Справа № 277/309/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 травня 2024 року смт Ємільчине

Суддя Ємільчинського районного суду Житомирської області Заполовський В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, не працює

за ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД №265727 від 12.02.2024 року, зі змісту якjuj вбачається, що 12.02.2024 року о 21 год. 30 хв. в смт Ємільчине по вул. Наума Тихого ОСОБА_1 , керував автомобілем «ВАЗ-21013» д/н НОМЕР_1 без посвідчення водія, оскільки не отримував його взагалі та вчинив правопорушення повторно протягом року, оскільки 16.12.2023 року ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, чим порушив вимоги п.2.1 А Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, відомості про отримання ним судових повісток відсутні.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні по справі «Пономарев проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.89 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Дослідивши матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення серії БД №265727 від 12.02.2024 року, згідно якого 12.02.2024 року о 21 год. 30 хв. в смт Ємільчине по вул. Наума Тихого ОСОБА_1 , керував автомобілем «ВАЗ-21013» д/н НОМЕР_1 без посвідчення водія, оскільки не отримував його взагалі та вчинив правопорушення повторно протягом року, оскільки 16.12.2023 року ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП; ксерокопію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №956127 від 16.12.2024 року, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладалось адміністративне стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП; відеозапис подій, що відбувались 12.02.2024 року, зокрема зафіксовано, як поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про те, що відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП, оскільки він повторно протягом року керував автомобілем не маючи посвідчення водія та зачитує йому його зміст, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП доведена, стверджується письмовими матеріалами справи та дослідженим в судовому засіданні відеозаписом, а тому щодо нього слід застосувати стягнення в межах санкції відповідної статті у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки автомобіль, яким керував ОСОБА_1 йому не належить.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Виконання цих завдань неможливе без чіткого визначення предмета доказування у даній справі, а також (у межах ст.251 КУпАП) відповідних засобів доказування.

Призначаючи вид і розмір адміністративного стягнення, судом враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Крім того, відповідно до Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі, визначеному законом.

Керуючись ст.ст.13, 23-24, 33-35, 126 ч.5, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:В. В. Заполовський