Справа № 461/842/24 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 33/811/447/24 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

з участю захисника адвоката Жмуцького М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові у режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника Жмуцького М.В. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 07 березня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 07 березня 2024 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 14.01.2024, близько 12:31 год. на пл. Міцкевича, 4 у м. Львові, керував автомобілем марки «BMW», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло; неприродна блідість; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння водій у встановленому законом порядку відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На постанову судді захисник Жмуцький М.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова є незаконною, під час розгляду суддею порушено норми матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суддею не враховано пояснення ОСОБА_1 надані у протоколі, де він зазначив, що не відмовлявся від огляду в медичному закладі.

Вважає, що суть адміністративного правопорушення викладена у протоколі є незрозумілою, також у протоколі не зазначено про долучення всіх доказів, а саме: висновку, відеозапису, тому вважає, що протокол не відповідає вимогам КУпАП та Інструкції.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 проводив відеозапис на мобільний телефон, де зафіксовано, що він не відмовляється від огляду.

Поліцейські не проводили перевірку ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , тому зазначення про наявність таких у протоколі є безпідставним.

Апелянт вказує, що поліцейські незважаючи на згоду ОСОБА_1 на огляд, не доставили його до медичного закладу, чим порушили процедуру огляду.

Вважає, що у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували про керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, тому у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Також поліцейські не роз`яснили ОСОБА_1 його права, не забезпечили права на правову допомогу, а суд під час розгляду порушив право ОСОБА_1 на захист.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення, не з`явився. Захисник Жмуцький М.В. у суді апеляційної інстанції не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги без участі ОСОБА_1 .

За таких обставин, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .

Захисник Жмуцький М.В. апеляційну скаргу підтримав, просив таку задовольнити з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2 , перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від серії ААД № 600278 від 14.01.2024 (а.с. 1);

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14ю01.2024, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 не проводився у зв`язку з відмовою останнього (а.с.3);

відеозаписом з нагрудних камер відповідно до якого працівник поліції виявивши у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, як не реагують на світло, неприродня блідість) неодноразово пропонувала йому проїхати до медичного закладу на огляд, проте останній відмовився. Після чого працівник поліції роз`яснила ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, та те, що відмова від огляду на звільняє його від відповідальності, та повторно спитав чи погоджується ОСОБА_1 проїхати на огляд до медичного закладу, але останній знову відмовився (а.с. 2,4);

рапортом поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №3 УПП у Львівській області ДПП Х. Камарської, відповідно до якого нею під час патрулювання у складі екіпажу ОМЕГА-101 було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який порушив вимогу дорожнього знаку 5.36 «Пішохідна зона» з додатковою табличкою 7.4.1 «Час дії». Під час спілкування з водієм у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, внаслідок чого останньому неодноразово пропонувалося пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що водій ОСОБА_3 , відмовився (а.с.4)

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Безпідставним є також доводи апеляційної скарги про те, що у ОСОБА_1 не було ознак наркотичного сп`яніння.

Так, апеляційний суд виходить з того, що згідно з протоколом ОСОБА_1 притягається до відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху.

При цьому посилання у протоколі на ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для пропозиції пройти такий огляд, відповідає роз`ясненням, що містяться в пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» N 14 від 23 грудня 2005 року, а саме: якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Поняття «виявлення у особи ознак сп`яніння» та «встановлення стану сп`яніння особи» є різними за своїм змістом. Ознаки сп`яніння, які виявляються поліцейським при первинному контакті з особою на місці зупинки, визначаються в результаті візуального огляду особи, її поведінки, тощо, і саме ці ознаки є підставою для проходження огляду на стан сп`яніння (п.2.5 ПДР).

Виявлення ознак, із врахуванням вимог діючого законодавства, не потребує проведення будь-яких спеціальних дій з боку поліцейського та складання поліцейським будь-яких документів.

З огляду на те, чи погодиться особа на проходження огляду на стан сп`яніння, чи відмовиться від цього, поліцейський вносить виявлені ознаки або до протоколу про адміністративне правопорушення в разі відмови, або до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо особа надала згоду на проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

У даному випадку працівник поліції, оцінивши зовнішній вигляд та поведінку, дійшов висновку, що ОСОБА_1 може перебувати в стані наркотичного сп`яніння, а тому відповідно до вимог п.2.5 ПДР пред`явив вимогу ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння.

Твердження апелянта про відсутність доказів, що підтверджують керування ОСОБА_1 , транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння апеляційний суд до уваги не бере та звертає увагу на те, що ОСОБА_1 визнаний винним саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність у тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що викладена у ньому фабула адміністративного правопорушення відповідає об`єктивній стороні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тобто, у протоколі викладено, які саме дії вчинив ОСОБА_1 , які відповідають диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 , оскаржував дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу. Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся проїхати у медичний заклад не узгоджується із наявним відеозаписом, з якого вбачається, що працівник поліції повідомила ОСОБА_1 , що у нього наявні ознаки наркотичного сп`яніння, перерахувала які саме, неодноразово пропонувала ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі та роз`яснювала наслідки такої відмови, проте останній від огляду в медичному закладі відмовився.

І лише після того, як щодо нього було складеного протокол про адміністративне правопорушення, у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначив, що не відмовляється проїхати в медичний заклад для проведення огляду, що розцінюється судом як намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд погоджується з висновком судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Щодо інших доводів захисника, то такі, на думку апеляційного суду, не впливають на факт вчинення правопорушення і не є тими істотними порушеннями законодавства, внаслідок яких судове рішення підлягає скасуванню. Також не встановлено факту допущення судом першої інстанції і інших істотних порушень законодавства, які б тягнули за собою скасування постанови.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 07 березня 2024 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах