ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 рокуселище ПетровеСправа № 941/731/24
Провадження № 3/941/316/24

Суддя Петрівського районного суду Кіровоградської області Шаєнко Ю. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Новий Стародуб Петрівського району Кіровоградської області, мешканки АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , працюючої касиром-консультантом в магазині «Копілка»,

за ч.1 ст.184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Петрівського районного суду Кіровоградської області надійшли матеріали від Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП, мотивуючи тим, громадянка ОСОБА_1 , являючись матір`ю неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дитини, внаслідок чого останній 15.05.2024 року на території Новостародубського ліцею Петрівської селищної ради Кіровоградської області наніс тілесні ушкодження однокласнику ОСОБА_3 .

В судове засідання ОСОБА_1 та захисник Ковальов Д.І. не з`явилися, письмовою заявою просили справу слухати без їх участі, надавши суду письмове пояснення ОСОБА_1 , в якому вона вину свою не визнала, просила суд закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП, суду пояснила, що за змістом ч.ч.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Наявними у справі доказами не підтверджено наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП. Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Враховуючи вищевикладене просила провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу в її діях вказаного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, письмове пояснення ОСОБА_1 , оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази по справі, вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю з наступних підстав.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За положеннями ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, відповідно до положень ст.251 КУпАП, ст.62 Конституції України, не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Приписами частин 1, 2 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

ОСОБА_1 вказує на те, що нею в повному обсязі та належним чином виконуються батьківські обов`язки щодо надання якнайкращого виховання своїм дітям, зокрема сину ОСОБА_4 , та жодним з документів, складених в рамках справи про притягнення її до адміністративної відповідальності, в тому числі і протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №916940 від 04.06.2024 року, факт недотримання нею батьківських обов`язків не підтверджується. ОСОБА_1 не заперечує, що 15 травня 2024 року на території Новостародубського ліцею Петрівської селищної ради під час уроку зарубіжної літератури, вчитель ОСОБА_5 відпустила чотирьох учнів, включаючи ОСОБА_2 , самих, без відповідного нагляду, у коридор для репетиції сценки, де стався випадковий інцидент за участі її сина та іншого учня ОСОБА_6 , внаслідок якого останній зазнав травмування. В той же час, причиною зазначеного вище інциденту, є не протиправна поведінка її сина ОСОБА_2 , викликана недоліками у вихованні, а збіг обставин та неналежне виконання своїх безпосередніх обов`язків саме співробітниками навчального закладу. За весь період навчання її сина ОСОБА_2 в Новостародубському ліцеї до нього та до неї, як його матері, ніколи не було жодних претензій щодо успішності в навчальному процесі або поведінки, навпаки син завжди бере активну участь в усіх заходах, організованих навчальним закладом, та позашкільному житті, за що неодноразово нагороджувався грамотами, отримував подяки, активно займається спортом та має значні успіхи досягнення в цьому.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, полягає в систематичному ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. ОСОБА_1 зазначає, що з її боку мова про систематичне ухилення нею від виконання батьківських обов`язків не йде.

За визначенням п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про повну загальну середню освіту» безпечне освітнє средовище це сукупність умов у закладі освіти, що унеможливлюють заподіяння учасникам освітнього процесу фізичної, майнової та/або моральної шкоди, зокрема внаслідок недотримання вимог санітарних, протипожежних та/або будівельних норм і правил, законодавства щодо кібербезпеки, захисту персональних даних, безпеки харчових продуктів та/або надання неякісних послуг з харчування, шляхом фізичного та/або психологічного насильства, експлуатації, дискримінації за будь-якою ознакою, приниження честі, гідності, ділової репутації, пропаганди та/або агітації, а також унеможливлюють вживання на території закладу освіти алкогольних напоїх, тютюнових виробів, наркотичних засобів, психотропних речовин. Згідно з ч.1 ст.21, ч.4 ст.38 Закону України «Про повну загальну середню освіту», створення безпечного освітнього середовища є обов`язком закладу освіти, а конкретно керівника цього закладу.

Пунктами 1, 6 розділу ІV Положення про організацію роботи з охорони праці та безпеки життєдіяльності учасників освітнього процесу в установах і закладах освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України 26.12.2027 року №1669, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.01.2018 року за №100/31552, передбачено, що створення безпечних умов освітнього процесу, згідно із законодавством про охорону праці, є відповідальністю керівника закладу освіти, а безпосередня відповідальність за збереження життя і здоров`я здобувачів освіти під час освітнього процесу покладається на вчителя.

Виходячи з наведеного, вбачається, що інцидент, який стався 15.05.2024 року під час освітнього процесу на території Новостародубського ліцею Петрівської селищної ради за участю сина ОСОБА_1 та іншого учня ОСОБА_6 є наслідком неналежного виконання свої безпосередніх обов`язків щодо забезпечення безпеки здобувачів освіти керівником закладу та вчителем, на уроці якого сталася подія, а не про порушення матір`ю батьківських обов`язків щодо належного виховання.

Також ОСОБА_1 вважає, що звернення до поліції та ініціювання справи про притягнення її до адміністративної відповідальності відбулося внаслідок тиску з боку директора ліцею та вчителя ОСОБА_5 з метою перекладення на неї провини та щоб вона відмовилася від подальшого відстоювання прав та інтересів її сина, так як після описаних подій, відносно її сина в ліцеї розпочалося несправедливе ставлення та цькування, що змусило її подавати письмові звернення на ім`я директора закладу та начальника відділу освіти Петрівської селищної ради, з метою захисту прав та інтересів дитини.

Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з листа-відповіді директора Новостародубського ліцею ОСОБА_7 №01-19/48/1 від 26.06.2024 року, комісія по розслідуванню нещасного випадку щодо події, яка трапилася між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 була створена 16.05.2024 року, відповідно тоді ж були встановлені всі обставини події. Виходячи з наведеного, якщо за результатами роботи комісії було встановлено факт того, що нещасний випадок стався з вини ОСОБА_2 та внаслідок неналежного виконання його матр`ю батьківських обов`язків по його вихованню, то виникає питання, чому протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було складено лише 04 червня 2024 року.

Згідно ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 року, заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 року, заява №3 6673/04).

Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Згідно ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини. У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі Кобець проти України (з урахуванням первісного визначення принципу поза розумним сумнівому справі Авшар проти Туреччини) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Таким чином, оскільки будь-яких належних, допустимих і достовірних доказів того, що ОСОБА_1 , являючись матір`ю неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дитини, не надано, та особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.184 КУпАП, не виконано вимоги ст.251 КУпАП, її висновок є необґрунтованим належним чином та суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого, такий висновок носить суб`єктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності.

Вважаю, що доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є об`єктивними, а тому відповідно до вищевикладеного в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, що відповідно до ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження в справі.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

В притягненні до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відмовити, а провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя (підпис) Ю.В.Шаєнко

Згідно з оригіналом

Виготовлено шляхом роздруківки копії постанови, збереженої в електронному вигляді в

автоматизованій системі документообігу суду.

Постанова набрала законної сили 19 серпня 2024 року.

Помічник судді Петрівського районного суду

Кіровоградської області В.В. Платонова

Дата засвідчення копії 19 серпня 2024 року.