ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/5772/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Заруба П.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, 124 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

08 липня 2024 року о 13-й годині 58 хвилин в м. Києві на просп. Григоренка, 28, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Мітсубіші Аутлендер» д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечного інтервалу в результаті стався наїзд на припаркований автомобіль «Тойота Камрі» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив п. 13.1 ПДР України.

Крім того, 08 липня 2024 року о 13-й годині 58 хвилин в м. Києві на просп. Григоренка, 28, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Мітсубіші Аутлендер» д.н.з. НОМЕР_1 будучи причетним до ДТП, місце ДТП залишив, чим порушив п. 2.10а ПДР України.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-4, 124 КУпАП.

Будучи завчасно, до початку судового розгляду, належним чином двічі повідомленим за допомогою направлення смс-повідомлень ОСОБА_1 до суду не з`явився, провадженням щодо нього не цікавився.

Приписами ч. 2 ст. 268 КУпАП, встановлено вичерпний перелік норм, при розгляді яких участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою. Однак, ст. 122-4, 124 КУпАП в цьому переліку відсутні.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-VI від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 р. (заява № 3236/03) зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, а саме: фактичними даними, які містяться в протоколах про адміністративне правопорушення серії ААД № 966313, ААД № 966314, які складені відповідно до вимог ст. 256 КУпАП (а.с. 1, 21), схемі ДТП, на якій зображено місце зіткнення та розташування транспортного засобу та місце зіткнення (а.с. 7), письмових поясненнях водія ОСОБА_2 , відповідно до яких 08.07.2024 року о 13.58 годин визирнувши у вікно побачив як поряд з його автомобілем проїжджає автомобіль «Мітсубіші Аутлендер» д.н.з. НОМЕР_1 , та чіпляє лівий бік бампера авто ОСОБА_2 . Після чого, водій автомобіля «Мітсубіші Аутлендер» д.н.з. НОМЕР_1 , вийшов подивився на пошкодження та поїхав з місця ДТП (а.с.8, 10), письмових поясненнях свідка ОСОБА_3 , відповідно до яких належний йому автомобіль «Мітсубіші Аутлендер» д.н.з. НОМЕР_1 він передав у керування ОСОБА_1 . Зі слів ОСОБА_1 йому відомо, що той вчинив ДТП, але поїхав з місця так як йому потрібно було в лікарню (а.с.14).

Враховуючи викладене приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП.

При вирішення питання накладення адміністративного стягнення суд враховує ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Враховуючи обставини скоєного, особу ОСОБА_1 , що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, працює, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю правильним призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605, 60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 122-4, 124, 283, 284, 285 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двухсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605, 60 гривні.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя П.І. Заруба