Справа №333/117 /24
Провадження №3/333/513/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, перебуває на військовій службі на посаді військового старшого техніка протитанкових ракетних комплексів у військовій частині НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №622069 від 24.12.2023 року, 24.12.2023 року, о 12 год. 20 хв., ОСОБА_1 у м. Запоріжжя по вул. Оріхівське шосе, 10 керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6820», результат 0,67 проміле, тест №2046. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, фактично не визнав та пояснив, що він перебуває на військовій службі на посаді військового старшого техніка протитанкових ракетних комплексів у військовій частині НОМЕР_1 , яка на цей час дислокується в районі м. Оріхів, Запорізької області.

24.12.2023 року, приблизно об 11-00 год., він отримав наказ від свого безпосереднього керівника командира роти виїхати до м. Запоріжжя на автомобілі, що належить військовій частині, а саме: «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та перед блокпостом забрати військовослужбовців, які пройшли навчання і мали б приступити негайно до військової служби, враховуючи ситуацію, що складалися. Він не є водієм у вказаній військовій частині, але він виявився єдиним, хто міг й той момент забрати військовослужбовців, так як інші штатні водії з машинами вже були задіяні на бойових завданнях та навчаннях.

Він підкорився наказу керівника отримав зазначений автомобіль та поїхав за військовослужбовцями до м. Запоріжжя. Водночас, через поганий зв`язок та непорозуміння, виявилося, що військовослужбовці очікували його не перед блокпостом, а за ним. Тому під час проїзду блокпосту, його зупинили працівники поліції, запитали посвідчення водія, документи на автомобіль та маршрутні листи. Він віддав усі документи на перевірку і тоді у працівника поліції виникла підозра, що він знаходиться у стані алкогольного сп`яніння.

Після чого, працівник поліції запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що він погодився. В результаті огляду технічний засіб показав позитивний результат - 0,67 проміле. Він не погодився із результатом і після цього поліцейський запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, на що він також погодився.

У подальшому, працівники поліції його до медичного закладу не відвезли, але склали протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , дослідивши матеріали вказаної справи, суддя дійшов до такого.

Процес притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, регулюється нормами: Кодексу України про адміністративні правопорушення; Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція № 1452/735); Порядком направлення водії транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 (далі Порядок); Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 (далі Інструкція №1395); ЗУ «Про Національну поліцію».

Згідно п.2.9а Правил Дорожнього руху України, водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Пунктами 6 та 7 розділу І «Загальні положення» Інструкції № 1452/735 передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Згідно п.п. 6,10 Розділу II «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Відповідно до вказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно положень ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до вимог п.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Зважаючи на характер та суворість адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає, що провадження відносно ОСОБА_1 у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є кримінальним. Відповідно, воно підпадає під визначення «кримінальної процедури» у розумінні статті 4 Протоколу № 7 вказаної Конвенції.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №622069 від 24.12.2023 року, працівники поліції долучили:

- результат спеціального технічного засобу «Alkotest Drager 6820» № ARНЕ-0225 від 24.12.2023 року, згідно яких тест на стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_2 є позитивним і складає 0,67%;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 запаху алкоголю з порожнини рота; порушенням мови; порушенням координації вираженого тремтіння пальців рук було проведено огляд останнього на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Alkotest Drager 6820». Результат позитивний 0,67%. ОСОБА_1 із результатами огляду на стан сп`яніння не погодився і у відповідній графі не поставив свій підпис;

- рапорт працівника УПП в Запорізькій області Луценко О., згідно якого 24.12.2023 року ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції на Оріхівському шосе у м. Запоріжжі на автомобілі «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Враховуючи певні ознаки у ОСОБА_1 алкогольного сп`яніння, відносно останнього було проведено огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу «Alkotest Drager 6820», результат є позитивним і складає 0,67%;

- довідку про наявність посвідчення водія у ОСОБА_1 ;

- довідку про факти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Також, на підтвердження своєї позиції ОСОБА_1 у судовому засіданні надав рапорт від командира роти ПТРК військової частини НОМЕР_1 , згідно якого 24.12.2023 року старший сержант ОСОБА_1 старший технік роти протитанкових ракетних комплексів, у зв`язку з відсутністю всіх штатних водіїв і неможливістю своєчасно забрати військовослужбовців, які поверталися із-за кордону виконував завдання: на автомобілі, що належить військовій частині НОМЕР_1 - «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», номерний знак НОМЕР_2 , виїжджав забрати військовослужбовців.

Вказаний рапорт був долучений до матеріалів справи.

Аналіз вказаних документів та відеозапису з нагрудної камери працівника поліції свідчить, що відносно ОСОБА_1 працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Alcotest Drager 6820», результат позитивний - 0,67 проміле.

Після проведення вказаного огляду ОСОБА_1 не погодився із результатом такого огляду (чітко вбачається із його відповіді на відеозапису (час: 0:18:20)) та працівник поліції запропонував йому поїхати з метою огляду на стан сп`яніння до медичного закладу. ОСОБА_1 на цю пропозицію погодився (час відеозапису: 0:18:31), але працівники поліції декілька разів почали запитувати, чи точно він бажає поїхати до медичного закладу і у подальшому, не отримавши відмови від пропозиції проходження огляду у медичному стані, склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (порушення п. 2.9.а ПДР).

Водночас, доказів погодження із результатами проведеного працівниками поліції огляду на місці зупинки транспортного засобу матеріали справи не містять: ні відеозапис з нагрудної камери поліцейського ні акт огляду, ні результат тесту.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не підписав ні протокол про адміністративне правопорушення, ні акт огляду на стан алкогольного сп`яніння у т.ч. у графі «з результати згоден», а також працівниками поліції не було долучено до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, а також порушення поліцейськими п.7 розділу І «Загальні положення» Інструкції № 1452/735 та ч.3 ст.266 КУпАП, суддя вважає, що в цій справі відсутні належні, достатні і допустимі докази, а також поза розумним сумнівом, оцінивши які, можливо було б дійти до безсумнівного висновку щодо винуватості ОСОБА_1 .

Враховуючи, що докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому на думку суду, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі, зокрема, відсутності складу адміністративного правопорушення, тому, вважаю за необхідне провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Керуючись ст.ст. 130, 245, 247, 251, 252, 266, 280 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод