Номер провадження 3/205/4428/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 листопада 2024 року місто Дніпро

Суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська Дорошенко Г.В., за участю секретаря судового засідання Гузь Є.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Пасічника Т.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

11.10.2024 року до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська надійшли матеріали з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №134196 від 21.09.2024 року стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З вказаного протоколу встановлено, що 21.09.2024 року о 22:28 год. у м.Дніпрі, вул.Набережна Заводська, буд.78Д, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2103, державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія на приладі Драгер ARHK 0502, проба позитивна 0,56 проміле, чим порушив п.2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що дійсно 21.09.2024 року о 22:28 год. керував транспортним засобом ВАЗ 2103, державний номерний знак НОМЕР_2 , де по вул.Набережна Заводська біля буд.78Д, його було зупинено працівниками поліції, вважає, що зупинка була не законною, як і проведення на місці огляду на стан сп`яніння. Зазначив, що він є учасником бойових дій та має поранення, у зв`язку з чим за станом здоров`я не вживає алкогольні напої.

Присутній в судовому засіданні захисник Пасічник Т.В. проти винесеного протоколу також заперечив, просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, мотивуючи свої доводи тим, що працівниками патрульної поліції при складанні протоколу були грубо порушені вимоги КУпАП та Інструкції, що в подальшому потягло за собою прийняття незаконного рішення. Прилад «Драгер», яким визначався стан сп`яніння ОСОБА_1 , не пройшов встановленої чинним законодавством щопіврічної перевірки калібровки, остання перевірка здійснена 23.11.2023 року, тобто з пропуском шестимісячного строку, у зв`язку з чим його результати не можуть бути визнані доказом перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, адвокат вказав, що з показником приладу Драгер безспірно погодитись не можна, з огляду на те, що у даних тесту зазначено температуру зовнішнього середовища під час проходження тесту +26,0 градусів, тоді як у дійсності температура 21.09.2024 року о 22:28 год. була близько 13-17 градусів та максимальна у день сягала не більше 23 градусів, відповідно до даних із Українського гідрометеорологічного центру. Разом з тим, водій візуально поводив себе цілком адекватно, та ніяких ознак сп`яніння в нього не вбачається. Окрім того, у ОСОБА_1 вогнепальне осколкове поранення правої половини грудної клітини з пошкодженням правої легені, правобічним темопневмотораксом та у зв`язку з чим встановлено інвалідність, про що він повідомляв працівникам поліції як і про неможливість проходження такого огляду. Під час огляду водій не міг видути необхідний обсяг повітря, тому без заміни мундштука дув чотири рази. З результатами огляду ОСОБА_1 не погоджувався, йому не роз`яснювалось норм ст.266 КУпАП та порушено норми ст.58 Конституції України. З урахуванням вищевикладених підстав неможливості проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, працівники поліції були повинні направити ОСОБА_1 для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. В матеріалах справи відсутнє направлення водія для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. А отже проведений з порушенням указаними нормами законодавства огляд є недійсним, викладене в протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення не відповідає дійсним обставинам справи. Крім того, із доданого до матеріалів справи відеозапису повідомляється, що підставою для зупинки транспортного засобу було вимкнене ближнє світло, що не відповідає дійсності. Із матеріалів справи також не вбачається, що водій допустив будь-які порушення правил дорожнього руху за які його слід було зупинити. У зв`язку з цим всі наступні вимоги працівників поліції ОСОБА_1 не зобов`язаний був виконувати.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на вимоги ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до ч. 1-3 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Вказані положення Закону повністю узгоджуються з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), затвердженої спільним Наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно з п. 2.9 (а) ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення додано: акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому, в графі результати огляду на стан сп`яніння зазначено проба позитивна 0,56% проміле, роздруківку тестування на алкоголь спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820; рапорт командира роти 4 батальйону 1 УПП в Дніпропетровській області ДПП; відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксовано факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння.

У судовому засіданні було відтворено відеозапис з місця події 21.09.2024 року, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_1 керував вищезазначеним транспортним засобом, що також підтверджує особисто, добровільно проходив тест на приладі Алкотест «Драгер 6820» на місці зупинки транспортного засобу, з результатом тесту погодився, йому роз`яснили можливість проходження медичного огляду у медичному закладі.

