Справа № 357/5099/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.05.2024 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали, що надійшли з Білоцерківського РУП ГУ НП у Київській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП в матеріалах справи відсутній,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

25.03.2024 о 10:20 год на 97 км автодороги Р-04 (поворот на с. Сидори) водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Hilux» з д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водієві, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку SMS повістки, причини своєї неявки суд не повідомив. Від захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 до суду надійшло клопотання, у якому він просить проводити судовий розгляд за його відсутності.

Зважаючи на те, що від ОСОБА_1 та його захисника заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а також на те, що при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника не є обов`язковою, розгляд справи проводиться за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Шовкопляс С.П. до суду подав клопотання, у якому просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, в той час як обставини щодо перебування особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в стані алкогольного сп`яніння були встановлені з порушенням порядку, що передбачені Законом, і не дають підстав вважати, що дана особа взагалі керувала транспортним засобом. У наявних матеріалах справи та на відеозаписі, наданим працівниками поліції, відсутні докази факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , відсутній механічний рух транспортного засобу, а тому відмова у встановленому законом порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці є цілком обґрунтована. Також у матеріалах справи наявне направлення до найближчого закладу охорони здоров`я як передбачено Інструкцією, що є фактично сфальсифікованим документом, оскільки ОСОБА_1 працівники поліції нікуди не доставляли та тим паче не направляли. Звертаю увагу суду, що в наданих працівниками поліції відеозаписах вбачається відсутність технічного запису з функцією відеозапису, а саме з бодікамери даного екіпажу, встановлено, що працівники поліції почавши відеозйомку на ймовірно особистий мобільний телефон не зафіксували моменту руху транспортного засобу чи факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , розпочали зйомку і чомусь не продовжили її здійснювати в подальшому з невідомих причин, що в свою чергу свідчить про неповну фіксацію дій працівників поліції та ОСОБА_1 , а тому жодним чином дане відео не може спростувати фактів, що наводить останній. Окрім цього відеозапис проводився з порушенням інструкції, а саме є неповним, тому жодним чином не можливо встановити чи відповідали дії працівників поліції вимогам закону. Сторона захисту та ОСОБА_1 вважають, що зазначені норми направлені на забезпечення об`єктивного і неупередженого виявлення та фіксування правопорушень, у тому числі і з метою подальшого використання зафіксованої інформації у якості доказів у суді. Таким чином, зважаючи, що даний відеозапис є таким, що не відповідає поняттю допустимий доказ.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, клопотання захисника, суддя дійшов до наступного висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно із п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляд визначається Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 2, 3, 6, 7 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно із п. 1 розділу ІІІ Інструкції перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Відповідно до п. 7 Порядку поліцейський забезпечує проведення огляду водія

транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Відповідно до п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису….

Попри не визнання своєї винуватості правопорушником, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

даними протоколу про адміністративні правопорушення серії ААД № 332481 від 25.03.2024 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у якому викладено фактичні обставини вчинення правопорушення;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким водія ОСОБА_1 направлено до КНП Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 4», однак відомості про проходження огляду в направленні відсутні, огляд не проводився;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

розпискою ОСОБА_3 від 25.03.2024, відповідно до якої він зобов`язується забрати автомобіль «Toyota Hilux» з д.н.з. НОМЕР_1 , доставити його за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Веприк, вул. Шевченка, 35-А, а водія не допускати до керування ним;

відеозаписом з нагрудних камер та відеореєстратора із службового авто поліцейських, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 332481 від 25.03.2024 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який підтверджує обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Так на переглянутому в судовому засіданні відеозаписі на відеофайлі під назвою «слободя» зафіксовано на перших секундах відеозапису на проїжджій частині стоїть автомобіль «Toyota Hilux» з д.н.з. НОМЕР_1 із заведеним двигуном, за кермом сидить водій, який при зверненні до нього поліцейського на 0.00.04 с відео « ОСОБА_1 » відповідає «так». На 0.00.09 с відео поліцейський запитує «огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер на місці зупинки будете проходити?», на що отримав відповідь «не будемо». На 0.00.12 с відео поліцейський запитує «у медичному закладі огляд будете проходити для встановлення для встановлення стану алкогольного сп`яніння?», та отримав відповідь водія «не будемо». На 0.00.18 с відео поліцейський перепитав «не будете проходити, відмовляєтеся?», водій повідом «так». На 0.00.27 с відео працівник поліції повідомив, що стосовно водія буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР згідно яких водій зобов`язаний пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського, що зафіксовано на 0.00.38 с відеозапису.

