Провадження №3/748/2856/24
Єдиний унікальний № 748/4551/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2024 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Костюкової Т.В.,

при секретарі Шкоді А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за частиною 1 статті 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №263796 від 26.10.2024 року вбачається, що 26.10.2024 року об 19 год. 10 хв. ОСОБА_1 , за місцем спільного проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме: ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 , за що передбачена відповідальність, згідно ч.1 ст.173-2 КУпАП.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП права ОСОБА_1 роз`яснені.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, заначивши що саме він 26.10.2024 року викликав поліцію, так як його колишня дружина ОСОБА_2 почала нецензурно лаятися в його бік і кидатися посудом (каструлею). Не бажаючи розпалювати конфліктну ситуацію, він викликав поліцію та вийшов на двір, де і знаходився до приїзду поліцейських.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в його діях відсутні ознаки складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Згідно ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, поширюється на ряд осіб, зокрема, і на колишнє подружжя. Відповідно до положень ч.1 ст.173-2 КУпАП, складом адміністративного правопорушення є, зокрема, умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає, зокрема, словесні образи, погрози, приниження, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, під домашнім насильством, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Приписами ч.2 ст.251, ст.255 КУпАП визначено, що співробітники поліції зобов`язані збирати докази для підтвердження обставин, вказаних ними в протоколі про адміністративне правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

В розпорядження суду в обґрунтування наявності в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення надано: серії ВАД №263796 від 26.10.2024 року, заяву та письмові поясненнями ОСОБА_2 ; копію термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №496086; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 26.10.2024 року.

Суд відмічає, що форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 26.10.2024 року, винесена відносно постраждалої особи ОСОБА_1 . Кривдником у формі оцінки ризиків визначена ОСОБА_2 ( а.с 7)

Зміст термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №496086, який долучений до протоколу, через погану якість не можливо прочитати, окрім підпису особи відносно якої останній був винесений. В судовому засіданні ОСОБА_1 вказав на те, що йому даний не підпис не належить, а відповідно зазначене зауваження суд бере до уваги , та як в сукупності з формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 26.10.2024 року, де ОСОБА_1 є постраждалою особою, а не кривдником, суд приходить до висновку, що даний доказ є неналежним доказом, як і форма оцінки ризиків.

Із пояснень ОСОБА_1 в протоколі та в судовому засіданні встановлено, що між ним та колишньою дружиною чоловіком ОСОБА_2 виникла конфліктна ситуація на побутовому ґрунті.

Незважаючи на відсутність у матеріалах справи будь-яких інших доказів в підтвердження вчинення ОСОБА_1 психологічного насильства, працівниками поліції було складено адміністративний протокол за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Суд зазначає, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

У той же час, під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію, несумісну з інтересами іншої сторони.

Отже, сама по собі нецензурна лайка в бік потерпілої особи не формують собою домашнє насильство, а утворюють склад адміністративного правопорушення лише у тому випадку, коли вони спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями ст.245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали в суду сумніви.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, матеріали справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП, а відтак суд позбавлений можливості однозначно оцінити його дії як такі, що містять склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, а відтак провадження у справі підлягає закриттю за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.7, 173-2 ч.1,245,247,256,278,280 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.В.Костюкова