Номер апеляційного провадження 33/824/1413/2024
Суддя у суді першої інстанції Р.Я. Вінтоняк
Суддя у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
Постанова

Іменем України

19 квітня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л.Д., переглянув у судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 24 січня 2024 року про притягнення

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

РНОКПП НОМЕР_1 ,

громадянина України,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП

ус т а н о в и в :

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 24 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Судом встановлено, що 02 грудня 2023 року, о 23 год. 57 хв., в м. Києві, по проспекту Лісовому, 31 ОСОБА_1 керував автомобілем «BMW X5» номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager» Alcotest 6820 ARJL-0310, тест № 4879, результат 2,28%. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Так, на відеозаписі чітко відображено той факт, що він не керував автомобілем і це було у нього під будинком. Будучи опитаним в судовому засіданні зазначив, що не керував автомобілем у стані сп`яніння, а прийшов забрати із автомобіля свої документи та цигарки. Завести автомобіль було необхідно для того, щоб нагріти прикурювач та підкурити цигарку.

Апелянт зауважує, що в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.2019 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Звертає увагу апеляційного суду на ту обставину, що знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення цією особою правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

22.03.2024 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Синяченко В. П. підтримали подану апеляційну скаргу, просили задовольнити її з викладених підстав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Синяченка В. П., дослідивши зібрані по справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з наступного.

Згідно положень статей 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають до з`ясування питання чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Матеріалами справи встановлено, що суддя суду першої інстанції згідно з нормами КУпАП всебічно, повно та об`єктивно з`ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам у їх сукупності та прийняв законну і обгрунтовану постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Висновки суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першоюстатті 130 КУпАП є обґрунтованими, що підтверджується дослідженими доказами та ґрунтується на вимогах закону.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.12.2023 о 23 год. 57 хв. ОСОБА_1 в м. Києві по пр. Лісовому, 31, керував автомобілем «BMW X5» номерний знак НОМЕР_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager» Alcotest6820 ARJL-0310, тест № 4879, результвт 2,28%.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 531645 від 03.12.2023 зазначено всі обставини правопорушення та пункт ПДР, який було порушено ОСОБА_1 .

Так, відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності, чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положення статті 62 Конституції України визначають, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та постанови судді, при розгляді даної справи суддя суду першої інстанції повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній докази та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП і такий висновок, всупереч посилань апелянта, ґрунтується на вимогах закону та наявних у справі належних і допустимих доказах.

Так, частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаних норм закону ОСОБА_1 дотримано не було, йоговина у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 531645, роздруківкою результатів тесту із застосуванням приладу «DragerAlcotest6820» ARJL 0310, відповідно до якого результат тесту - 2,28 % проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксована вказана подія.

Із наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, результат огляду становить 2,28 проміле. Своїх заперечень, щодо незгоди із результатом огляду ОСОБА_1 не висловлював.

Відеозаписом із нагрудної бодікамери інспектора поліції зафіксовано обставини викладені в протоколі і він є належним і допустимим доказом, що підтверджує факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Реалізувавши своє право керувати автомобілем, ОСОБА_1 тим самим погодивсянести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Отже, вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, за обставин, викладених у постанові судді, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами зазначеними вище. Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь - які сумніви у їх достовірності, належності та допустимості.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Яквбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці за допомогою приладу «DragerAlcotest6820» ARJL 0310, результат склав 2,28 проміле. Протокол підписаний особою, яка його склала із зазначенням всіх необхідних даних, та особою відносно якої його було складено. У своїх поясненнях, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення нічого не вказала.

Частиною 2 статті 19 Конституції України декларовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до пункту 11 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманнямПравил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Уповноважені підрозділи органів Національної поліції наділені владними управлінськими функціями, та вжиття відповідних заходів, а тому оскарження їх дій та прийнятих ними рішень носить публічно-правовий характер та має розглядатись адміністративним судом в порядку визначеному КАС України.

Жодних доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 не керував автомобілем апеляційному суду не надано.

З відеозапису долученого до матеріалів справи вбачається, що працівники поліції зупинилися позаду автомобіля «BMW X5» номерний знак НОМЕР_2 , в якому була увімкнена аварійна світлова сигналізація. Працівниками поліції повідомлено ОСОБА_1 , що причиною зупинки його трансопртнго засобу слугувало те, що останній здійснив різке перестроювання автомобіля з крайньої лівої смуги, в крайню праву. Окрім того, ОСОБА_1 , не заперечуючи факт керування автомобілем просить працівників поліції не складати протокол про адміністративне правопорушення та відпустити його, оскільки він живе поряд та у разі якщо за результатами розгляду судом протоколу про адміністративне правопорушення його позбавлять права керування транспортним засобом, він не зможе возити дітей на навчання.

З огляду на наведене, твердження ОСОБА_1 про ту обставину, що він не керував автомобілем є неправдивими.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду викладені у постанові і були б підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст 130 КУпАП, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Працівниками поліції дотримано порядку проведення огляду на стан сп`яніння.

Так, порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Тобто, встановлений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, за наявністю ознак, передбачає певний алгоритм дій, який визначений ст. 266 КУпАП та Інструкцією, при цьому медичний огляд проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, а огляд на місці - поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Із відеозапису нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівником поліції було роз`яснено ОСОБА_1 право на проходження огляду на місці події за допомогою приладу Drager , або проїхати до лікаря у заклад охорони здоров`я у супроводі поліцейських, а також право на відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що відповідно до чеку з приладу «Drager Alcotest 6820» ARJL0310результат огляду ОСОБА_1 03.12.2023 на стан алкогольного сп`яніння виявився позитивним та становить 2,28 проміле.

ОСОБА_1 погодивсяіз результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Інші доводи апелянта, не є такими, що спростовують його вину у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1ст.130КУпАП.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України та наявність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного перегляду справи.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і прийняв постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судді суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді викладені у постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст 130 КУпАП апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, про що заявляються вимоги в апеляційній скарзі.

Таким чином, переглянувши справу в межах доводів поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні ним п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованою та такою, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що повністю підтверджують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді.

Інших доводів, які б свідчили про незаконність оскаржуваного судового рішення та спростовували його висновки апелянтом не наведено.

Загалом доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою суддею постановою, та свідчать про намір ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.9 а)Правил дорожнього руху України та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Деснянськогорайонного суду м. Києва від 24 січня 2024 року стосовно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою. Підстави для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, про що заявляються вимоги в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 24 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. Д. Поливач