Суддею встановлено, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 було проведено у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008.А тому зібрані у справі докази суд визнає достовірними, належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності для прийняття рішення.

До позиції сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки на відеозаписі відсутній механічний рух транспортного засобу, суд вважає безпідставними і такими що не відповідають фактичним обставинам справи. Суд розцінює такі його пояснення як обраний спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, з огляду на таке.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України, ст.1 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-ІІІ, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Законодавець чітко визначає, що суб`єктом, сфера дії на якого поширюється дія Правил дорожнього руху України, зокрема п. 2.5 вказаних Правил, є саме водій.

Чинне законодавство, в тому числі Правила дорожнього руху, не містить визначення терміну "керування транспортним засобом", але таке визначення було наведено в п.27 Постанови Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів -водіїв, незалежно від того керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до п. 1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано Указом Президії ВП УРСР № 2614-УПІ від 25.04.1974 - кожний транспортний засіб або склад транспортних засобів, які перебувають у русі, повинні мати водія.

Із переглянутого відеозапису встановлено, що поліцейський підходить до автомобіля «Toyota Hilux», за кермом якого сидить ОСОБА_1 Автомобіль знаходиться на проїзній частині дороги поза межами населеного пункту із заведеним двигуном, що свідчить про те, що саме ОСОБА_1 керував ним. Так на відеозаписі не зафіксовано факту руху транспортного засобу, однак судом відзначається, що на відеозаписі зафіксовано інші ознаки на підставі яких можна об`єктивно встановити, що вказаний транспортний засіб рухався, а саме: двигун автомобіля було заведено, водій знаходився за кермом, автомобіль посеред проїзної частини дороги поза межами населеного пункту. Крім того, після того, як поліцейський запитав у водія чи буде він проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, останній не висловлював своїх заперечень з приводу того, що він не є водієм, не рухався на вказаному транспортному засобі та не був зупиненим поліцейськими.

Таким чином, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не викликає у суду жодних сумнівів.

Не заслуговують на увагу доводи сторони захисту щодо порушення умов фіксування інкримінованого правопорушення, оскільки відеозапис є не повним та не зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд зазначає, що попри відсутність на відеозаписі дати та часу фіксації події, а також відомостей щодо ідентифікації самого відеозаписуючого пристрою, на ньому відповідно до вимог ст. 266 КУпАП зафіксовані всі обставини, які викладені у протоколі та підлягають встановленню у даній справі а саме факт пропозиції поліцейського пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння та факт відмови водія від такого огляду. Стороною захисту дата час та місце вчинення правопорушення не оспорюється, як і не оспорюється достовірність зафіксованої на вказаному відеозаписі інформації, а відтак вказаний доказ визнано судом належним, допустимим та достовірним.

Окрім того, суд зазначає, що статтею 266 КУпАП визначено обов`язок поліцейського застосувати технічні засоби відеозапису саме при проведенні огляду особи на визначення стану алкогольного сп`яніння, а не від самого початку руху транспортного засобу і до завершення оформлення правопорушення.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя визнає доведеним «поза розумним сумнівом» належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Суддя зазначає, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення є умисним та грубим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами.

При накладенні адміністративного стягнення судом не враховуються обставини, викладені ч. 2 ст. 33 КУпАП, оскільки стягнення накладається за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Враховуючи викладене, до ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП у розміріоднієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень, що становить,0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 40-1, ч.1 ст.130, ст. 221, ст. 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА