Справа № 204/2501/24
Провадження № 3/204/1211/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Токар Н.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої у КОШМД ДОР на посаді прибиральниці, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №387286 від 11.03.2024 року, ОСОБА_2 ухилилась від виконання батьківських обов`язків відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній залишився без батьківської опіки та піклування в період з 07 год. 30 хв. по 22 год. 15 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушила ст.150 СК України та вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явилась, належним чином та своєчасно сповіщена про час та місце судового засідання, що підтверджується довідками про доставку СМС-повідомлень останній.

Враховуючи той факт, що судом було використано всі можливі засоби повідомлення особи, та те, що подальше відкладення справи призведе до затягування її розгляду, що може сприяти уникненню відповідальності у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість розглянути справу за відсутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вивчивши надані суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши все між собою у сукупності, приходжу до висновку, що ОСОБА_2 винна у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Винність ОСОБА_2 підтверджується зібраними матеріалами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №387286 від 11.03.2024 року (а.с.1); рапортом співробітника поліції за матеріалами ЄО №4501 від 11.03.2024 року згідно якого 11.03.2024 року о 19 год. 50 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 11.03.2024 року о 19 год. 44 хв. за адресою: м.Дніпро, вул.В.Антоновича, буд.56, зник син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пішов з дому приблизно о 08 год. 00 хв. та досі не повернувся, на телефон не відповідає (а.с.2); письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 11.03.2024 року у яких останній зазначив, що він прокинувся о 07:00 год. ранку та о 09 год. 00 хв. поїхав на вул.Яснополянська і перебував та до 22 год. 15 хв., де його забрав дільничний поліції та провів профілактичну бесіду (а.с.3); письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 11.03.2024 року в яких остання зазначає, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своєю матір`ю та своїм сином ОСОБА_3 ; вона прокинулась та пішла на роботу, а син вдома ще спав. О 10 год. 15 хв. вона подзвонила сину, він сказав, що доїхав до вул.Яснополянська, чекає машину для розгрузки дров, він був на підробітках. Після 12 год. він вже не брав трубку, вдома його не було, після чого мати набрала 102 (а.с.4).

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Стаття 184 КУпАП спрямована на забезпечення належного виховання дітей в сім`ї, здійснення постійного нагляду за ними з боку батьків та осіб, що їх заміняють, припинення випадків невиконання деякими громадянами батьківських обов`язків.

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст. 150 СК України. До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини.

У розумінні положень ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України « Про дитинство» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Статтею 35 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Досліджені у судовому засіданні докази відповідно до ст. 251 КУпАП є належними та допустимими, та такими, що узгоджуються між собою.

Суд не володіє беззаперечними доказами про застосування поліцейським недозволених методів та фальсифікацію ним матеріалів про вказане адміністративне правопорушення, а також доказів про порушення поліцейським законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно, у суду відсутні підстави для визнання необ`єктивними доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_2 інкримінованого адміністративного правопорушення.

За обставинами справи, з урахуванням ст. 33-35 КУпАП, вважаю можливим застосувати адміністративне стягнення у вигляді попередження, визнавши його таким, що забезпечить мету адміністративного стягнення у вигляді належної міри відповідальності за вчинення правопорушення, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень. Інші розміри адміністративного стягнення є більш суворими, з урахуванням особи явно несправедливими, для їх застосування достатніх підстав не убачається.

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку про необхідність накладення на винну стягнення, достатнього для її виховання у вигляді попередження, оскільки застосування саме такого стягнення буде достатнім для її виправлення і попередить нові правопорушення.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 184 ч.1, 283, 284, 326 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.В. Токар