Кагарлицький районний суд Київської області
_____________________________________________________________________________
29.02.2024 Справа №: 368/441/23
провадження 3/368/3/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2024 рокум. Кагарлик

Суддя Кагарлицького районного суду Київської області - Шевченко І.І. розглянувши матеріали, які надійшли від СРПП ВП №1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працюючого охоронником у ТОВ «Агромат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

16 квітня 2023 року о 23 годині 00 хвилин в м. Кагарлик по вул. Богдана Хмельницького, 160 гр. ОСОБА_1 керував автомобілем «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку із застосуванням алкотестеру «Драгер», проба позитивна, результати тестування 2,15 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнав та просив справу закрити за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення. У разі визнання його винним, просив розстрочити виплату штрафу у зв`язку із скрутним матеріальним становищем та надати можливість сплатити штраф частинами, а саме протягом 8 місяців.

Адвокат Клапчук Федір Петрович, який діє в інтересах ОСОБА_1 пояснив, що ОСОБА_1 не вчиняв вищевказаного правопорушення, а матеріали у справі про адміністративне правопорушення щодо нього були складені з порушеннями чинного законодавства, внаслідок чого належні докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення відсутні. Так, частина 1 ст. 130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягується до відповідальності, передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп 'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп 'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У своїх діях працівники поліції повинні керуватися, зокрема, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затверджений постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 р.) (далі - Порядок), Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затверджено наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 р.) (далі - Інструкція).

Стаття 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає порядок проходження огляду на стан сп`яніння:

-спочатку проводиться огляд водія на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків;

-у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, проводиться огляд в закладах охорони здоров`я.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції (п. 8 Розділу II Інструкції).

Аналіз наведених вище норм свідчить, що поліцейський зобов`язаний роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, її право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. Поліцейський має обов`язок запропонувати водієві пройти огляд у закладі охорони здоров`я відповідно до вимог чинного законодавства. Невиконання цих вимог свідчить про порушення поліцейським порядку проведення огляду та, як наслідок, недійсність такого огляду.

Проте, поліцейськими не було належним чином роз`яснено ОСОБА_1 порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, внаслідок чого ОСОБА_1 не міг скористатися правом пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Внаслідок таких дій поліцейських ОСОБА_1 не знав та не міг знати про те, що незгода з результатами огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, має якесь значення для процедури проходження огляду та притягнення його до адміністративної відповідальності, а також те, що він має право пройти огляд не тільки на місці зупинки транспортного засобу, але й в закладі охорони здоров`я.

Відсутність активної незгоди водія з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу не звільняє поліцейського від обов`язку роз`яснити водію його право пройти огляд у медичному закладі та що незгода з результатами огляду дає водію право пройти огляд в закладі охорони здоров`я.

Наявне в матеріалах справи направлення, виписане працівниками поліції, не підміняє цього обов`язку та не свідчить про додержання поліцейськими встановленої процедури. Більше того, зазначене направлення на проходження огляду в медичному закладі не підписане водієм, а тому немає жодних підстав вважати, що водій з ним ознайомився та був повідомлений про можливість доставити його до закладу охорони здоров`я для проходження огляду чи міг довідатися про це з матеріалів справи.

Також працівники поліції, діючи відповідно до вимог Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП повинні були запропонувати ОСОБА_1 пройти огляд у закладі охорони здоров`я і лише після проходження такого огляду, за наявності відповідного медичного акту про наявність у водія стану сп`яніння або у разі відмови від проходження огляду саме у медичному закладі, скласти протокол про адміністративне правопорушення. Проте, цих вимог поліцейськими додержано не було.

Отже, інспекторами поліції не було вжито жодних дій щодо надання водію можливості знати та реалізувати своє право на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Такими діями інспектори порушили права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що є підставою для висновку, що огляд на стан сп`яніння був проведений з істотним порушенням чинного законодавства.

Крім того, огляд на стан сп`яніння було проведено за допомогою приладу, який не є сертифікованим та дозволеним до використання в Україні.

Таким чином, огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу марки "Drager Alcotest 6810", який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України.

Із урахуванням викладеного, огляд ОСОБА_1 за допомогою технічного приладу марки "Drager Alcotest 6810", проведений із порушенням вимог Інструкції та положень ст. 266 КУпАП, у зв`язку із чим, результати проведеного огляду не можуть бути розцінені судом, як беззаперечний доказ вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Слід зазначити, що пояснення свідка ОСОБА_2 , які містяться в матеріалах справи, не підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки факт перебування особи у стані алкогольного сп`яніння підтверджується не будь-якими, а цілком конкретними доказами, зокрема результатами огляду на стан сп`яніння, який був проведений у встановленому законом порядку. А тому у випадку, коли огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено з порушенням норм чинного законодавства, вина особи не може бути встановлена на основі пояснень свідка.

