Провадження №: 3/336/112/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дмитрюк Оксана Вікторівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ст.ст. 122-4, 124, 130 ч. 1, 139 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

20.11.2023 р. до суду надійшла справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Відповідно до протоколу серії ААД № 620512 від 12.11.2023 р., 12.11.2023 р. о 21 год. 30 хв. в м. Запоріжжя, по вул. Іванова, 81а водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN CC SPORT», д.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови та координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального приладу Alcotest Drager 6810 та у медичному закладі відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Крім того, 20.11.2023 р. до суду надійшла справа про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Відповідно до протоколу серії ААД № 511007 від 12.11.2023 р., 12.11.2023 р. о 21 год. 30 хв. в м. Запоріжжя, по вул. Іванова, 81а водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN CC SPORT», д.н. НОМЕР_1 , не був уважним за кермом, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, не вибрав безпечної швидкості руху при зміні напрямку руху, не впевнився в безпеці та здійснив наїзд на бордюрний камінь та допустив виїзд за межі проїзної частини. В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих осіб немає.

Згідно протоколу ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3б, 10.1, 12.1 ПДР України.

Також 20.11.2023 р. до суду надійшла справа про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 .. Відповідно до протоколу серії ААД № 511009 від 12.11.2023 р., 12.11.2023 р. о 21 год. 30 хв. в м. Запоріжжя, по вул. Іванова, 81а водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN CC SPORT», д.н. НОМЕР_1 , та ставши учасником дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце пригоди.

Згідно протоколу ОСОБА_1 порушив п. 2.10а ПДР України.

20.11.2023 р. до суду надійшла справа про адміністративне правопорушення за ст. 139 КУпАП відносно ОСОБА_1 .. Відповідно до протоколу серії ААД № 511008 від 12.11.2023 р., 12.11.2023 р. о 21 год. 30 хв. в м. Запоріжжя, по вул. Іванова, 81а водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN CC SPORT», д.н. НОМЕР_1 , не був уважним за кермом, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, не вибрав безпечної швидкості руху при зміні напрямку руху, не впевнився в безпеці та здійснив наїзд на бордюрний камінь, в результаті чого його було пошкоджено.

Згідно протоколу ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3б, 10.1, 12.1 ПДР України.

Постановою судді від 26.02.2024 р. справи об`єднані в одне провадження.

10.01.2024 р. представником ОСОБА_1 адвокатом Полуляхом С.Ю. до суду подані письмові пояснення по справі про адміністративне правопорушення, зміст яких зводиться до того, що під час дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 знаходився в салоні автомобіля «VOLKSWAGEN CC SPORT», д.н. НОМЕР_1 , як пасажир, про що останній зазначав під час складання протоколів.

06.02.2024 р. у суді ОСОБА_1 вину у вчинених правопорушеннях, передбачених ст.ст. 122-4, 124, 130 ч. 1, 139 КУпАП, не визнав. Пояснив, що 20.11.2023 р. о 21 год. 30 хв., біля будинку № 81а по вул. Іванова в м. Запоріжжі, автомобіль «VOLKSWAGEN CC SPORT», д.н. НОМЕР_1 , у якому він знаходився у якості пасажира, потрапив у ДТП, а саме: виїхав на зелену зону та наїхав на бордюрний камінь. Після ДТП він покинув транспортний засіб, щоб купити води, в цей час його наздогнала поліція та затримала. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, оскільки не керував автомобілем, який став учасником ДТП.

Допитаний у суді 06.02.2024 р. свідок ОСОБА_2 пояснив, 20.11.2023 р. о 21 год. 30 хв. він рухався на автомобілі «VOLKSWAGEN CC SPORT», д.н. НОМЕР_1 , в якому в якості пасажирів знаходились ще двоє чоловіків: один на ім`я ОСОБА_3 , який сидів на передньому пасажирському сидінні, інший ОСОБА_4 , який знаходився на задньому лівому пасажирському місці. В районі будинку № 81а по вул. Іванова, він не впорався з керуванням та виїхав на зелену зону. Після ДТП вони розгубились і залишили транспортний засіб. Також, повідомив, що особисто викликав поліцію та повідомляв, що за кермом автомобіля знаходився саме він.

Свідок ОСОБА_5 , який викликався у судові засідання 06.02.2024 р. і 22.02.2024 р., до суду не з`явився. Згідно пояснень, наявних в матеріалах справ про адміністративні правопорушення, ОСОБА_5 зазначав, що 12.11.2023 р. приблизно о 21.30 год. рухався в пішому порядку по пр.Моторобудівників в бік вул.Герої 55 бригади та, підійшовши до кільця, знаходячись біля буд.81-а по вул.Іванова, почув звук удару та побачив, як транспортний засіб Фольксваген білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , виїхав із проїзної частини та виїхав на розділове коло і там зупинився. Із пасажирської двері вийшов чоловік, високого зросту, крупної статури, одягнутий в темний одяг. Після чого із водійського місця вийшов інший чоловік, одягнутий в сіру кофту, штани темного кольору, невисокого зросту, з короткою зачіскою та побіг по пр.Моторобудівників в бік ОСОБА_6 , після чого він зателефонував на лінію 102 і повідомив про ДТП. В цей час на місце пригоди повернувся водій транспортного засобу, забрав особисті речі та знову пішов з місця пригоди, після чого під`їхав екіпаж поліції. Свідок описав ситуацію та повідомив, що водій з місця пішов. ОСОБА_5 сів до поліцейської машини та розпочали пошуки водія, якого виявили навпроти АТБ, поблизу квіткового магазину.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його представника адвоката Полуляха С.Ю., свідка ОСОБА_2 , оглянувши відеозапис та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, 130 ч. 1, 139 КУпАП, з таких підстав.

Стаття 9 КУпАП зазначає, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як випливає із ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 р., кожна людина, звинувачена в скоєнні кримінального злочину, вважається невинуватою до тих пір, поки його провина не доведена відповідно до закону. Кожна людина при визначенні його громадянських прав і обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і неупередженим судом.

Обов`язком суду є забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини»,» Отцюрк проти Німеччини»,» Девеєр проти Бельгії»,» Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Правопорушення, за які ОСОБА_1 притягується до відповідальності (ч.1 ст. 130, ст.124, 139, 122-4 КУпАП), з урахуванням практики Європейського суду з прав людини («тест Енгеля») є видом відповідальності, які відповідно до цілей Конвенції вважаються кримінальними.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою, суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання) «поза розумним сумнівом», який означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Подібне роз`яснення зазначеного принципу надає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини ,зокрема, у п.54 рішення від 06.12.2007 р.у справі «Козинець проти України».

Згідно вимог ч. 1 ст. 245, ст. 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Склад правопорушення, визначеного статтею 124 КУпАП, передбачає порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Стаття 122-4 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Статтею 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за відмову від проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Статтею 139 КУпАП передбачено відповідальність за пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст.252 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення…

Згідно зі ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення, в тому числі, зазначаються пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, які також є доказом у справі, як це передбачено ст.251 КУпАП.

Як вбачається з протоколу ОСОБА_1 від надання письмових пояснень та підпису у протоколі відмовився.

Як встановлено судом з показів свідка ОСОБА_2 , у ситуації, що розглядається, ОСОБА_1 транспортним засобом «VOLKSWAGEN CC SPORT», д.н. НОМЕР_1 , який належить останньому на праві власності та який став учасником дорожньо-транспортної пригоди, не керував.

До протоколу додано відеозапис з реєстратора персонального мобільного Motorola Solution НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , на якому не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відеозапис починається з моменту, коли ДТП вже сталася і транспортний засіб знаходиться на зеленій зоні. Також, на відеозапису зафіксовано, як ОСОБА_1 підтверджує працівникам патрульної поліції свою непричетність до керування транспортним засобом.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 26 постанові Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.п. 2.3б, 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; при обранні у встановлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати можливість постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним; перед початком руху або будь-яким перестроюванням, зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.

Аналіз наведених обставин та положень закону свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 порушень вимог п.п. 2.3б, 10.1, 12.1 ПДР України, а відповідно і складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 139 КУпАП, і, як наслідок, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Таким чином, суддя приходить до висновку про недоведеність матеріалами справи порушення водієм ОСОБА_1 і вимог п.2.10 (а) Правил дорожнього руху України, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б беззаперечно підтверджували те, що останній керував транспортним засобом, який став учасником дорожньо-транспортної пригоди, та залишив місце пригоди, до якої він був причетний.

Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання особою функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксування.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, належними та допустимими доказами не доведена.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він транспортним засобом не керував не спростовані, а навпаки підтверджені оглянутим судом відеозаписом, показами свідка ОСОБА_2 , що свідчить про відсутність об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відеозапис та рапорт співробітника патрульної поліції (без підпису), як і схеми дорожньо-транспортної пригоди, не містять обвинувальних фактів, які б підтвердили, що саме ОСОБА_1 , за вказаних у протоколах обставин, керував автомобілем, і, як водій, пошкодив транспортний засіб та бордюрний камінь, після чого покинув місце пригоди, та мав обов`язок пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, від чого відмовився.

Пояснення свідка ОСОБА_5 , який не був безпосередньо допитаний під час судового розгляду, та зміст свідчень якого зводиться до того, що після ДТП бачив двох чоловіків, які вийшли з автомобіля і яких описав за одягом та статурою, не є безумовним доказом того, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу 12.11.2023 р. о 21.30 год.

Вищевикладене свідчить про те, що при складанні відносно ОСОБА_1 протоколів про адміністративне правопорушення не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, керуючись положеннями ч. 3 ст. 62 Конституції України про тлумачення сумнівів щодо доведеності вини на користь обвинуваченої особи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 139, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.ст. 122-4, 124, 130 ч. 1, 139 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях ознак складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Дмитрюк

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік