29.04.2024 Справа № 756/4486/24
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/4486/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.04.2024 Оболонський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Касьян А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 ),

за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 31.01.2024 серії ВАБ №923701 ОСОБА_1 в повному обсязі не виконує свої батьківські обов`язки по вихованню неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилось у тому, що 30.03.2024 приблизно о 17:00 за адресою: АДРЕСА_2 , було встановлено, що останній після сварки з батьками пішов з дому та тривалий час місце його перебування було невідоме, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, стверджувала, що вона належним чином виконує батьківські обов`язки стосовно виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 . Зазначила, що знаходиться з сином у хороших стосунках, піклується про нього належним чином, син має проблемами зі здоров`ям (має вади слуху), вона постійно допомагає йому з навчанням. На підтвердження своїх слів ОСОБА_1 надала копію похвального листа № 64, виданого ОСОБА_3 16.06.2023 та копію табеля за 2022-2023 навчальний рік.

З приводу події, котра зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, пояснила, що тоді син образився на неї, бо вона заборонила йому користуватись телефоном під час перебування на канікулах у бабусі. 30.03.2024 вони разом з сином повертались від бабусі додому, дорогою ОСОБА_3 несподівано для неї відстав і кудись зник. Як пояснив її син, коли його знайшли, він навіть не розумів мотивів своєї поведінки та чому працівники поліції вирушили його шукати.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного висновку.

Порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом ІV КУпАП.

Відповідно до ст. 245 цього Кодексу завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність цієї особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 цього Кодексу).

Відповідно до положень ст. 184 КУпАП може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 вказаної норми КУпАП лише в разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Диспозиція зазначеної норми права має описово-бланкетний характер, тому в протоколі про адміністративне правопорушення, в разі кваліфікації дій порушника за ст. 184 КУпАП, повинно бути зазначено нормативно-правовий акт, що передбачає обов`язки батьків, від виконання яких ухилився порушник.

При цьому, ухилення від виконання батьківських обов`язків (об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого частинами 1, 2 ст. 184 КУпАП) може проявлятись у різних формах.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів.

Отже, неналежне виховання, виходячи з положень ст. 12 закону, може мати місце при умисних чи не умисних діях, які визначені Законом України «Про охорону дитинства» як порушення прав, обов`язків батьків та визначення меж відповідальності батьків за виховання та розвиток дитини.

Тобто суть правопорушення, викладена у протоколі від 31.03.2024 серії ВАБ №923701, не містить всіх ознак об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення, зокрема, не зазначено, в чому саме полягає ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язків щодо виховання неповнолітнього сина, не конкретизовано норми законодавства, які встановлюють такі обов`язки батьків та які порушила ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП слід закрити, за відсутності в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, статтями 283-285 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Оболонський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя А.В. Касьян