Справа № 346/1394/24
Провадження № 3/346/1047/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Яремин М.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Коломийського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , жителя та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, за ч. 5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення(далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

16.03.2024 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП, в якому вказано, що він 06.02.2024 року о 21 год. 25 хв. в с. П`ядики, по вул. Зарінок, Коломийського району Івано-Франківської області, здійснював рух на транспортному засобі марки «ВАЗ 2101», номерний знак « НОМЕР_2 », при цьому 20.12.2023 року Коломийським міськрайонним судом позбавлений права керування транспортними засобами на строк 3 роки; правопорушення вчинено повторно протягом року постанова серії БАА №974293 від 06.08.2023 року, притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.126 КУпАП, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судове засідання, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду повідомлявся належним чином за адресою, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення, яка є також зареєстрованим його місцем проживанням, що також стверджується довідкою про доставку смс-повідомлення та розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, рішення від 26.04.2007 року та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003 року).

З огляду на викладене, судом не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_1 до суду, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду цієї справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності останнього.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Виходячи з вимог ст. 280 цього Кодексу, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами ст. 251 КУпАП передбачено те, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною п`ятою статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

А вони у свою чергу передбачають, що адміністративним правопорушенням являється: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч.2); керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч.3); керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч.4).

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №587251 від 16.03.2024 року ОСОБА_1 06.02.2024 року о 21 год. 25 хв. в с. П`ядики, по вул. Зарінок Коломийського району Івано-Франківської області, здійснював рух на транспортному засобі марки «ВАЗ 2101», номерний знак « НОМЕР_2 », при цьому 20.12.2023 року Коломийським міськрайонним судом позбавлений права керування транспортними засобами на строк 3 роки; правопорушення вчинено повторно протягом року постанова серії БАА №974293 від 06.08.2023 року, притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.126 КУпАП.

В силу ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.4 ст.126 КУпАП, мають повноваження розглядати тільки працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, з урахуванням частини 1 статті 284 та частин 1-3 статті 291 КУпАП, тільки постанова працівника органів і підрозділів Національної поліції (який має спеціальне звання, і відповідні повноваження), яка набрала законної сили, може бути доказом вчинення особою, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, протягом року до певної події.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто, у даному випадку, саме поліцейський повинен надати суду копію його постанови, яка набрала б законної сили, і яка б підтверджувала, що ОСОБА_1 протягом року до 06.02.2024 року вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст.126 КУпАП. Відсутність постанови з відміткою про набрання нею законної сили та долучення до протоколу лише копії постанови про закриття кримінального провадження за ч.1 ст.382 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення не дають можливості перевірити вказані обставини.

Згідно з приписами ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та «Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Таким чином, наявність протоколу, без підтвердження іншими доказами, залишається припущенням, яке трактується на користь обвинувачуваної особи і само по собі не може бути покладено в основу висновку про винуватість. Приймаючи до уваги те, що на орган, яким складено протокол про адміністративне правопорушення, покладено обов`язок доведення факту вчинення адміністративного правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. В зв`язку з цим провадження в даній справі слід закрити.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 221, 247, 283, 284, 288-290, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Суддя: Яремин М. П.