"15" травня 2024 р. Справа № 363/419/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею було призначено суддю ОСОБА_2 .

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 017718 від 05.01.2024 року вбачається, що 05 січня 2024 року о 22 год. 52 хв. у с. Катюжанка Вишгородського району Київської області по вул. Київська, буд. 60, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки ЗАЗ 119204, державний номерний знак НОМЕР_1 , був виявлений працівниками поліції з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів.

З метою встановлення факту перебування у стані алкогольного сп`яніння працівники поліції під відеозапис запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку. Однак від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку ОСОБА_1 відмовився під відеозапис.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У судове засідання від 21.02.2024 року ОСОБА_1 з`явився, висловив заперечення проти складеного протоколу та проти притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування своїх заперечень ОСОБА_1 надав пояснення наступного змісту.

05.01.2024 року близько о 21 год. 00 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ЗАЗ 119204, державний номерний знак НОМЕР_1 , разом з дружиною та дитиною приїхав до супермаркету «Фора», що розташований у с. Катюжанка Вишгородського району Київської області. Припаркувавши автомобіль біля супермаркету, ОСОБА_1 разом з дружиною та дитиною пішли до друга ОСОБА_3 , який проживає у с. Катюжанка неподалік від вказаного супермаркету. Удома в ОСОБА_3 , ОСОБА_1 дійсно вживав алкогольні напої приблизно до 21 год. 30 хв.

Після цього, як слідує з пояснень ОСОБА_1 , він разом з дружиною та дитиною пішки повернулися до супермаркету «Фора». Дружина з дитиною пішли в супермаркет за продуктами, а ОСОБА_1 пішов до припаркованого автомобіля ЗАЗ 119204, державний номерний знак НОМЕР_1 , щоб забрати з нього особисті речі та документи. У цей же момент ОСОБА_1 зателефонував своєму товаришу ОСОБА_4 , щоб останній приїхав та забрав автомобіль ЗАЗ 119204, державний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння та не міг керувати транспортними засобами.

Як зазначив ОСОБА_1 , поки він чекав на товариша та дружину з дитиною, він за кермо автомобіля ЗАЗ 119204, державний номерний знак НОМЕР_1 , не сідав, двигун не заводив, у рух автомобіль не призводив, жодних технічних функцій щодо керування автомобілем не здійснював. Під час очікування до ОСОБА_1 під`їхав екіпаж працівників поліції, попросив його надати документи. Під час перевірки документів працівники поліції повідомили, що в ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим працівники поліції викликали інший екіпаж поліції. Пізніше до супермаркету «Фора» під`їхав екіпаж поліції Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, а екіпаж поліції, який з самого початку під`їхав до ОСОБА_1 , покинув місце події. Працівники поліції Вишгородського РУП ГУНП в Київській області запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, так і в спеціальному медичному закладі. ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в спеціальному медичному закладі, оскільки транспортним засобом не керував та не збирався нікуди їхати. ОСОБА_1 також підтвердив, що він не заперечував працівникам поліції щодо факту перебування у стані алкогольного сп`яніння.

У подальшому, як слідує з пояснень ОСОБА_1 , працівниками поліції було складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зі змістом протоколу ОСОБА_1 дійсно ознайомлений, підписував протокол особисто, від отримання примірника протоколу відмовився. Після цього працівниками поліції було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортними засобами шляхом передачі автомобіля ЗАЗ 119204, державний номерний знак НОМЕР_1 , під розписку його товаришу ОСОБА_4 , який приїхав за його проханням.

Таким чином, ОСОБА_1 , не заперечуючи факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не заперечуючи факту перебування у стані алкогольного сп`яніння, заперечив факт керування транспортним засобом, у зв`язку з чим просив провадження у справі відносно нього закрити, оскільки в його діях відсутні всі ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання від 15.05.2024 року ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце його проведення. До судового засідання від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій ОСОБА_1 підтримав раніше надані пояснення у повному обсязі, просив провадження у справі відносно нього закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та подальший розгляд справи проводити за його відсутності.

Враховуючи клопотання ОСОБА_1 , зважаючи, що відповідно до ч. 3 ст. 268 КУпАП його участь в межах даної категорії справ не є обов`язковою, то судовий розгляд здійснювався за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У судове засідання неодноразово викликалися працівники поліції Вишгородського РУП ГУНП в Київській області старший сержант поліції Лисенко Вадим Петрович та старший лейтенант поліції ОСОБА_5 .

У судове засідання старший сержант поліції ОСОБА_6 з`явився та надав наступні пояснення з приводу складених матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

05.01.2024 року під час виконання службових обов`язків патрулем у складі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 від чергового чергової частини Вишгородського РУП ГУНП в Київській області на мобільний пристрій було отримано повідомлення про необхідність надання допомоги іншому екіпажу поліції, що був біля супермаркету «Фора» у с. Катюжанка Вишгородського району Київської області. По приїзду на місце події працівниками поліції Вишгородського РУП ГУНП в Київській області було з`ясовано, що працівниками поліції Броварського РУП ГУНП в Київській області було зупинено автомобіль ЗАЗ 119204, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , в якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. При цьому ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердив, що на момент їх приїзду вказаний транспортний був припаркований біля супермаркету, у русі не перебував, ОСОБА_1 знаходився поза автомобілем. ОСОБА_6 також підтвердив, що вони не здійснювали безпосередню зупинку автомобіля ЗАЗ 119204, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , а приїхали вже на виклик іншого екіпажу поліції.

ОСОБА_6 пояснив, що ними було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в спеціальному медичному закладі. ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку. При цьому, як слідує з пояснень ОСОБА_6 , ОСОБА_1 з самого початку не заперечував факту перебування у стані алкогольного сп`яніння, підтвердив факт вживання алкоголю, однак у подальшому змінив свої пояснення, зазначивши, що вживав лише лікарські препарати. При цьому працівниками поліції було роз`яснено, що керування автомобілем під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції, також тягне за собою відповідальність, передбачену ст. 130 КУпАП. Однак ОСОБА_1 у кінцевому підсумку відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

ОСОБА_6 також пояснив, що з моменту їх приїзду на місце події ОСОБА_1 не висловлював жодних заперечень, зазначив, що їхав з с. Феневичі Київської області до супермаркету «Фора» у с. Катюжанка Київської області.

Після фіксації відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції було складено відносно останнього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсторонено від керування транспортним засобом шляхом передачі автомобіля під розписку товаришу ОСОБА_1 , який прибув за викликом ОСОБА_1 . При складанні протоколу та інших матеріалів справи ОСОБА_1 також не висловлював жодних заперечень та зауважень. З протоколом ОСОБА_1 був ознайомлений, особисто його підписав, від отримання примірника відмовився.

ОСОБА_6 підтвердив, що працівниками поліції Вишгородського РУП ГУНП в Київській області не здійснювалася зупинка автомобіля ЗАЗ 119204, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , у зв`язку з чим докази керування автомобілем не можуть бути надані. У той же час працівником поліції було пояснено, що відеофіксація також здійснювалася працівниками Броварського РУП ГУНП в Київській області, які і здійснювали безпосередню зупинку автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , однак вказаний екіпаж поліції дійсно поїхав з місця події під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Старший лейтенант поліції ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце його проведення. Як вбачається з листа заступника начальника Вишгородського РУП ГУНП в Київській області від 04.03.2024 року № 1312вх (а.с. 32-33) забезпечити участь ОСОБА_5 у судовому засіданні неможливо через перебування останнього у відрядженні.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить до наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені обставини встановлюються у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Зі змісту ст. 284 КУпАП вбачається, що одним з можливих наслідків розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення є притягнення особи до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд звертає увагу, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення є одним з найсуворіших наслідків вирішення справи про адміністративне правопорушення, оскільки внаслідок накладення стягнення особа зазнає негативних наслідків особистого, майнового чи організаційного характеру, що безумовно призводить до втручання у сферу її особистих прав, свобод та законних інтересів. Внаслідок цього рішення суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності має бути достатнім чином обґрунтованим для забезпечення правомірності та пропорційності втручання у сферу особистих прав особи, якого вона зазнає внаслідок накладення на неї стягнення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути правомірним результатом розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення, якщо судом у встановленому законодавством порядку шляхом дослідження належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів буде встановлено факт вчинення діяння, що відповідно до чинного законодавства містить ознаки складу адміністративного правопорушення, а також вину особи у вчиненні такого діяння.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

З метою встановлення факту перебування водія у стані алкогольного сп`яніння у п. 2.5 ПДР України зазначається, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За порушення вищезазначених вимог ПДР України ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З аналізу диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що об`єктивна сторона такого адміністративного правопорушення містить діяння, яке, зокрема, полягає у відмові від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. На додаток до цього склад зазначеного адміністративного правопорушення передбачає наявність спеціального суб`єкта особи, яка керує транспортним засобом. Тобто, відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння має бути зроблена особою, яка керує транспортним засобом.

При цьому у п. 27 ППВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 зазначається, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Враховуючи вищезазначені вимоги повного та всебічного дослідження обставин, фактів вчинення адміністративного правопорушення, то суд доходить до висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, повинні містити належні, допустимі, достовірні та достатні докази факту керування особою транспортним засобом, тобто виконання нею функцій водія під час руху такого засобу. Такий факт встановлюється на основі будь-яких відомостей, які відповідно до чинного законодавства можуть вважатися доказами.

Одночасно з цим відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП особа, яка здійснює керування транспортним засобом, відмовляється від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Тобто поруч з керуванням транспортним засобом повинен бути доведений факт, що особа, яка керувала транспортним засобом, відмовилася від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначається у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі по тексту Інструкція № 1452/735), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду від 17.12.2008 № 1103 (далі по тексту Порядок № 1103).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, можливо лише за умови, якщо судом під час судового розгляду на основі належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів буде встановлено, що особа, яка здійснювала керування транспортним засобом, відмовилася від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом суд вважає за необхідне зазначити наступне.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 017718 від 05.01.2024 року слідує, що складовою частиною інкримінованого ОСОБА_1 обвинувачення є факт здійснення ним 05.01.2024 року о 22 год. 52 хв. у с. Катюжанка Вишгородського району Київської області по вул. Київська керування автомобілем марки ЗАЗ 119204, державний номерний знак НОМЕР_1 .

У зв`язку з цим суд повторно звертає увагу на ту обставину, що притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, можливе тоді і лише тоді, коли у судовому засіданні після дослідження достатньої сукупності належних, допустимих та достовірних доказів «поза розумним сумнівом» можливо зробити категоричний та безумовний висновок щодо того, що конкретна особа була водієм конкретного автомобіля.

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів, а отже і тягар доказування, в межах справи про адміністративне правопорушення покладається на органи влади (посадових осіб), які уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення. В межах даної справи про адміністративне правопорушення такий тягар покладається на органи Національної поліції.

У той же час суд не може редагувати фабулу обвинувачення, змінювати зміст чи характер інкримінованих фактичних обставин вчиненого адміністративного правопорушення, збирати докази як на підтвердження, так і на спростування винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. В противному випадку це неодмінно призводить до перебирання судом на себе функцій обвинувачення, що є несумісним з правовою природою та призначенням суду в межах провадження у справах про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що, керуючи автомобілем ЗАЗ 119204, державний номерний знак НОМЕР_1 , він разом з дружиною та дитиною близько о 21 год. 00 хв. 05.01.2024 року приїхав до супермаркету «Фора» у с. Катюжанка Вишгородського району Київської області. Біля супермаркету ОСОБА_1 припаркував автомобіль, після чого разом з родиною пішов до друга родини, який проживав неподалік від супермаркету. Саме вдома у друга ОСОБА_7 , ОСОБА_1 почав вживати алкогольні напої, що відбувалося близько до 21 год. 30 хв. того ж дня. Після цього ОСОБА_1 разом з дружиною та дитиною повернулися пішки до автомобіля, що стояв припаркований біля супермаркету, де дружина з дитиною пішли в магазин, а ОСОБА_1 почав забирати документи та особисті речі з припаркованого автомобіля та подзвонив своєму товаришу ОСОБА_8 , щоб останній приїхав забрав транспортний засіб. При цьому ОСОБА_1 підтвердив, що після початку вживання алкогольних напоїв та повернення до автомобіля, він не сідав за кермо автомобіля ЗАЗ 119204, державний номерний знак НОМЕР_1 , не заводив його двигун, у рух транспортний засіб не призводив, жодних функцій з управління автомобілем не здійснював, а лише очікував на дружину з дитиною та товариша ОСОБА_8 , який мав забрати автомобіль. Саме у період очікування, коли ОСОБА_1 жодних функцій з керування автомобілем не здійснював, до нього під`їхав перший екіпаж поліції Броварського РУП ГУНП в Київській області.

