Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/834/23
Провадження № 3/670/17/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року селище Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Мамаєв В.А., розглянувши матеріали, які надійшли із сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 3 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Віньківці Віньковецького району, Хмельницької області, одруженого, пенсіонера, особи з інвалідністю ІІ групи, місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 18.12.2023 року серії ААД № 306949, 18.12.2023 року в смт. Віньківці вул. Відродження водій ОСОБА_1 керував т/з марки ВАЗ 21043 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager 6810 ARAM, відповідно до тесту № 4957 від 19 год. 17 хв. 18.12.2023 року газоаналізатором Drager 6810 ARAM водій дійсно керував т/з в стані алкогольного сп`яніння (результат огляду 2,11 ‰, позитивний). Від проходження повторного огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що 18.12.2023 року він разом із братом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 поїхали в ліс пом`янути побратима ОСОБА_4 , який загинув на війні в 2023 році. В ліс їх привіз ОСОБА_5 лісі вони вживали алкоголь, та ОСОБА_6 разом із ОСОБА_3 поїхали, а ОСОБА_7 залишився із братом ОСОБА_2 чекати тверезого водія, який би забрав їх разом із автомобілем. Під час очікування вони змерзли та сіли в автомобіль. Пізніше до них під`їхали працівники поліції та ОСОБА_7 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння. Тест показав 2,11 ‰, однак він працівникам поліції говорив, що їх поліція не зупиняла. Він просто сидів у автомобілі і чекав тверезого водія. Просить закрити провадження за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Захисник Бабчинський В.К. вказував, що доказів керування ОСОБА_1 автомобілем працівники поліції не надали, а тому посилаючись на відсутність доказів складу адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 просив провадження в справі закрити.

Згідно п. 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року (надалі ПДР), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, в тому числі і за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно файлів відеофіксації, які містяться на DVD-R дисках в матеріалах справи, видно, що поліцейські підходять до нерухомого автомобіля; ОСОБА_1 продув аналізатор Drager Alcotest 6810 та погодився із результатом 2,11 ‰, про що свідчить підпис в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 вказав, що в той день він їздив з ОСОБА_1 , ОСОБА_9 та ОСОБА_3 в ліс, де хлопці поминали загиблого ОСОБА_10 та пили алкоголь. Пізніше він забрав ОСОБА_3 та поїхав, а ОСОБА_7 з братом залишились чекати тверезого водія.

Свідок ОСОБА_9 вказав, що є рідним братом ОСОБА_1 18.12.2023 року він, його брат, ОСОБА_3 та ОСОБА_8 поїхали в ліс пом`янути ОСОБА_11 лісі вони вживали алкоголь, та ОСОБА_6 забрав ОСОБА_3 і поїхали. ОСОБА_2 разом із братом залишилися чекати тверезого водія, замерзли та сіли в автомобіль зігрітися. В цей час до них під`їхали працівники поліції та звинуватили ОСОБА_7 в керуванні автомобілем в стані сп`яніння. ОСОБА_7 пройшов тест на алкогольне сп`яніння, який показав позитивний результат. Зазначав, що брат автомобілем не керував та їх працівники поліції не зупиняли.

Допитаний в судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_12 вказав, що 18.12.2023 року під час патрулювання їх автомобіль розминувся із автомобілем під керуванням ОСОБА_1 . Він з напарником розвернули службовий автомобіль та зупинились біля автомобіля, який вже стояв на узбіччі дороги. За кермом автомобіля знаходився ОСОБА_7 , а на передньому пасажирському сидінні його брат ОСОБА_13 . Від ОСОБА_14 було чутно запах алкоголю, тому запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, результат якого виявився позитивним. Ним надано до суду всі відеозаписи, які стосуються цього правопорушення.

Судом були досліджені у судовому засіданні відеофайли, які знаходилися на двох дисках, але на них відсутній рух автомобіля марки ВАЗ 21043 д.н.з. НОМЕР_1 . Відеозапис починається з того, що працівники поліції ззаду під`їхали до автомобіля, який стояв на узбіччі дороги. За кермом автомобіля сидів ОСОБА_7 , а на пасажирському сидінні ОСОБА_15 на пропозицію працівників поліції пройшов огляд на стан сп`яніння із застосуванням приладу Drager 6810 ARAM, який показав результат огляду 2,11 ‰.

В силу ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також рішення Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєв проти Росії» від 30.05.2023 року, згідно якого у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Так, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 19.02.2020 року у справі № 04/8036/16-а.

З наведеного вбачається, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що 18.12.2023 року ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 21043 д.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч. 1-3 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР ратифіковано вказану Конвенцію.

Порядок реалізації Конвенції та рішень ЄСПЛ визначено законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 року. Відповідно до ч. 1 ст. 17 даного Закону, суди при розгляді справ застосовують Конвенцію і практику ЄСПЛ як джерело права. Як встановлено у рішеннях ЄСПЛ у справах: «Лучанінова проти України» від 09.06.2011р. та «Швидка проти України» від 30.10.2014 р., провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальним для цілей застосування Конвенції. У справі «Надточій проти України» ЄСПЛ зазначив, що Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП.

Тому норми Конституції України щодо презумпції невинуватості необхідно застосувати і при розгляді справ про адміністративне правопорушення.

З огляду на презумпцію невинуватості, особа яка притягається до адміністративної відповідальності, вважається невинною доти, поки інше не буде доведено в установленому законом порядку, а всі сумніви повинні трактуватися на корись особи.

Діяння повинно містити усі ознаки складу правопорушення, за відсутності хоча б однієї ознаки вважається відсутнім склад адміністративного правопорушення у цілому.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що за відсутності будь-яких доказів, які б підтверджували, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, то в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а отже справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 130, 247, 266, 283-285, 289, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрити за відсутності у його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Віньковецький районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.А. Мамаєв