Доводи адвоката щодо проведення огляду на пристрої, який не пройшов калібрування у передбачений інструкцією термін, що на його думку, ставить під сумнів результати тесту, суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 працівниками поліції проводився на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу - газоаналізатора «Drager» «Alcotest 6820», останнє калібрування проводилось 23.11.2023 року.

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» дано визначення наступних термінів: 10) калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу; 17) періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал); 18) повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Статтею 17 вказаного Закону врегульовано порядок повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, згідно з яким передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Стаття 27 Закону врегульовує питання щодо калібрування засобів вимірювальної техніки.

Так, калібруванню в добровільному порядку можуть підлягати засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері та/або поза сферою законодавчо регульованої метрології. Калібруванню також підлягають вторинні та робочі еталони. Калібрування засобів вимірювальної техніки проводиться: науковими метрологічними центрами; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, акредитованими національним органом України з акредитації; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, які мають документально підтверджену простежуваність своїх еталонів до національних еталонів, еталонів інших держав або міжнародних еталонів відповідних одиниць вимірювання.

Калібрування вторинних та робочих еталонів проводиться в порядку, встановленому нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Калібрування та оформлення його результатів проводяться відповідно до національних стандартів, гармонізованих з відповідними міжнародними та європейськими стандартами, та документів, прийнятих міжнародними та регіональними організаціями з метрології.

Таким чином, повіркою є перевірка відповідності певним стандартам, а калібрування - приведення засобу вимірювальної техніки до певних стандартів.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік.

У Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, дозволених для застосування на території України міститься інформація щодо особи, відповідальної за введення медичних виробів в обіг, а саме ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл», який є офіційним представником виробника, на медичні вироби «Газоаналізатори Drager Alсotest», зокрема газоаналізатор «Drager «Alcotest 6820». На офіційному сайті ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл», який надає послуги сервісного центру для гарантійного та післягарантійного обслуговування приладів алко- та наркодіагностики Drager зазначено, що для використання приладів у професійній діяльності у підрозділах Департаменту патрульної служби та Управління національної поліції, Міністерства охорони здоров`я та службах охорони праці та безпеки підприємств необхідне своєчасне проведення операцій «Сервісне технічне обслуговування», «Градуювання та «Повірка» принаймні 1 раз на 12 місяців.

Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «Градуюванням» та міжповірочний інтервал вказаних приладів, у тому числі Drager Alcotest, становить 1 рік. У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).

Оскільки останнє калібрування даного приладу «Drager «Alcotest 6820» було проведено 23.11.2023 року, то станом на дату проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння з його використанням, інтервал калібрування даного приладу не закінчився.

Крім того, суд зауважує на тому, що згідно з відеозаписами подій, що мали місце 21.09.2024 року, ОСОБА_1 , після проведеного огляду, в чіткій формі виказав згоду із результатами огляду, зазначивши про вживання напередодні алкоголю, та не висловлював співробітникам поліції свою незгоду з проведеним оглядом, що також підтверджується і актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, на якому міститься підпис ОСОБА_1 .

Таким чином, поліцейським правомірно застосований під час огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 газоаналізатор «Drager «Alcotest 6820» та його показники є допустимими доказами.

Посилання адвоката на недійсність результатів алкотестера Drаgеr «Alcotest 6820» у зв`язку із різницею у показаннях температури повітря, зафіксованої у роздруківці приладу з показниками температури повітря та даними Українського гідрометеорологічного центру, судом оцінюються критично, з огляду на наступне. Відповідно до інструкції з експлуатації газоаналізатора «Drager «Alcotest 6820», яка є у відкритому доступі, відбір проби повітря, що видихає особа та результат тестування здійснюється даним приладом автоматично, у разі будь-яких порушень під час відбору пристрій зазначає про помилку. Як вбачається із відеозапису подій, будь-яких порушень інструкції допущено не було, газоаналізатор показав результати тестування без будь-яких помилок, які у подальшому були роздруковані поліцейським.

Суд не може прийняти доводи захисника щодо того, що поліцейські допустили порушення, оскільки не замінювали мундштук водієві ОСОБА_1 на кожну спробу видути кількість повітря, необхідну газоаналізатора «Drager «Alcotest 6820», оскільки відповідно до відеозапису поліцейськими надано індивідуальний запакований мундштук, а інструкція з експлуатації газоаналізатора «Drager «Alcotest 6820» та Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), затвердженої спільним Наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року, не містять положень, згідно з якими вимагається заміна мундштука на кожну спробу однієї і тієї ж особи видути об`єм повітря.