У судовому засіданні опитаний працівник поліції старший сержант поліції ОСОБА_6 , як член екіпажу поліції Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, підтвердив, що зупинка автомобіля ЗАЗ 119204, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , здійснювала працівниками поліції саме Броварського РУП ГУНП в Київській області. Працівники поліції Вишгородського РУП ГУНП в Київській області зупинку автомобіля не здійснювали, а вже за викликом екіпажу поліції Броварського РУП ГУНП в Київській області приїхали до супермаркету «Фора», де автомобіль ЗАЗ 119204, державний номерний знак НОМЕР_1 , дійсно був припаркований біля магазину та нікуди не рухався. У зв`язку з цим, як пояснив ОСОБА_6 , докази безпосереднього керування ОСОБА_1 автомобілем та його зупинки відсутні.

З метою перевірки вищезазначених відомостей судом неодноразово направлялися запити до Броварського РУП ГУНП в Київській області (а.с. 27, 36-37). Як вбачається з листів т.в.о. начальника Броварського РУП ГУНП в Київській області від 22.03.2024 року № 5554/109/1300/01-24 (а.с. 39), від 29.03.2024 року № 6016/109/1300/01-24 (а.с. 47), протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 017718 від 05.01.2024 року екіпажем поліції Броварського РУП ГУНП в Київській області не складався, тому надати інформацію чи здійснювалася зупинка транспортного засобу ЗАЗ 119204, державний номерний знак НОМЕР_1 , 05.01.2024 року у с. Катюжанка Вишгородського району Київської області працівниками поліції Броварського РУП ГУНП в Київській області неможливо.

Таким чином, доводи щодо зупинки автомобіля ЗАЗ 119204, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , працівниками поліції Броварського РУП ГУНП в Київській області підтвердити неможливо, як і отримати доказове підтвердження (фото, відео) цих відомостей.

У матеріалах справи наявний DVD-R диск (а.с. 9), на якому містяться два файли з відеозаписами: «NOR_8888888_000000_5224_0983» тривалістю 02 хв. 41 сек., «NOR_8888888_000000_5033_0984» тривалістю 02 хв. 30 сек. Всі відеозаписи зроблені на нагрудну камеру працівників поліції, обставини та факти, зафіксовані на них, за датою, часом та місцем узгоджуються з тими, що розглядаються в межах даної справи.

При дослідженні першого відеозапису судом встановлено, що на ньому зображений ОСОБА_1 біля автомобіля ЗАЗ 119204, державний номерний знак НОМЕР_1 . Вказаний автомобіль в нерухомому стані стоїть на паркувальному місці біля супермаркету «Фора», двигун в транспортному засобі не заведений, жодних ознак щодо того, що вказаний автомобіль до цього нещодавно перебував у русі немає. На відеозаписі також відображено два екіпажі поліції Вишгородського РУП ГУНП в Київській області та інший екіпаж поліції, який згодом дійсно залишає місце події.

Сам відеозапис вже розпочинається з моменту пропозиції працівників поліції до ОСОБА_1 пройти у встановленому законодавством порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, після чого ОСОБА_1 відмовляється та повідомляє, що йому відомі наслідки відмови від проходження огляду. ОСОБА_1 дійсно з самого початку на запитання працівників поліції підтверджує факт вживання алкогольних напоїв, а потім змінює свою позицію, зазначаючи, що вживав лише лікарські препарати, а не алкогольні напої.

При цьому, як вбачається з відеозапису, на запитання працівників поліції, яке ставиться вже після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, щодо керування транспортним засобом ОСОБА_1 так і не дає однозначної категоричної та ствердної відповіді, з якої б можна було підтвердити факт керування ним автомобілем.

Усі подальші дії та обставини, які зафіксовані на першому та другому відеозаписах, стосуються оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення та жодних відомостей щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом не містять.

Зважаючи на обмежений доказовий матеріал, судом було витребувано у Вишгородського РУП ГУНП в Київській області (а.с. 13) весь наявний та повний відеозапис, що здійснювався працівниками поліції за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з листа начальника Вишгородського РУП ГУНП в Київській області від 21.02.2024 року № 963вх (а.с. 15), під час направлення адміністративної справи до суду було надано весь наявний відеозапис з нагрудної камери працівників поліції. Таким чином, будь-який інший відеозапис обставин і подій, що мали місце 05.01.2024 року, в межах даної справи відсутній.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що з наданої працівниками поліції відеофіксації, що здійснювалася на нагрудну камеру, не вбачається не тільки безпосереднього факту виконання ОСОБА_1 технічних функцій водія, але і навпаки зафіксована обстановка не дає можливості «поза розумним сумнівом» зробити висновок щодо доведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Наданий суду відеозапис з нагрудної камери працівників поліції не містить жодного відображення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, підтвердити доводи щодо зупинки ОСОБА_1 іншим екіпажем поліції та здійснення ними фіксації факту зупинки не виявилося за можливе, не зважаючи на вжиті судом заходи, свідки в межах даної справи відсутні, будь-яких інших матеріалів будь-якого характеру, які б вказували на керування ОСОБА_1 транспортним засобом, в матеріалах справи немає.

З урахуванням вищевикладеного суд також приходить до висновку, що надані матеріали справи про адміністративне правопорушення у переважні більшості стосуються відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що ним не заперечувалося.

Єдиним документом, що відображає факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом є протокол про адміністративне правопорушення. У той же час протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Протокол не може бути єдиним, однозначним та беззаперечним доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, матеріали справи не містять жодного належного, допустимого, достовірного доказу, у тому числі аудіо- та відеозапису, пояснень свідків, на основі яких суд мав би можливість встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

При цьому відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення; суд також не має права самостійно відшукувати/збирати докази на підтвердження винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин суд в аспекті вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності робить висновки на основі тих матеріалів справи, що були надані уповноваженими на це посадовими особами. Наявні матеріали справи не дають можливості «поза розумним» сумнівом підтвердити версію обвинувачення, зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також виключити ймовірність існування інших розумних версій пояснення обставин, про які йдеться у протоколі.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У свою чергу відповідно до п. 1.10 ПДР України - водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що чинним законодавством заборона керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також обов`язок на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння покладається лише на осіб, які відповідно до чинного законодавства визнаються водієм транспортного засобу. Внаслідок цього до адміністративної відповідальності, що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, можуть бути притягнуті лише ті особи, які є водіями у розумінні чинного законодавства та здійснюють керування транспортними засобами.

Одночасно з цим суд доходить до висновку, що матеріали справи не містять жодного доказу, на основі якого суд міг би встановити, що ОСОБА_1 є водієм у розумінні чинного законодавства, а також встановити, що він керував транспортним засобом. Отже, ані факт того, що ОСОБА_1 є водієм, ані факт того, що він керував автомобілем, не доведені особами, уповноваженими на збирання доказів в межах провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Оскільки ОСОБА_1 не є водієм у розумінні чинного законодавства та не здійснював керування транспортним засобом, то відповідно до вищевикладених нормативних приписів на нього не поширюється обов`язок на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння. Внаслідок цього ОСОБА_1 не може нести відповідальність за порушення заборони, яка відповідно до чинного законодавства на нього не покладається.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що відповідно до презумпції невинуватості, яка закріплена у ст. 62 Конституції України, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, то суд доходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як і його вина у вчиненні цього правопорушення, не доведені. Тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з підстав відсутності у діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, лише у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Внаслідок цього судовий збір не підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 23, 33, 34, 35, 130, 247, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів.

Суддя О.В. Рукас