Справа № 459/2023/24 Провадження № 3/459/615/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2024 року суддя Червоноградського міського суду Львівської області Мельникович М. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Червоноградського РВП ГУ НП України у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст. 173-2 КУпАП

В С Т А Н О В И В :

25.07.2024 близько 19:00 год за адресою АДРЕСА_3 громадянин ОСОБА_1 вчинив конфлікт, в ході якого словесно ображав, погрожував фізичною розправою та нецензурно виражався відносно своєї сестри, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру та міг завдати шкоду психологічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненому заперечував та суду повідомив, що що між ним та його сестрою ОСОБА_2 існує конфлікт через її незадовільне відношення до їхньої старшої сестри ОСОБА_3 , яка з дитинства має психічні розлади та визнана недієздатною. ОСОБА_1 зауважив, що він ніколи не був ініціатором таких конфліктів, оскільки є спокійною за своїм характером людиною та лише хоче, щоб його сестра ОСОБА_4 не була під негативним впливом свого опікуна. Також ОСОБА_1 вважає, що сестра ОСОБА_4 добровільно хоче проживати зі ним та його дружиною. Серед іншого ОСОБА_1 пояснив, що у вказану дату та час він прийшов до своєї молодшої сестри ( ОСОБА_5 ) і між нити зав`язалася розмова про те, що вона неналежно доглядає за старшою сестрою, опікуном якої являється. Однак, почався словесний конфлікт і сестра сказала, що викликає поліцію. Приїхали працівники поліції та склали терміновий заборонний припис. Факт вживання при конфлікті нецензурної лайки та погроз фізичною розправою порушник заперечував. Відтак, він вважає, що ним та його сестрою ОСОБА_6 наявний конфлікт, який не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Окрім цього, ОСОБА_1 вважає, що у матеріалах справи відсутні докази того, що конфліктна ситуація викликала у ОСОБА_5 побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинила емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдала шкоди її психічному здоров`ю. Таким чином, на його думку, відносно нього незаконно був складений протокол, у зв`язку з чим просив провадження у даній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Потерпіла у судовому засіданні пояснила, що 25.07.2024 вона гуляла із собакою і брат гуляв із своїм собакою. Вона поверталась додому і брат вирішив навідати їхню старшу сестру, тому вони разом зайшли до будинку, де проживають сестри. Брат перебував у стані алкогольного сп`яніння. В процесі розмови щодо догляду за недієздатною сестрою між порушником та потерпілою виник конфлікт, в процесі якого ОСОБА_1 почав сильно ображати словесно потерпілу, а згодом і погрожувати фізичною розправою, у зв`язку з чим потерпіла вибігла на вулицю, де викликала поліцію. Також потерпіла пригадала, що у будинку була її онучка, яка чула конфлікт, а також усі сусіди бачили її брата у нетверезому стані. Такі конфлікти між ними виникали і раніше, проте протокол був складений вперше. Окрім цього, потерпіла зауважила, що подія, яка відбулася 25.07.2024 завдала шкоди її психологічному здоров`ю та вона понесла домашнє насильство психологічного характеру.

Захисник порушника адвокат Пилипів В. просив провадження у даній справі закрити за відсутність складу адміністративного правопорушення, оскільки вважає, що відсутні докази вчинення його підзахисним відносно потерпілої домашнього насильства.

Представник потерпілої адвокат Мацей М. М. просив притягнути порушника до відповідальності, оскільки вважає, що докази, наявні в матеріалах даної справи підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Заслухавши пояснення потерпілої ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та його адвоката Пилипіва В., представника потерпілої адвоката Мацея М. М., дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративно караним визнається діяння, а саме вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Незважаючи на невизнання вини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується письмовими доказами, наявними у матеріалах справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №227316 від 25.07.2024, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 25.07.2024 відповідно до якого було прийнято усну заяву від ОСОБА_7 ;

-письмовими поясненнями ОСОБА_7 від 25.07.2024, яка повідомила, що 25.07.2024 близько 19:00 год вона та її бабуся перебували за місцем проживання. Перебуваючи на 2 поверсі будинку, почула крик та шум на 1 поверсі. Спустившись на 1 поверх, почула як брат її бабусі гр. ОСОБА_1 кричить в сторону її бабусі, нецензурно виражається і погрожує їй. В подальшому її бабуся вийшла на двір та викликала працівників поліції;

-формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства відносно постраждалої особи ОСОБА_7 від 25.07.2024, де працівником поліції визначено рівень небезпеки низький;

-терміновим заборонним приписом стосовно кривдника від 25.07.2024, відповідно до якого було встановлено заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою з 25.07.2024 до 30.07.2024.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, суддя вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП доведеною повністю.

Суддя критично оцінює заперечення та пояснення, надані ОСОБА_1 та вважає, що такі спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Відтак вважаю, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді накладення штрафу, що буде згідно із ст. 23 КУпАП достатньою та необхідною мірою відповідальності.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, особою, на яку накладено стягнення, сплачується судовий збір.

Керуючись ст. ст. 173-2, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше 15 днів з дня вручення йому цієї постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у вказаний строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М. В. Мельникович