ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2024 р. Справа №597/1418/24

Суддя Заліщицького районного суду Тернопільської області Торська І.В., розглянувши в м.Заліщики матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділення поліції № 4 (м. Заліщики) Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя по АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовець, раніше до адміністративної відповідальності не притягався

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серія ЕПР1 №121418 від 02.09.2024 року о 01 год. 47 хв. в смт. Товсте, Дорога М-19 422 КМ, Доманове Ковель-Чернівці Тереблече 422 км водій ОСОБА_1 керував тз Skoda Octavia Combi д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки тз із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 7510 OIML №ARMF 0286, повірка дійсна до 02.11.2024 року, що підтверджується тестом номер 517 від 02.09.2024 результат огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9.А правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судові засідання ОСОБА_1 не з`явився. Захисником було подано витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 24.10.2024 року №305 про відрядження ОСОБА_1 для виконання завдань з протиповітряного прикриття об`єктів критичної інфраструктури в оперативне підпорядкування військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_2 . Враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе проводити розгляд справи у його відсутності.

Захисник адвокат Данильчук Н.Б. в судовому засіданні просив суд закрити провадження про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування таких вимог захисник просив врахувати те, ОСОБА_2 транспортним засобом 02.09.2024 року не керував, такі докази відсутні в матеріалах справи.

Судом досліджено наступні матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №121418 від 02.09.2024 року, рапорт інспектора взводу 2 роти 4 батальйону ЗПП в Тернопільській області ДПП, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздруківку газоаналізатора Alcotest Drager 7510 OIML №ARMF 0286 від 02.09.2024 року о 01 год. 09 хв., результат 1,66 проміле, DVD-R диск із записами відео реєстратора автомобіля, нагрудних боді-камер поліцейських, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (статті 252 КУпАП), вирішуючи справу, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 27 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. При цьому керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Тобто, процес доказування має бути спрямований на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у етапі сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

У постанові Верховного Суду від 20.02.2019 №К/9901/21130/18 (справа №404/4467/16-а) йдеться, зокрема, про таке: «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Слід зазначити, що дії ОСОБА_1 не відповідають визначенню поняття «керував транспортним засобом», адже доказів, що він керував транспортним засобом на момент пред`явлення йому підозри працівниками поліції суду не надано.

До матеріалів справи додано відеозапис із реєстратора службового автомобіля працівників поліції IMG 8659 (00:49:50) з якого встановлено, що з автомобіля Skoda Octavia Combi д.н.з. НОМЕР_1 , який зупинився на вимогу працівників поліції, зі сторони переднього пасажирського сидіння, вийшов ОСОБА_1 . Такий ж факт підтверджується відео з бодікамери поліцейського part_00000_export-gl8sb (на 1 год. 40 хв.).

Відео (part_00000_export-gl8sb) з боді-камери поліцейського розпочинається з перевірки документів ОСОБА_1 та особи, який перебував на пасажирському сидінні, а також протягом 8 хв. поліцейські з`ясовували хто керував транспортним засобом ОСОБА_1 чи інша особа. В подальшому після згоди ОСОБА_1 про керування транспортним засобом саме ним, поліцейським названо останньому ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на такий стан на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 дав згоду.

В той же час, з відео реєстратора службового автомобіля поліцейських та відео з бодікамери наявні докази, що відразу після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 вийшов з автомобіля зі сторони переднього пасажирського сидіння та відсутня відео фіксація, що ОСОБА_1 виконував функцію водія під час руху транспортного засобу. Працівниками поліції взято до уваги твердження ОСОБА_1 , що саме він керував транспортним засобом, який в свою чергу намагався допомогти уникнути адміністративної відповідальності іншій особі, відомості про яку відсутні в матеріалах справи.

Враховуючи те, що відсутні будь-які докази, які б вказували на керування ОСОБА_1 т/з, тому є підстави вважати, що протокол ЕПР1 №121418 від 02.09.2024 року не відповідає дійсності.

Відповідно до ст. 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина друга статті 251 КУпАП).

Також судами вищих інстанцій неодноразово зверталася увага на те, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, тому як і у кримінальному провадженні суд у справах про адміністративні правопорушення повинен бути неупередженим і безстороннім, а відтак не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу, самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, а судовий розгляд повинен провадитися виключно в межах обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Недотримання таких засад означатиме неминуче перебирання судом на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що в свою чергу є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України», заява №16347/02, заява №926/08, стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», постанови Київського апеляційного суду від 24.12.2019 у справі №761/26744/19, від 23.09.2019 у справі №753/9705/19 та інші, які є остаточними в подібній категорії справ).

Нормою ст.266 КпАП України передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

За правилами кодексу України про адміністративні правопорушення, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ґрунтуючись на нормах статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вище викладених обставин суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене та керуючись ст. 130, ст.ст. 247, 284 КУпАП, суддя, -

постановила:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.В.ТОРСЬКА