Справа № 484/6361/23
Провадження № 3/484/129/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2024 року Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Мельничук О.В., розглянувши справу, яка надійшла до суду 16.11.2023 року від Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм ПП «Євротранс ЮГ», проживаючого по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 ч.1 КУпАП , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №482949 від 13.11.2023 року, 13.11.2023 року о 19.27 год. в м.Первомайськ по вул. Новогрушівська, 7, водій ОСОБА_1 керував т.з. «Mercedes-Benz City 65» д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу ALCOTEST на місці зупинки та від проходження в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутність, а також зазначив, що вину не визнає..

Враховуючи приписи ст. 268 КУпАП та з огляду на те, що участь особи, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, під час судового розгляду справи є необов`язковою, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, переглянувши відео запис, вважаю необхідним закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Диспозиція ч. 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Отже, об`єктивна сторона ч.1 ст.130 КУпАП характеризується такими діяннями: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів та 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в її вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України»(з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

ВС КАС у справі № 216/5226/16-а в постанові від 18.07.2019 р. вказав, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність учинюванних процесуальних дій (винесення постанови, складання протоколу).

Будь якого підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем матеріали справи не містять, CD-диск доданий до протоколу не є належним доказом по справі, з огляду на те, що в протоколі не заначено серійного номеру пристрою - бодікамери з якої проводилась відео фіксація.

Разом із тим, сам по собі факт перебування ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння не може свідчити про вчинення останнім правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки, достатніх доказів того, що саме вказана особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, матеріали справи не містять.

20.02.2019 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в рамках справи №404/4467/16-а зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, навіть знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна (рішення Дніпровського апеляційного суду від 07 лютого 2022 р. у справі№205/5986/21).

Суд не може прийняти, як належні докази пояснення свідків додані до протоколу, так як свідки не попереджались судом про кримінальну відповідальність і не допитувались в судовому засіданні.

Таким чином, знаходження особи поруч з транспортним засобом, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи навіть в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Освідування на стан сп`яніння особи, яка не була водієм не узгоджується з вимогами ст. 251, 280 КУпАП, оскільки лише водію при доказувані вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП може бути запропоновано у встановленому порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і лише при відмові водія пройти такий огляд його дії вказують на наявність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення в частині відмови від проходження такого огляду.

На підставі вищенаведеного, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Таким чином, вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні належними та допустимими доказами не доведена, а обставини зазначені в протоколі не підтверджені.

Слід також заначити, що акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та письмового направлення поліцейського, щодо проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 в медичному закладі, матеріали справи не містять, що суперечить обставинам викладеним в протоколі про адміністративне правопорушення та позбавляє суд повно та всебічно розглянути справу.

Крім того, суд взяв до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену у Постанові від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а, згідно з якою в силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви щодо винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що належних і допустимих доказів у підтвердження того, що автомобіль ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, останній керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння і відмовився від проходження огляду на місці зупинки та в медичному закладі на визначення стану сп`яніння, суду не надано.

Тобто в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як зазначено в ч.1,2ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.(ст.245 КУпАП)

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст. 130 КУпАП та керуючись ст.ст. 247, 251,280, 283, 284, 285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя: О.В. Мельничук