Щодо доводів захисника про безпідставну зупинку транспортного засобу, суд вважає їх неприйнятними, оскільки, як слідує з рапорту працівників поліції, та відеозапису з нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського, ОСОБА_1 було зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», відповідно до якої, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу, в даному випадку вимкнене ближнє світло фар. При цьому, положення вказаного Закону, як і норми КУпАП не вимагають від поліцейських долучення до матеріалів справи про адміністративне правопорушення доказів наявності такої інформації.

В той же час, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

З огляду на наявні у працівників поліції повноваження, відсутність в матеріалах справи постанов або протоколів про вчинення інших адміністративних правопорушень стосовно ОСОБА_1 не свідчать про безпідставність зупинки транспортного засобу під його керуванням, оскільки, здійснюючи свої превентивні повноваження, працівники поліції наділені правом зупиняти транспортні засоби, в тому числі, якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу, а тому така зупинка здійснюється виключно з метою перевірки інформації, без провадження адміністративної процедури, яка має наслідком складання постанови або протоколу. Крім того, працівник поліції у разі розгляду справи про адміністративне правопорушення не обмежений застосувати до водія положення ст. 22 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності, що також не передбачає складення будь-яких процесуальних документів, у зв`язку з чим суд не вбачає порушень з боку працівників поліції у даному випадку.

При цьому, згідно з відеозаписом водій ОСОБА_1 на повідомлення поліцейського про те, що він їхав з вимкненим світлом фар, не заперечив, а сказав, що «можливо його заклинило».

Щодо посилань захисника на те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та обов`язки, суд зазначає, що працівниками поліції не здійснювалось провадження у справі про адміністративне правопорушення, яке полягало у розгляді справи, який, у даному випадку, здійснюється судом, а поліцейські лише збирали докази у справі та фіксували вчинення адміністративного правопорушення, що не впливає на обсяг прав та обов`язків ОСОБА_1 , який реалізував свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, під час розгляду справи судом, а тому такі доводи захисника є неприйнятними.

Таким чином, під час дослідження матеріалів справи, судом не встановлено порушень вимог ст. 266 КУпАП, Порядку та Інструкції, які мали б наслідок закриття провадження у справі.

Підсумовуючи зазначене, суд вважає що захисником не наведено доводів або доказів, які б спростовували наявність в діях ОСОБА_1 порушення вимог п. 2.9а ПДР України та його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів, суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

З урахуванням встановлених фактичних обставин даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суддя дійшов висновку, що винуватість водія ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху, а також кваліфікація його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП є доведеною «поза розумним сумнівом».

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Окрім того, суд зауважує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП України, відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним, як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху та не є таким, що саме по собі може вказувати на неможливість притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

З врахуванням всіх вищеперелічених обставин у сукупності, способу вчинення правопорушення, приходжу до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та підстави до накладення стягнення.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не вбачаються.

Оцінка суспільством небезпеки діянь, передбачених диспозицією ст. 130 КУпАП, відображена у санкції зазначеної норми, якою визначений безальтернативний розмір штрафу та строк позбавлення права керування транспортним засобом за кожною з частин цієї статті.

При накладенні адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують його відповідальність та з урахуванням викладеного, суддя вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортним засобом на один рік.

Крім цього, суд враховує й положення ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч.1, 221, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Банківські реквізити для сплати штрафу: одержувач ГУК у Дн-кій обл./Дн-ка обл./ 21081300; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155; банк одержувача: Казначейство України (ЕАП): рахунок отримувача: UA0004001; код класифікації доходів бюджету: 21081300; призначення платежу *;101;_________(реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Штраф стягнутий з ___________ (ПІБ правопорушника) на користь держави, за рішенням №205/13840/24.

Банківські реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106; Призначення платежу 101 __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, стягнутий з ___________ (ПІБ чи назва установи, організації з якої стягується судовий збір) на користь держави, за рішенням №205/13840/24.

Згідно ст. 307 КУпАП - штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подається до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Г.В.Дорошенко