Справа № 305/1210/24
Номер провадження 3/305/726/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2024. Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Ємчук В.Е., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Качінь, Камінь-Каширського району, Волинської області, мешканця АДРЕСА_1 , інспектора прикордонної служби 1 категорії - техніка групи зв`язку відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В),

за ч.2 ст.172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 004004 від 16.04.2024 вбачається, що вперіод з 20.00 год. 20.03.2024 по 08.00 год. 21.03.2024, ОСОБА_1 виконував наказ на охорону державного кордону в прикордонному наряді «Оператор комплексу спеціальних технічних засобів» із завданням охорони визначеної ділянки державного кордону шляхом дистанційного контролю з використанням камер відеоспостереження.

За результатами службового розслідування було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 неякісно організував несення служби в прикордонному наряді «Оператор комплексу спеціальних технічних засобів», що виразилось у невиявлені ним факту фіксації камерою відеоспостереження о 07.10 21.03.2024 руху трьох осіб в напрямку державного кордону з України в Румунію в районі 317 прикордонного знаку, що в свою чергу спричинило несвоєчасне вжиття заходів щодо пошуку і затримання осіб, можливо причетних до протиправної діяльності, та призвело до незаконного перетину державного кордону трьома громадянами України, затриманими прикордонною поліцією Румунії близько 08.15 21.03.2024 на напрямку 319 прикордонного знаку, навпроти ділянки відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В).

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 6 глави 2 та абзаців 6, 7, 9, 11 пункту 18 глави 5 розділу II Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 № 1261, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1391/27836, тобто вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , вину свою не визнав та пояснив слідуюче: наступне, що ніс службу в п/н «ОКСТЗ». Для спостереження використовуються відеокамери «HIKVISION 11од., з флеш накопичувачем 32-64 Гб, терміном зберігання від однієї доби до трьох, що забезпечує безперебійний запис (в разі наявності електроенергії), система передачі даних відеозапису і відеосигналу здійснюється за допомогою роутера і сім картки мережі «Київстар», так як сигнал мережі «Київстар», та й інших мобільних операторів в гірській місцевості населеного пункту «Ділове» не є стійкий, під час ведення спостереження відбуваються періодичні зависання відео зображення (на різних камерах по різному) інколи від 2сек. до 3-5 хв., а інколи і 25-30хв., аж до перезавантаження АРМ, а інколи і роутера за місцем знаходження, та запис здійснений на відеокамеру де в повторі можна переглядати без затримки в разі наявності сигналу. Так і під час несення служби в п/н «ОКСТЗ» він якраз знаходився за екранами моніторів, вважає що відео могло перескочити по часу, так як таке можливо і неодноразово відбувається, на камерах рух не інтенсивний, або взагалі відсутній, за зависанням по часу не можливо устежити, час однаковий на всіх камерах де є модеми «Київстар», та зависання проходить по різному, спочатку одні потім інші, потім стабільна робота, потім знову все повторюється, навіть шляхом перезавантаження АРМ, не завжди вдається цього запобігти. Просить провадження по справі у відношенні нього закрити на підставі ст. 247 КУпАП, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши фактичні обставини справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази у їх сукупності, суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Відповідальність за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП настає за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинені в умовах особливого періоду.

На підтвердження наявності у діях чи бездіяльності ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення, особою, яка запровадила справу про адміністративне правопорушення, надано протокол про адміністративне правопорушення, службову характеристику, письмові пояснення ОСОБА_1 ; наказ «Про затвердження Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України" за № 1261 від 19.10.2015; копію службового посвідчення ОСОБА_1 ; висновок службового розслідування.

Оцінюючи належним чином зібрані у справі докази, суддя прийшов до наступних висновків.

Протокол про адміністративне правопорушення є актом обвинувачення, і сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, і являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

При цьому, як доказ вчинення адміністративного правопорушення, матеріали справи містять лише службову характеристику та копію службового посвідчення.

Водночас, зазначені документи є джерелом обставин, які характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а не безпосередньо фактичних даних, які свідчать про склад адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 .

Для підтвердження порушення така особа, повинна була б надати докази, у формі, зазначеній в ст. 251 КУпАП, зокрема, витяг з книги прикордонної служби ВПС Ділове» (тип В), про, те, що саме в період з 20:00 20.03.2024 по 08:00 21.03.2024 ніс службу «ОКСТЗ» ВПС саме ОСОБА_1 .

Однак, органом, який запровадив справу про адміністративне правопорушення, належних, допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується, не зібрано та до матеріалів справи не долучено.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно з ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно з якою «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцію, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно з вказаною правовою позицією ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Суддя не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

При цьому, визнання особою вини не може бути єдиним та беззаперечним доказом і не звільняє особу, уповноважену на складання протоколу про адміністративне правопорушення від всебічної, повної та неупередженої перевірки та оцінки показань окремо та всієї доказової бази у сукупності.

Однак будь-яких інших доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, не надано.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу "Пол і Одрі Едвардз проти Об`єднаного Королівства" (N 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, оцінивши належним чином всі наявні у справі докази, суддя прийшов до висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого 2 ст. 172-18 КУпАП, що, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, є підставою для закриття провадження у справі.

Враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 251, 252, 247, 280, 284-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-18 Кодексу України про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок віднести за рахунок держави.

На постанову може бути подана апеляційна скарга безпосередньо в судову палату з кримінальних справ Закарпатського апеляційного суду або через Рахівський районний суд Закарпатської області, протягом 10 діб з моменту її проголошення.

Суддя Рахівського районного суду: В.Е. Ємчук