Отже, вина ОСОБА_1 повинна встановлюватися судом з урахуванням усіх доказів у справі, які мають бути належними, допустимими, достатніми та однозначно свідчити про його вину у вчиненні адміністративного правопорушення. Проте, поліцейськими було істотно порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного спяніння та процедуру оформлення матеріалів у справі про адміністративне правопорушення, внаслідок чого належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутні. Отже, наявні у справі матеріали не дають можливості однозначно встановити вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Таким чином, через порушення поліцейськими встановленої процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення матеріалів у справі про адміністративне правопорушення, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП неможливе через відсутність належних та допустимих доказів його вини. Сам протокол про адміністративне правопорушення не є належним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення в розумінні статті 251 КУпАП, скільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви.

Враховуючи викладене вище, слід дійти висновку, що вина ОСОБА_1 за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, не доведена і не підтверджується належними та допустимими доказами, які відповідають вимогам, передбаченим КУпАП.

Одночасно адвокат Клапчук Федір Петрович подав до суду клопотання про призначення судової фототехнічної експертизи.

Постановою суду від 14.07.2023 року дане клопотання задоволено та матеріали справи було направлено до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України для проведення експертизи.

23.01.2024 року матеріали справи щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП було повернуто до суду без виконання постанови суду від 14.07.2023 року.

Вивчивши матеріали справи та вислухавши правопорушника приходжу до наступного.

16 квітня 2023 року о 23 годині 00 хвилин в м. Кагарлик по вул. Богдана Хмельницького, 160 гр. ОСОБА_1 керував автомобілем «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку із застосуванням алкотестеру «Драгер», проба позитивна, результати тестування 2,15 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 130587 від 17.04.2023 року, результатами тестування за допомогою алкотестеру «Драгер» № 2692 щодо ОСОБА_1 (результати тесту 2,15 ‰), відеозаписом з місця події від 17.04.2023 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Статтею ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами в стані сп`яніння, так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала транспортним засобом.

На підставі викладеного, приходжу до висновку, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто здійснив керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння і вважаю за можливе обрати йому стягнення у виді штрафу.

29.02.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розстрочку виплати штрафу у зв`язку із скрутним матеріальним становищем та просить надати можливість сплатити штраф частинами, а саме протягом 8 місяців.

Згідно ч. 2 ст. 301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Враховуючи майнове становище ОСОБА_1 щодо якого відсутні відомості про його дохід, а також розмір штрафу, який призначається судом як адміністративне стягнення, та якій в свою чергу є достатньо великим в порівнянні встановленою в Україні мінімальною заробітною платою, у зв`язку з чим приходить до висновку, що сплата ОСОБА_1 штрафу в розмірі 17000 грн. одним платежем становитиме для нього надмірний тягар, тому суд на підставі ч. 2 ст. 301 КУпАП, приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови суду в частині сплати штрафу підлягає задоволенню та вважає за можливе відстрочити сплату штрафу у повному обсязі та призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком на вісім місяців.

Згідно ст. 303 КУпАП у разі відстрочки виконання постанови відповідно до КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно положень ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно положень ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди не вправі застосовувати стягнення у виді позбавлення керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Однак, враховуючи, що у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення та в матеріалах справи є відомості про відсутність посвідчення водія у ОСОБА_1 , про що свідчить складена постанова серії БАД № 847539 від 08.10.2023 року, суд позбавлений можливості застосувати до останнього санкцію ч. 1 ст. 130 КУпАП, в частині позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» із правопорушника необхідно стягнути судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

На підставі наведеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 283, 284 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

Гр. ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. (рахунок отримувача: UА0010001, отримувач: ГУК у Київській області/м.Київ/21081300, , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів: 21081300) без позбавлення керування транспортними засобами.

Розстрочити ОСОБА_1 виплату суми штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень строком на 8 (вісім) місяців рівними частинами по 2 125 (дві тисячі сто двадцять п`ять) гривень, щомісячно, починаючи з дня набрання постанови законної сили.

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 гривень (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. (рахунок отримувача: UА0026001, отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , Банк отримувача: Казначейство України(ЕАП), назва коду класифікації доходів бюджету: 22030106) .

Строк звернення до виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області.

Роз`яснити правопорушнику, що у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КУпАП строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя: І.І. Шевченко