Справа № 526/3506/24
Провадження № 3/526/1544/2024
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 листопада 2024 року суддя Гадяцького районного суду Полтавської області Киричок С.А. розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 Миргородського РВП Головного Управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Атбасар, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

05.09.2024 року о 09 год 00 хв в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання в стані алкогольного сп`яніння, здійснив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме виражався нецензурною лайкою в її сторону, наніс декілька ударів рукою по обличчю та тулубу, чим завдано їй фізичного болю.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим, про що свідчить його підпис в протоколі. Заяви та клопотання про перенесення справи від нього не надходили.

Частина 2 ст. 268 КУпАП не передбачає обов`язкову присутність при розгляді справи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

Стаття 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Тобто особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи положення ст. 268 КУпАП вважаю за можливе розглянути справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 05.09.2024 року, рапортом помічника чергового ВП №1 (м. Гадяч) Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Кадная М.І., поясненнями правопорушника, протоколом про адміністративне правопорушення від 05.09.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Враховуючи викладене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП вчинення домашнього насильства.

Виходячи з матеріалів справи, тяжкості вчиненого правопорушення, відношення до скоєного, вважаю, що слід піддати стягненню у вигляді штрафу, так як саме таке адміністративне стягнення буде необхідним і справедливим з метою запобігання вчинення правопорушень в подальшому.

Керуючись ст.ст. 40-1, 173-2 ч.1, 221, 283, 284 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КпАП України та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн.

Стягти з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, та судовий збір вноситься особою, що притягнута до адміністративної відповідальності в установу банку України.

Штраф має бути сплачений особою, що притягнута до адміністративної відповідальності, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу 340 грн., а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд, строк пред`явлення до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: С. А. Киричок