Справа № 559/1203/24
Номер провадження 3/559/716/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2024 року місто Дубно Рівненська область

Cуддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ралець Р.В. розглянувши матеріали, які надійшли від ВОНС в Дубенському районі УПП в Рівненській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , жит. АДРЕСА_1 , працюючу у Державному історико-культурному заповіднику( АДРЕСА_2 ),

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП,

роз`яснивши ст. 268 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №300639 від 27.03.2024, 27.03.2024 16 год. 47 хв. Рівненська область м.Дубно, вул.Замкова, 49, водій ОСОБА_2 , керуючи т/з «Ford Mondeo», н.з. НОМЕР_2 , здійснила зіткнення із автомобілем «AUDI A4», н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та залишила, на порушення встановлених правил, місце дорожньо-транспортної пригоди до якої вона була причетна. Своїми діями ОСОБА_2 порушила п.2.10 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_4 пояснила, що після одруження вона змінила прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 , однак, не замінила посвідчення водія, яке їй видано ще на дошлюбне прізвище ОСОБА_5 . По суті справи пояснила, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП визнає у повному обсязі, щиро розкаюється у вчиненому, вчинила правопорушення не умисно. Вона є особою з інвалідністю ІІІ групи, має цукровий діабет важкої форми і приймає щоденно інсулін. Після ДТП вона дуже рознервувалася і очікувала власника, разом із тим, необхідних ліків при собі не мала. Можливо, через хвилювання і те, що стан здоров`я її погіршується, а без прийому необхідних ліків, у неї може виникнути приступ, вона поїхати додому, оскільки проживає недалеко, щоб прийняти ліки. В той момент вона чітко не усвідомлювала відповідальність за такі дії. Коли повернулася, на місці події вже був власник автомобіля та поліція. Працівникам поліції та власнику пошкодженого транспортного засобу все розповіла. Уникнути відповідальності не мала на меті, просила провадження у справі відносно неї закрити.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом (стаття 245).

За положеннями ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час вчинення правопорушення.

Диспозиція ст.122-4 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, яке полягає у залишенні водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху, на порушення встановлених правил, місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Суб`єктивна сторона складу даного адміністративного правопорушення визначається ставленням особи до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на залишення водієм транспортного засобу місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

При цьому діяння, передбачені ст. 122-4 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

Із врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що з наданих суду пояснень ОСОБА_4 вбачається, що вона не мала умислу на вчинення будь-якого порушення і що, враховуючи наявне важке захворювання, вона діяла умисно та усвідомлювала протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок. Відтак, встановлені судом факти вказують на відсутність в діях ОСОБА_4 умислу на порушення п. 2.10а ПДР України, а також не доведення перед судом достатніми та допустимими доказами поза розумним сумнівом ознак суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, та форми вини особи у його вчиненні в будь-якій формі.

Згідно ст. 62 Конституції України всі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, при розгляді справи не встановлено фактичних даних на спростування доводів особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.7,245,247, 254,256,278,280,283,284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , за ст.122-4 КУпАП закрити п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Суддя Р.В.Ралець