Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Таровської А.А., захисника Хохлова В.О., потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу захисника Хохлова В.О. в інтересах особи, щодо якої складені протоколи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , фізична особа-підприємець, на постанову судді Луцького міськрайонного суду від 25 січня 2024 року, якою останнього, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою суду ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення відповідно до вимог ст.36 КУпАП у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, 27.10.2023 о 18:23 год у м. Луцьку на перехресті вулиць Шевченка та Чернишевського, керуючи транспортним засобом марки Mercedes-Benz н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечну швидкість, не дотримався бокової дистанції, та здійснив зіткнення з транспортним засобом Opel Movano н.з НОМЕР_2 , який зупинився попереду, та, будучи причетним до ДТП, залишив місце події, та не повідомив працівників поліції про ДТП, чим порушив вимоги п. п. 2.3б, 2.10 а, 13.1 ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 122-4 КУпАП. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції захисник в апеляційній скарзі вказує на невідповідність постанови вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Посилається на те, що судом неповно та не об`єктивно з`ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимогам законодавства. Зазначає те, що в порушення вимог ст. 268 КУпАП судом безпідставно розглянуто справу, з огляду на заявлене клопотання про відкладення, чи порушено права ОСОБА_2 . Стверджує, що всі клопотання про відкладення були належним чином обґрунтовані. Вказує про відсутність доказів пошкодження двох транспортних засобів, недопустимість як доказу фото таблиці, різниці в часі подій та оформлення матеріалів. Також, з огляду на надіслання рішення суддею до АСДС 05.02.2023, реєстрацію 06.02.2024 та оприлюднення 07.02.2024 , вважає датою її винесення 05.02.2024, а відтак доцільність застосування положень ст.38 КУпАП. Просить скасувати постанову суду першої інстанції як незаконну та необґрунтовану, а справу закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП. Також поновити строк апеляційного оскарження, оскільки копію постанови захисник отримав 05.02.2024 ОСОБА_2 08.02.2024

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думки захисника, який апеляційну скаргу підтримав з викладених в ній підстав та просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, міркування потерпілого, який заперечив щодо задоволення скарги, суддя приходить до наступного висновку.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 та його захисник не були присутні під час розгляду справи щодо ОСОБА_2 в суді першої інстанції, копію постанови від 25.01.2024, яка надіслана 06.02.2024, останній отримав лише 08.02.2024, тому строк апеляційного оскарження постанови йому необхідно поновити, так як він пропущений із поважних причин.

У поданій апеляційній скарзі апелянт, серед іншого, вказує про порушення судом першої інстанції права на захист ОСОБА_2 , яке обґрунтоване посиланням на те, що справу було розглянуто у його відсутності та відсутності захисника.

Положеннями ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Змістом оскаржуваної постанови судді стверджується, що розгляд даної справи відбувся у відсутності ОСОБА_2 та захисника адвоката Хохлова В.О., які своєчасно та належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи, що не заперечується в апеляційній скарзі. 24.01.2024 на адресу суду від захисника Хохлова В.О. надійшло чергове клопотання про відкладення розгляду справи через тимчасову непрацездатність ОСОБА_2 . При оцінці зазначеного клопотання, суддею вказано про те, що розгляд справи неодноразово відкладався за клопотаннями, як захисника так і ОСОБА_2 (клопотання від 15.11.2023, 29.11.2023, 14.12.2023, 10.01.2024), а відтак чергове клопотання захисника від 24.01.2024, у зв`язку із перебуванням ОСОБА_2 на амбулаторному лікуванні, обґрунтовано не взято до уваги судом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Зважаючи на викладені обставини, очевидну обізнаність ОСОБА_2 та його захисника про місце розгляду справи, надмірну тривалість судового розгляду, неодноразово подані ними клопотання про відкладення розгляду справи, останнє з яких 24.01.2024, за умови закінчення строку накладення адміністративного стягнення, визначеного ст. 38 КУпАП, 27.01.2024, є свідченням їх неналежної процесуальної поведінки, спрямованої на свідоме затягування розгляду справи, а не порушення права на захист.

Не з`явився ОСОБА_2 і в суд апеляційної інстанції.

Чергове відкладення розгляду справи, у цьому конкретному випадку, нівелювало б завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, відповідальності перед суспільством, дало б можливість ОСОБА_2 уникнути відповідальності за вчинене (стаття 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.

Відповідно до ст. 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З наведеного слідує, що відповідальність за ст. 124 КУпАП наступає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, наслідком чого є ДТП із спричинення матеріальної шкоди іншим учасникам дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 13.1 ПДР України передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно з п. 2.10 а ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Перш за все ОСОБА_2 не заперечує факту керування 27.10.2023 у м. Луцьку на перехресті вулиць Шевченка та Чернишевського, транспортним засобом марки Mercedes-Benz н.з. НОМЕР_1 .

Крім того, у судовому засіданні інший учасник ДТП ОСОБА_1 підтримав надані ним пояснення після ДТП, що він керуючи транспортним засобом Opel Movano н.з НОМЕР_2 , стояв на перехресті вулиць Шевченка-Чернишевського, на світлофорі, коли був червоний сигнал, зупинився і відчув удар ззаду. Вказав, що водій зник з місця ДТП (а.с.4).

Факт вчинення ОСОБА_2 правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП, доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема: протоколами про адміністративне правопорушення, схемою ДТП, рапортом, письмовими поясненнями.

А також відеозапис повністю підтверджує обставини, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення.

Крім того, у схемі ДТП вказано характер видимих пошкоджень, а у поясненнях-запереченнях ОСОБА_2 сам вказує на незначне зіткнення, а відтак доводи апеляційної скарги цій частині не ґрунтуються на матеріалах справи.

Вищенаведені докази в своїй сукупності дають можливість чітко відтворити обставини події, які були на момент та після вчинення правопорушень.

Дані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.

Дана належна оцінка і версії ОСОБА_2 , щодо обставин події, з висновками викладеними в постанові суду погоджується і апеляційний суд.

Інші доводи апеляційної скарги, зокрема щодо різниці в зазначеному в протоколі та схемі ДТП часі, не є істотними в даному випадку та такими, які б давали підстави для скасування судового рішення. Більше того, вони не є такими, які вказують про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушень і, на думку суду, не вплинули на правильність прийнятого суддею першої інстанції рішення.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

А твердження апеляційної скарги що датою винесення постанови є 05.02.2024 не ґрунтується на матеріалах справи.

Враховуючи вищенаведені та зібрані по справі докази, суддя вважає, що суд першої інстанції, оцінивши всі докази в сукупності, обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Суддя суду першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення відповідно до вимог ст.33 КУпАП врахував характер правопорушень, дані про особу винного, які наявні в матеріалах справи, інші обставини справи, а тому призначив ОСОБА_2 адміністративне стягнення, у відповідності до вимог ч.2 ст.36 КУпАП, саме у виді штрафу, з чим повністю погоджується і апеляційний суд.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В

Поновити захиснику Хохлову В.О. в інтересах особи, щодо якої складені протоколи, ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника Хохлова В.О. в інтересах особи, щодо якої складені протоколи, ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду від 25 січня 2024 року, відносно нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Клок О.М.