Справа № 175/4989/24
Провадження № 3/175/2441/24
Постанова

Іменем України

02 травня 2024 року суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Бойко О.М., розглянувши матеріали, що надійшли із Військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , місце служби і посада: водій електрик ІНФОРМАЦІЯ_2, військової частини НОМЕР_1 , солдат,

за ч. 2 ст. 172-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії А0989 №0000002 від 12.03.2024 року вбачається, що 11.03.2022 року близько 20.00 солдат ОСОБА_1 , водій-електрик 2 радіостанції взводу зв?язку батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , під час виконання обов?язків військової служби, знаходячись в розташуванні підрозділу, отримавши усний наказ від свого прямого начальника командира взводу зв?язку батальйону матеріального забезпечення головного сержанта ОСОБА_2 з вимогою прослідувати до відділення Військової служби правопорядку для проведення огляду на виявлення стану сп?яніння у зв?язку з наявністю підстав вважати, що він перебував у стані алкогольного сп?яніння під час виконання обов?язків військової служби, категорично відмовився виконати законні вимоги командира всупереч вимог статей 11, 28, 30, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також статей 4-6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Оскільки, відповідно до ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України, присягнувши на вірність українському народові 01.08.2010, знехтував обов?язками, покладеними на нього нормативно-правовими актами, які регулюють порядок та умови проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України, які зобов?язують солдата ОСОБА_1 зразково виконувати свої службові обов?язки; точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників), відмовився від виконання законних вимог командира в умовах особливого періоду, чим вчинив військове адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причину своєї неявки суду не повідомив, тому вважаю за можливе розгляд справи здійснювати за його відсутності за загальним правилами підсудності, визначеними нормами ч.1 ст. 276 КУпАП.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Керуючись ст. 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, а також іншими документами.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії А0989 №0000002 від 12.03.2024 року військовослужбовець ОСОБА_1 притягується до відповідальність за ч.2 ст.172-10, оскільки не виконав наказ командира пройти медичний огляд на встановлення наявності алкогольного чи іншого сп`яніння у військовослужбовця.

У відповідності до ч. 2 ст. 172-10 КУпАП адміністративна відповідальність виникає у разі відмови від виконання законних вимог командира (начальника) вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Проте, наданий адміністративний матеріал складений з помилковим визначенням адміністративного правопорушення скоєного військовослужбовцем.

Відмова від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військо службовцями передбачена нормами ч.1,3 ст. 172-20 КУпАП, Розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

згідно ч. 1 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення (ч.2 ст. 251 КУпАП).

При цьому суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення разом з додатками фактично є формою обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідно на нього розповсюджується дія ст.62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини.

Статтею 62 Конституції України передбачено принцип презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Керуючись cт. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює на провадження у справах про адміністративні правопорушення стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, тобто - норми кримінального процесуального законодавства.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням визначення норми права, щодо притягнення до відповідальності особи правопорушника.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що адміністративна справа підлягає поверненню для належного оформлення.

Керуючись ст.256 КУпАП суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 2 ст. 172-10 КУпАП повернути до Військової частини НОМЕР_1 для дооформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Бойко