Справа№ 953/9048/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2024 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Бородіна Н.М. розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові матеріали, які надійшли з Ради адвокатів Харківської області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , громадянина України, працюючого генеральним директором АТ «Харківенергозбут», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Гоголя, буд.10,

за ч.5 ст.212-3 КУпАП,-

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ХВ №16 від 23.09.2024, 20.08.2024 генеральний директор АТ «Харківенергозбут» ОСОБА_1 відмовив в наданні інформації на адвокатський запит від 30.07.2024 №30/07 адвоката Заворотнього Антона Валерійовича, чим порушив вимоги ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а саме: право адвоката на повне отримання інформації, необхідної для надання правничої допомоги за Договором про надання професійної правничої (правової) допомоги від 29.07.2024.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. В матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_1 , адресовані Раді адвокатів Харківської області (вх.№1106 від 23.09.2024), в яких останній, зокрема, зазначив, що жодної відповіді (у тому числі у наданні інформації) на адвокатський запит адвоката Заворотнього А.В. від 30.07.2024 №30/07 не надавалося, а тому відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.5 ст.212-3 КУпАП.

Конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Оскільки неявка ОСОБА_1 відповідно до вимог

ст. 268 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи, клопотань не надано, суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності, за наявними доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1ст. 9 КпАП України.

Відповідно до положеньст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зіст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Слід також звернути увагу, що відповідно дост.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод(далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами ч.2ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 251, 252КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішенні Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року відображено послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними судами.

Положеннями ст.9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення - сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до адміністративної відповідальності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом. (ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації»)

У п. 4.1 рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010КСУ дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

В розумінні ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.

А відтак, у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, безсумнівно, зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які у разі визнання особи винною повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.

У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.

В підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 212-3 КУпАП Радою адвокатів Харківської області до матеріалів справи надані наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ХВ №16 від 23.09.2024, копіюю заяви адвоката Заворотнього А.В. за вих.№28/08 від 28.08.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності за відмову в наданні інформації на адвокатський запит; копію листа адвоката Заворотнього А.В. за вих.№12/08 від 12.08.2024; копією відповідей т.в.о. генерального директора ПАТ «Харківенергозбут» ОСОБА_2 від 23.08.2024 за вих.№01-23/5164, від 20.08.2024 за вих.№01-23/5100, від 06.08.2024 за вих.№01-23/4859 на адвокатські запити за вх.№23723 від 20.08.2024, за вх.№23353 від 14.08.2024, за вх.№21671 від 31.07.2024; копії адвокатських запитів ОСОБА_3 від 30.07.2024 за вих.№30/07, від 20.08.2024 за вих.20/08, адресованих АТ «Харківенергозбут»; витяг з протоколу засідання Ради адвокатів Харківської області від 08.09.2021 №16; копію листа члена Ради адвокатів Харківської області Сіренко О. за вих.№362 від 16.09.2024, адресованого генеральному директору АТ «Харківенергозбут», а також адвокату Заворотньому Антону; описом вкладення у цінне з описом №130, складеним АТ «Укрпошта» про направлення на ім`я генерального директора АТ «Харківенергозбут» ОСОБА_4 супровідного листа за вих.№362 від 16.09.2024 та засвідченої копії витягу з протоколу №16 від 08.09.2021; рекомендоване повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу на відправлення №033; письмові пояснення ОСОБА_4 , адресовані Раді адвокатів Харківської області; копію наказу в.о. генерального директора ПАТ «Харківенергозбут» ОСОБА_5 №89 від 25.04.2019; перелік відомостей, що становлять комерційну таємницю та конфеденційну інформацію; описом вкладення у цінне з описом №795, складеним АТ «Укрпошта» про направлення на ім`я генерального директора АТ «Харківенергозбут» ОСОБА_4 супровідного листав за вих.№373 від 26.09.2024 та протоколу ХВ №16 від 23.09.2024; фіскальний чек.

Однак, вказані докази суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззаперечну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5ст.212-3 КУпАП, виходячи із наступного.

Так, за змістом статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд зазначає, що протокол серії ХВ №16 від 23.09.2024 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо його змісту.

Так, у протоколі повинно бути зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Частиною 5 статті 212-3 КУпАП передбачена відповідальність за неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Тобто, об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у неправомірній відмові в наданні інформації, несвоєчасному або неповному наданні інформації, наданні інформації, що не відповідає дійсності, у випадках, коли така інформація підлягає наданню на запит громадянина чи юридичної особи відповідно до названого Закону.

За положеннями ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05.07.2012, під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб); представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами; ознайомлюватися на підприємствах, в установах і організаціях з необхідними для адвокатської діяльності документами та матеріалами, крім тих, що містять інформацію з обмеженим доступом.

За змістом положень частин 1 та 2 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

Таким чином склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП, буде наявним не по факту ненадання інформації, а у разі невиконання вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» в межах, встановлених у ньому строків.

Відповідно до ч.2,3 ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність »орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом. У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту. Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Отже, відповідальність у такому разі настає на 6-й день після отримання адвокатського запиту, якщо строк не було продовжено. Тому такі обставини події (місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення) підлягають обов`язковому зазначенню у протоколі.

Разом з тим, складений відносно ОСОБА_1 протокол не містить необхідної інформації, а саме є незрозумілим, чому датою вчинення адміністративного правопорушення зазначено саме 20.08.2024 року. Так, з матеріалів справи, зокрема, заяви адвоката Заворотнього А.В. про притягнення до адміністративної відповідальності вбачається, що з адвокатським запитом та доповненнями до нього ОСОБА_3 звертався до АТ «Харківенергозбут» 30.07.2024, 12.08.2024 та 20.08.2024, а відповіді на них були складені АТ «Харківенергозбут» 06.08.2024, 20.08.2024 та 23.08.2024. Враховуючи вказані обставини, зміст протоколу не дозволяє зробити висновок про те, коли саме було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.212-3 КУпАП. Зазначення даних обставин, за змістом ч.5 ст.212-3 КУпАП у взаємозв`язку зі ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», є обов`язковим для утворення складу адміністративного правопорушення.

Крім того, зі місту протоколу вбачається, що в ньому взагалі не міститься відомостей про те, яка саме інформація була запитувана адвокатом, чи пов`язана така інформація із предметом правової допомоги та яким саме, чи було надано на такий запит відповідь, та з урахуванням наявних відповідей т.в.о генерального директора «Харківенергозбут» ОСОБА_2 від 06.08.2024, 20.08.2024 та 23.08.2024, чому їх слід вважати саме як відмову в наданні інформації на адвокатський запит.

Протокол про адміністративне правопорушення, який з огляду на наявний кримінальний аспект та підхід до цієї категорії справ практикою ЄСПЛ, є по суті обвинуваченням, взагалі не містить жодної інформації про вчинене правопорушення, аналіз певних дій (бездіяльності) посадової особи з огляду на характер запитуваної інформації, можливості її надати тощо, в ньому констатується лише сам факт неправомірної відмови в наданні інформації, а тому слід визнати, що фабула правопорушення взагалі не викладена, таке обвинувачення є неконкретизованим, що в свою чергу ускладнює та фактично порушує право ОСОБА_1 на захист від такого обвинувачення. Такий спрощений та формальний підхід у складанні протоколу про адміністративне правопорушення є недопустимим.

Ускладнює, а фактично робить неможливим перевірити доведеність такого обвинувачення судом, який, діючи відповідно до засад змагальності та диспозитивності, позбавлений можливості змінювати обвинувачення в сторону збільшення, так як така функція притаманна лише органу обвинувачення (органу, який склав протокол про адміністративне правопорушення), що не сприяє додержанню вимог ст.1,7 КУпАП.

Також, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено перелік матеріалів, що додаються до протоколу.

Крім того, ст.265 КУпАП передбачено, що протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Тобто, у разі наявності потерпілого у справі, його підпис є обов`язковим відповідно до вимог КУпАП України, який має вищу юридичну силу щодо підзаконних нормативно-правових актів.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що потерпілим у справі є адвокат Заворотній А.В.

Водночас, відповідно до ч.1 ст.269 КУпАП, потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Правопорушення, передбачене ч.5 ст.212-3 КУпАП, відноситься до глави 15 КУпАП, яка передбачає відповідальність за вчинення адміністративних правопорушень, що посягають на встановлений порядок управління.

Родовим об`єктом адміністративних правопорушень, що містяться у главі 15 КУпАП, є суспільні відносини щодо дотримання норм і правил у сфері встановленого порядку управління.

Шкідливі наслідки протиправного діяння, передбачені лише в декількох складах правопорушень, що містяться у главі 15 КУпАП, зокрема, передбачених ч.2 ст.189-2, ст.ст.198, 212-5 КУпАП.

Склад адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , є формальним, що свідчить про те, що в даній категорії справ відсутній потерпілий.

В контексті даної конкретної справи, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було обґрунтовано якої саме шкоди моральної, фізичної або майнової було заподіяно саме адвокату Заворотньому А.В. для визнання його потерпілим.

Крім того, суд вбачає, що протокол ХВ № 16 від 23.09.2024 складений з порушенням вимогст.254 КУпАП.

Так, як вбачається з матеріалів справи адвокат Заворотній А.В. звернувся до АТ «Харківенергозбут» з запитом та доповненнями до нього 30.07.2024 12.08.2024 та 20.08.2024, відповіді т.в.о генерального директора «Харківенергозбут» ОСОБА_2 датовані 06.08.2024, 20.08.2024 та 23.08.2024, адвокат Заворотній А.В. звернувся до Ради адвокатів Харківської області 28.08.2024 року (вх.№1030), а протокол про адміністративне правопорушення було складено лише 23.09.2024, тобто майже через місяць після звернення адвоката Заворотнього А.В. до Ради адвокатів Харківської області з заявою про притягнення до адміністративної відповідальності.

Оскільки суд позбавлений можливості самостійно змінювати обставини події, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, то протокол від 23.09.2024 року не може бути визнаний належним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП, що в свою чергу унеможливлює зробити аналіз належності наданих на його підтвердження доказів в призмі висунутого обвинувачення.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В п. 39 Рішення ЄСПЛ «Лучанінова проти України» Суд зробив висновок, що з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушив заявник у зазначеній справі, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням, Суд вважає, що провадження, про яке йдеться (справа про адміністративне правопорушення), є кримінальним для цілей застосування Конвенції.

Згідно зі статтею 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що уповноваженою Радою адвокатів Харківської області при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були порушенні вимоги КУпАП, за яких цей протокол не можна визнати належним та допустимим доказом.

Так, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Наявність обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення ЄСПЛ, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series А заява № 25).

За таких обставин, враховуючи, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були порушенні вимоги КУпАП, за яких цей протокол не можна визнати належним та допустимим доказом, то зазначені порушення слід визнати істотними, які унеможливлюють встановлення у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП, за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 .

На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, керуючись ст. 212-3 ч.5,221,283,284,285,287-289,294 КУпАП, суд,-

постановив:

Провадження в справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1ч.1ст.247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП .

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.М. Бородіна