ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/601/24 Справа № 701/992/24 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Маренюк В. Л. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2024 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 701/992/24 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Маньківського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Мельника В.В., -

в с т а н о в и л а:

Постановою Маньківського районного суду Черкаської області від 17 жовтня 2024 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік; постановлено стягнути на користь держави судовий збір у сумі 605 гривень 60 коп.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , 05.09.2024 року о 23 год. 57 хв., по вул. Соборна що в с-щі. Маньківка, Уманського району, Черкаської області, керував транспортним засобом "Peugeot Partner", державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини) та відмовився від проходження в установленому законом порядку освідування на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, вважаючи її такою, що винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, представник ОСОБА_1 - адвокат Мельник В.В. подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Маньківського районного суду Черкаської області від 17.10.2024, а провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Апеляційні вимоги обгрунтував тим, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам. Зазначив, що зупинка працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 є безпідставною, працівник поліції не повідомив причину зупинки транспортного засобу, чим було порушено вимоги ст.35 ЗУ «Про національну поліцію», а тому не мав законних підстав вимагати в особи надати документи чи пройти огляд на стан сп`яніння.

Зауважив, що відеозапис події здійснений за допомогою нагрудних камер поліцейського не містить необхідної інформації по суті правопорушення, зазначеного в протоколі. Також ОСОБА_1 не вручалося направлення на огляд водія транспортного засобу із метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що підтверджується наявним відеозаписом. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння із використанням спеціальних технічних засобів складено у зв`язку із виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, а у протоколі зазначено, що водій керуючи автомобілем із ознаками алкогольного сп`яніння - запах алкоголю із ротової порожнини, тобто акт і протокол різняться між собою щодо зазначення ознак алкогольного сп`яніння.

Крім того, апелянт вказав, що поліцейський повідомив, що ОСОБА_1 відсторонений від керування транспортним засобом, однак цього зроблено ним не було, так як в матеріалах справи відсутні докази про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

На думку апелянта праіцівниками поліції під час огляду та складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 було порушено вимоги ст.266 КУпАП, Інструкцію про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затв. Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015р. №1452/735), Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затв. Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008р.), Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (зат.Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015р.)

Разом з тим, в апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Мельник В.В. просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, як пропущений з поважних причин, оскільки 17.10.2024 Маньківський районний суд Черкаської області оголосив вступну та резолютивну частину рішення суду, а повний текст постанови був виготовлений та вручений 21.10.2024.

Заслухавши думку представника ОСОБА_1 - адвоката Мельника В.В., який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови підлягає поновленню, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі щодо якої її винесено.

З матеріалів справи вбачається, що вступна та резолютивна частина була оголошена судом першої інстанції 17.10.2024, а повний текст постанови був виготовлений та вручений апелянту 21.10.2024, апеляційний суд вважає за необхідне визнати названі скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду поважними, та вбачає необхідним його поновити.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі : керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, у відповідності до приписів ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 , викладену в апеляційній скарзі його предтавником - адвокатом Мельником В.В., про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема:

- даними, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 348210 від 06.09.2024 року, згідно яких вбачається, що ОСОБА_1 , 05.09.2024 року о 23 год. 57 хв., керував транспортним засобом "Peugeot Partner", державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Соборна в с. Маньківці Черкаськогї обл. з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини) та відмовився від проходження в установленому законом порядку освідування на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. (а.с.2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 06.09.2024 року, де зафіксована відмова ОСОБА_1 від огляду. (а.с.3);

- направленням на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.09.2024 року, де зафіксована відмова ОСОБА_1 від огляду в лікарні. (а.с.5);

- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських з місця події, на якому зафіксовано факт керування та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому порядку ОСОБА_1 (а.с.8).

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належно оцінки наявним в матеріалах справи доказам, є безпідставними, оскільки в суді апеляційної інстанції не знайшли свого об`єктивного підтвердження.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому статтею 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 р. №1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 (зі змінами) (далі Порядок), відповідно до яких особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Так, згідно п.7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків, складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я є підставою для притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції був переглянутий диск з відеозаписом події від 06.09.2024 з якого вбачається, що працівниками поліції під час комендантської години був зупинений транспортний засіб "Peugeot Partner", державний номерний знак НОМЕР_1 . На запитання працівника поліції водію вказаного транспортного засобу куди він керує, останній відповів - «додому». Працівник поліції попросив водія надати для перевірки документи - посвідчення водія, при цьому повідомив йому, що ведеться відеофікація події. Поліцейський при спілкуванні з водієм ОСОБА_1 виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, та повідомив йому про це, та запропонував водію проти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», у медичному закладі, або відмовитися від проходження такого огляду. Пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння поліцейський пропонував ОСОБА_1 неодноразово, на що останній намагався з працівниками поліції «вирішити якось це питання по іншому», зазначаючи, що « вони всі місцеві, один одного знають», та поговорити , виключивши відеокамери, на що йому було роз`яснено, що про те, що він думає, є кримінальна віповідальність. При цьому, йому було роз`яснено, що у разі його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, це є порушенням п.2.5 ПДР України і в такому випадку складається протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Поведінка ОСОБА_1 свідчила про те, що він уникає пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, і була розцінена працівниками поліції, як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`янння та йому було повідомлено про складання протоколу про адміністративне правопорушення, та відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Твердження апелянта про те, що працівники поліції допустили порушення вимог ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затв. Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015р. №1452/735), Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затв. Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008р.), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (зат.Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015р.), є необгрунтованими та спростовуються як матеріалами справи, так і переглянутим диском з відеозаписом події від 06.09.2024 за участю ОСОБА_1 .

При цьому, слід зазначити, що ОСОБА_1 та його представником - адвокатом Мельником В.В., дії працівників поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , в установленому порядку не оскаржувалися.

Твердження апелянта про те, що в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння вказано виявлені ознаки запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, а у протоколі зазначено ознаки алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з ротової порожнини, тобто вони різняться між собою щодо ознак сп`яніння, на думку апеляцйного суду не спростовують винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 ПДР України.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Тому, доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими та спростовуються, як переглянутим апеляційним судом диском з відеозаписом події від 06.09.2024 за участі ОСОБА_1 , так і іншими матеріалами справи.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі, щодо невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення розцінюється апеляційним судом, як спосіб захисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

З урахуванням всіх обставин справи, в тому числі і тих, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, підстав для скасування постанови місцевого суду і закриття провадження по справі щодо правопорушника за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, немає.

Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33, 34, 35 КУпАП з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника, є розмірним до вчиненого і справедливим.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що постанова Маньківського районного суду Черкаської області від 17.10.2024 відносно ОСОБА_1 є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Мельнику В.В. строк на апеляційне оскарженя постанови Маньківського районного суду Черкаської області від 17 жовтня 2024 року.

Постанову Маньківського районного суду Черкаської області від 17 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мельника В.В. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка