Номер провадження: 33/813/1741/24
Номер справи місцевого суду: 521/3742/24
Головуючий у першій інстанції Маркарова С. В.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду: Громік Р.Д.

за участю секретаря Триколіч І.Б.,

за участі:

адвоката Богорела С.В.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2024 року, якою визнано ОСОБА_1 винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП; накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років; стягнено з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір за розгляд адміністративної справи судом в розмірі 605 грн. 60 коп.,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №734474 від 14.02.2024 вбачається, що ОСОБА_1 керувала автомобілем марки Audi номерний знак НОМЕР_1 по вул. Інглезі, 14 в м. Одесі, не маючи права керування транспортним засобом.

Вказані дії вчинені правопорушником повторно протягом року після вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою статті 126 КУпАП.

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2024 року визнано ОСОБА_1 винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП; накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років; стягнено з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір за розгляд адміністративної справи судом в розмірі 605 грн. 60 коп.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначено, що в матеріалах справи відсутній відеозапис, який би міг підтвердити факт руху ОСОБА_1 , що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2024 року, мотивуючи тим, що дізналась про існування повного тексту оскаржуваної постанови з Єдиного державного реєстру судових рішень 30 квітня 2024 року.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за можливе задовольнити його з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п.8 ч.1 ст. 129 Конституції України).

Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень постанова судді Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2024 року була оприлюднена на сайті реєстру 30 квітня 2024 року, апеляційну скаргу було подано 08 травня 2024 року, тобто в межах десятиденного строку з дати опублікування постанови у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Враховуючи матеріали справи, вважаю за можливе визнати причини пропущеного строку поважними та поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2024 року.

Вивчивши доводи поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №734474 від 14.02.2024 (а.с.1);

- довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 3);

- постановою серії ДПО18 № 966272 про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, дійшов правильного висновку, що в діях ОСОБА_1 , яка притягується до адміністративної відповідальності вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.5 ст.126 КУпАП.

Суд першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення правильно враховував: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки - автомобіля.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно вважав, що необхідним і достатнім адміністративним стягненням для правопорушника буде штраф з позбавленням права керування транспортними засобами, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».

Обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, не встановлені.

При накладенні стягнення суд першої інстанції правильно врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутній відеозапис, який би міг підтвердити факт руху ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає їх неспроможними з огляду на таке.

В матеріалах справи міститься диск (а.с. 4) з фіксацією подій, що мали місце 14 лютого 2024 року, проте під час огляду диску було виявлено пошкодження, які унеможливлюють дослідження відеозапису, про що складено відповідний акт (а.с. 37).

Оскільки даний відеозапис було досліджено в суді першої інстанції, то з метою забезпечення повного та всебічного розгляду справи 05 серпня 2024 року судом апеляційної інстанції було витребувано з Управління патрульної поліції в Одеській області копію відеозаписів.

13 серпня 2024 року з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області надійшли відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів поліцейських за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 734474 від 14.02.2024 відносно ОСОБА_1 .

З дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 перебуває за кермом транспортного засобу Audi номерний знак НОМЕР_1 , сама факт керування не заперечувала, вказувала, що переганяли машину, що зафіксовано на 00:02:38-00:02:49 хв (диск з а.с. 43, назва відеофайлу «ААД 734474 ОСОБА_1 ст.126.mp4»).

26 серпня 2024 року в судовому засіданні твердження адвоката Богорела С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , вказав, що зазначені відеозаписи мали бути знищенні Управлінням патрульної поліції в Одеській області за терміном зберігання на сервірі, а тому не можуть бути допустимими доказами апеляційним судом відхиляються з огляду на таке.

Відповідно до наказу Департамента патрульної поліції від 24.11.2015 №14/1 відео, що знаходиться на сервері чи відеореєстраторі є службовою інформацією та може надаватись третім особам виключно на підставі:

-ухвали суду, що набрала законної сили, щодо надання у розпорядження суду фрагменту відеозапису;

-запиту слідчого про надання відео в рамках кримінального провадження;

-у інших випадках, передбачених чинним законодавством, за погодженням з начальником Управління патрульної поліції у відповідному місті або його заступником.

Термін зберігання відео на сервері 30 діб з моменту збереження відео на сервер. Строк зберігання може бути продовжено у випадку необхідності, за розпорядженням Начальника управління патрульної поліції у відповідному місті або його заступників.

Проте, апеляційний суд не наділений повноваженнями щодо оцінки діяльності Управління патрульної поліції щодо дотримання вимог наказу Департаменту патрульної поліції від 24.11.2015 №14/1.

Оскільки, даний відеозапис було витребувано на вимогу суду, то дані відеозаписи отримані відповідно до вимог наказу Департаменту патрульної поліції від 24.11.2015 №14/1, а тому є допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Audi номерний знак НОМЕР_1 підтверджується наявними матеріалами справи, а саме відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, що відповідає критеріям належності та допустимості.

Також в судовому засіданні, яке відбулось 26 серпня 2024 року, адвокат Богорел С.В. заявив, що ОСОБА_1 не знала про існування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №966272 від 30 грудня 2023 року, а також фактична її відсутність в матеріалах справи, що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, то апеляційний суд звертає увагу на таке.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 5 ст. 126 КУпАП необхідно встановити факт керування особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, і що таке керування є повторним протягом року.

Така кваліфікуюча ознака, як повторність, доводиться наявністю діючої постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування (ч. 4 ст. 126 КУпАП), за яке протягом одного року її вже було піддано адміністративному стягненню. При цьому, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Під час досліджень матеріалів справи було виявлено відсутність копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №966272 від 30 грудня 2023 року.

Було встановлено, що суддею Малиновського районного суду м. Одеси під час розгляду справи було досліджено такий доказ як постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №966272 від 30 грудня 2023 року, проте під час перевірки матеріалів справи в суді апеляційної інстанції даного документа в матеріалах справи виявлено не було, про що складено відповідний акт (а.с. 38).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що справа про адміністративне правопорушення надійшла від Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції з наступним описом: 1) протокол про адміністративне правопорушення 1 сторінка; 2) довідка 2-3 сторінки; 3) витяг з ІПНП 4 сторінка; 4) диск (без нумерації).

Вказані документи відскановані і додані до підсистеми Електронний суд, у тому числі витяг з ІПНП, який в подальшому був наданий судом першої інстанції.

Надалі нумерація справи про адміністративне правопорушення продовжується відповідальною особою ОСОБА_2 наступним чином: 1) протокол авторозподілу 7 сторінка; 2) довідка 8-9 сторінка; 3) постанова 10 сторінка.

Однак фактично номери сторінок справи про адміністративне правопорушення не співпадають з внутрішнім описом матеріалів справи: протокол авторозподілу 6 сторінка, довідки 7-8 сторінки, постанова 9 10 (зворот).

Тому, 05 серпня 2024 року Малиновському районному суду м. Одеси надіслано запит щодо надання копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №966272 від 30 грудня 2023 року.

14 серпня 2024 року на адресу Одеського апеляційного суду надійшла завірена копія вищевказаної постанови (а.с. 45-46).

Посилання скаржника на те, що ОСОБА_1 не була обізнана про існування даної постанови спростовуються відеозаписами на яких зафіксовано, як працівники поліції повідомили про те, що 30 грудня 2023 року відносно ОСОБА_1 складено постанову за ч. 4 ст. 126 КУпАП, а 05 січня 2024 року ОСОБА_1 сплатила штраф у розмірі 20400 грн., даний факт правопорушниця не заперечувала (01:06:25-01:06:43 хв відео з диску з а.с. 43, назва відеофайлу «ААД 734474 ОСОБА_1 ст.126.mp4»).

Сукупність вищевказаних фактів дає змогу дійти висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Також адвокатом Богорелом С.В. вказано, що відсутні докази причини зупинки транспортного засобу марки Audi номерний знак НОМЕР_1 , водієм якого є ОСОБА_1 , а саме відсутня постанова про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 121 КУпАП.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 5 ст. 126 КУпАП необхідно встановити факт керування особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, і що таке керування є повторним протягом року.

Така кваліфікуюча ознака, як повторність, доводиться наявністю діючої постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування (ч. 4 ст. 126 КУпАП), за яке протягом одного року її вже було піддано адміністративному стягненню. При цьому, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

В матеріалах справи наявний відеозапис з портативних відеорестраторів працівників патрульної поліції, що підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки Audi номерний знак НОМЕР_1 , а також постанова про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 №966272 від 30 грудня 2023 року, яка підтверджує факт повторності.

Таким чином, не є обов`язковим для підтвердження складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, долучення до матеріалів справи постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 121 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, наведені обставини вказують на відсутність в апеляційного суду підстав для скасування постанови судді Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2024 року.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін .

Головуючий суддя Громік Р.Д. перебував у відпустці з 28 по 30 серпня 2024 року та з 02 по 06 вересня 2024 року, що підтверджується довідками відділу кадрової роботи та управління персоналом, а тому повний текст судового рішення виготовлено 09 вересня 2024 року.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлено 09 вересня 2024 року.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік