поза розумним сумнівом ознак суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки матеріали справи не містять прямих доказів навмисного залишення ОСОБА_1 місця ДТП з умислом уникнути відповідальності та покарання за вчинене адміністративне правопорушення, в даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП, за таких обставин вважаю, що провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 122-4, 247, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяС. В. Кунцьо