Єдиний унікальний номер 756/6018/23
Апеляційне провадження № 33/824/1833/2024
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Журба С.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду м. Києві від 22 серпня 2023 року, прийняту відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 ),РНОКПП: НОМЕР_1 , офіційно працевлаштованої провідним фахівцем з публічних закупівель Київського психоневрологічного інтерната,

за ч.3 ст.163-14 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 26-29/2023пр від 02.05.2023 року ОСОБА_1 , будучи особою, на яку покладено функції уповноваженої особи з організації та проведення закупівель товарів, робіт та послуг, вартість яких не перевищує 50 тисяч гривень, спрощених закупівель та процедур закупівель Київського психоневрологічного інтернату, допустила порушення ч. 2 пункту 41 постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.2015 «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України від 25.12.2015 №922-VIIІ «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування», що полягає у невідхиленні тендерних пропозицій, які підлягали відхиленню, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 16414 КУпАП, що було виявлено 13.04.2023 при здійсненні відповідно до статті 8 вищевказаного Закону №922-VIIІ моніторингу процедури закупівлі за предметом закупівлі ДК 021:2015:33750000-2. Засобу для догляду за малюками, очікуваною вартістю 550 000 грн, яка проводилась Київським психоневрологічним інтернатом, висновок про результати моніторингу закупівлі від 13.04.2023 № 150.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 22 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 164-14 КУпАП, і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 грн., а також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536, 80 грн.

Не погоджуючись із таким висновком суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Дослідивши вказану скаргу, апеляційний суд дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Хоча чинним процесуальним законом і передбачене право апеляційного суду на вихід за межі доводів апеляційної скарги або прийняття нових доказів, які не досліджувалися раніше, однак випадки і підстави для цього чітко регламентовані законом. В даному випадку такі підстави відсутні, відтак апеляційний суд розглядає справу виключно у межах вимог апеляційної скарги.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення фактично не містить викладення суті вчинених ОСОБА_1 дій. В ньому лише декларативно зазначено про невідхилення тендерних пропозицій, які підлягали відхиленню. При цьому, сам протокол не розкриває жодної обставини таких дій, дату вчинення, місце, суть правопорушення, тощо.

Лише з долученого до матеріалів справи висновку провідного державного аудитора відділу моніторингу закупівель Північного офісу Держаудитслужби Лисициної Ю. вдається зрозуміти, що саме мав на увазі орган, який склав протокол про адміністративне правопорушення, інкримінуючи ОСОБА_1 невідхилення тендерних пропозицій, які підлягали відхиленню.

З точки зору апеляційного суду відсутність викладення обставин в протоколі про адміністративне правопорушення позбавляє можливості надання належної оцінки дій особи, що вже само по собі обумовлює недоведеність органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, наявності складу такого правопорушення.

Крім цього апеляційний суд звертає увагу також і на те, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 було інкриміновано порушення ч. 2 пункту 41 постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в України та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування».

З висновку про результати моніторингу закупівель, про який зазначено вище, вбачається, що дії, які інкриміновані ОСОБА_1 в якості правопорушення, були вчинені нею на початку лютого 2023р. (більш точна дата взагалі відсутня в матеріалах справи).

Редакція частини 2 пункту 41 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в України та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування», в рушенні якої звинувачується ОСОБА_1 , станом на початок лютого 2023р. передбачала наступне:

«Замовник відхиляє тендерну пропозицію із зазначенням аргументації в електронній системі закупівель у разі, коли тендерна пропозиція:

- не відповідає умовам технічної специфікації та іншим вимогам щодо предмета закупівлі тендерної документації;

- викладена іншою мовою (мовами), ніж мова (мови), що передбачена тендерною документацією;

- є такою, строк дії якої закінчився;

- є такою, ціна якої перевищує очікувану вартість предмета закупівлі, визначену замовником в оголошенні про проведення відкритих торгів, якщо замовник у тендерній документації не зазначив про прийняття до розгляду тендерної пропозиції, ціна якої є вищою, ніж очікувана вартість предмета закупівлі, визначена замовником в оголошенні про проведення відкритих торгів, та/або не зазначив прийнятний відсоток перевищення або відсоток перевищення є більшим, ніж зазначений замовником в тендерній документації;

- не відповідає вимогам, установленим у тендерній документації відповідно до абзацу першого частини третьої статті 22 Закону».

З наведеного вбачається, що жодним чином ті дії, які фактично були покладені Держаудитслужбою в основу звинувачення ОСОБА_1 , не підпадають під визначення ч. 2 п. 41 постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в України та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування» в редакції на час вчинення дій ОСОБА_1 .

В свою чергу невірна кваліфікація дій особи обумовлює відсутність підстав для констатації наявності складу адміністративного правопорушення інкримінованого їй, оскільки дане питання вирішується виключно в межах пред`явленого обвинувачення.

При цьому, як вже було зазначено вище, відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не мас: права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа мас захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, які, по суті, становлять виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на вищевикладене апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції і закриття провадження у справі у зв`язку з недоведеністю наявності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 07 серпня 2023 року, прийняту відносно ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити. Повернути грошові кошти, що були стягнуті з ОСОБА_1 на виконання постанови Оболонського районного суду м. Києві від 22.08.2023 року у справі №756/6018/23.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.О. Журба