Дата документу 06.05.2024
Справа № 334/17/24
Провадження № 3-зв/334/2/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя Фетісов М.В., розглянувши заяву представника потерпілої ОСОБА_1 адвоката Щербаня Віктора Сергійовича про відвід судді,

встановив:

у провадженні судді Ленінського районного суду міста Запоріжжя Ісакова Дмитра Олександровича знаходиться справа про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП щодо ОСОБА_2 .

03.05.2024 представник потерпілої адвокат Щербань В.С. подав заяву про відвід судді Ісакова Д.О., яка обґрунтована тим, що постановою судді від 17.04.2024 відмовлено у проведенні судового засідання в режимі відеоконференції, що порушує право потерпілої на безпосередню участь у судовому засіданні. Також потерпілій не повідомлено про дату наступного судового засідання чи про прийняте рішення у справі.

Дослідивши заяву про відвід та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені статтею 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, враховуючи викладене, а також вимоги статті 9 Конституції України та частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», відповідно до яких суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, вважаю, що розгляд заяви про відвід в рамках справи про адміністративне правопорушення є можливим.

У пункті 4 рішення Ради суддів від 08.06.2017 року № 34 роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Діючим КУпАП не передбачені норми, які регулюють питання про відвід чи самовідвід судді, тому підлягає застосуванню за аналогією закону норми КПК України.

Кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом (частина перша статті 21 КПК України).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 (далі Конвенція) кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наявність неупередженості (безсторонності) відповідно до частини першої статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивними критеріями.

Згідно з суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

Суддя при прийнятті справи до провадження самостійно, відповідно з власним внутрішнім переконанням вирішує питання про наявність або відсутність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, при цьому наявність, на думку судді, таких обставин є безумовною підставою для самовідводу судді.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 9 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» наявність безсторонності судді відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду. Що стосується суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Як встановлено зі змісту клопотання представник потерпілої при обґрунтуванні упередженості та небезсторонності судді Ісакова Д.О. посилався на постановлення суддею 17.04.2024 постанови про відмову у задоволенні клопотання про участь потерпілої в судовому засіданні в режимі відеоконференції, а також не повідомлення потерпілій про дату наступного судового засідання чи про прийняте рішення у справі.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Таким чином незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням не може бути підставою для відводу судді.

Також неповідомлення учасникам справи про дату, час і місце розгляду справи не свідчить про упередженість та небезсторонність судді Ісакова Д.О.

Суддя вважає, що зазначені у заяві про відвід обставини не дають жодних об`єктивних підстав вважати, що суддя Ісаков Д.О. не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Дійшов висновку про необґрунтованість заявленого представником потерпілої відводу, оскільки останнім не наведено жодних підстав, визначених статтею 75 КПК України для відводу судді та не надано доказів упередженості або особистої заінтересованості судді.

Враховуючи вищевказане, заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 75 КПК України, 284 КУпАП, суддя

постановив:

відмовити у задоволенні заяви про відвід судді.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя М.В. Фетісов