Провадження № 3/127/3220/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2024м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

04.04.2024 в ході здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у КЗ «ДНЗ №52 ВМР» встановлено, що ОСОБА_1 допустила виплату заробітної плати працівнику не на умовах, визначених трудовим договором.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, дійсно мали місце. При цьому зазначила, що порушення було допущено внаслідок того, що їй невчасно надали документи про звільнення працівника.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов до такого висновку.

Частиною першою статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) передбачена адміністративна відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України «Про звернення громадян», або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю. Слід зауважити, що зазначена правова норма є бланкетною.

З протоколу про адміністративне правопорушення випливає, що ОСОБА_1 , як бухгалтер Централізованої бухгалтерії № 3 допустила виплату заробітної плати працівнику не на умовах, визначених трудовим договором.

З наданих суду матеріалів випливає, що 04.04.2024 при здійсненні позапланового заходу державного нагляду (контролю) у КЗ «ДНЗ № 52 ВМР» за адресою: м. Вінниця, вул. В. Порика, 17 інспектором праці встановлено, що наказом від 23.02.2024 №17-к/тв «Про звільнення помічника вихователя СОБЧУК Лілії» ОСОБА_2 звільнена за угодою сторін згідно з пунктом 1 статті 36 Кодексу Законів про працю України (далі КЗпП). При цьому ОСОБА_2 нараховано компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 552,97 грн. за 2023 рік та 1382,43 грн. за 2024 рік, допомогу по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів організації у розмірі 829,47 грн., 552,98 грн., 1105,96 грн. у березні 2024 року (розрахунковий лист за березень 2024 року). Зазначені кошти були виплачені 15.03.2024 (відомість розподілу виплат від 15.03.2024).

Згідно із розрахунковим листом за квітень 2024 року ОСОБА_2 за робочий день 23.02.2024 донараховані кошти у СУМІ 408,14 грн. Зазначені кошти виплачені 03.04.2024 (відомість розподілу виплат від 03.04.2024).

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором.

Згідно з частиною першою статті 21 КЗпП трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.

Статтею 116 КЗпП регламентовано, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні відомостей, викладених у протоколі, не оспорювала, пояснивши, що порушення були допущенні внаслідок несвоєчасного надання їй документів. При цьому факт порушення ОСОБА_1 вимог законодавства про працю також підтверджується наданими суду письмовими доказами, а саме копіями акта № ЦЗ/ВН/7286/100 від 04.04.2024, письмовими поясненнями ОСОБА_3 , рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради № 2888 від 27.12.2018, посадової інструкції бухгалтера 1 категорії Централізованої бухгалтерії № 3, наказу № 17-к/тр від 29.02.2024 про звільнення ОСОБА_4 , розрахункових листів та відомостей розподілу виплат.

З огляду на викладене, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого частиною першою статті 41 КпАП, за ознаками порушення вимог законодавства про працю.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини. Також суд враховує, що згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, а тому з метою попередження вчинення нею аналогічних правопорушень у майбутньому, суд вважає за доцільне накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно зі статтею 40-1 КпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 41, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: