Справа № 297/2982/23
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
05.04.2024 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Фазикош Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Ужгороді, матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , за її апеляційною скаргою на постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 26.09.2023,
Постановою судді Берегівського районного суду від 26.09.2023 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади , з накладенням на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 536,80грн судового збору.
В оскарженій постанові судді від 26.09.2023 вказано, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення за таких обставин.
02 серпня 2023 року о 13 годині 00 хвилин в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Лужанка» на виїзд з України прибула громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на паспортний контроль пред`явила паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 09.07.2014 року, органом 5310. Під час внесення інформації до міжвідомчої бази даних відбулося спрацювання бази даних «Ризик-Перетин». В ході проведення перевірочних заходів було встановлено, що громадянка України ОСОБА_1 близько 14 години 10 хвилин 22 липня 2023 року перетнула державний кордон на в`їзд в Україну в міжнародному пункті пропуску «Лужанка» для автомобільного сполучення по закордонному паспорту Італійської Республіки серії НОМЕР_2 , виданий 21.06.2019 року, на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Своїми діями громадянка України ОСОБА_1 порушила вимоги ст.ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», чим вчинила спробу незаконного перетину державного кордону без відповідних документів, тобто вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 204-1 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначену вище постанову судді від 26.09.2023 скасувати, а провадження у даній справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що при здійсненні прикордонного контролю 22.07.2023 вона пред`явила закордонний паспорт громадянина Республіки Італії № НОМЕР_3 , виданий на ім`я ОСОБА_3 , в пункті пропуску через державний кордон "Лужанка" та перетнула кордон України на в`їзд. В матеріалах справи відсутні докази, що вказаний документ містить недостовірні відомості про особу та є підробленим чи не дійсним, і таким, що не давав права перетину кордону України.
ОСОБА_1 вказує, що при перетині кордону пред`явила дійсний паспорт громадянина Республіки Італії, який їй належить, містить усі необхідні реквізити, виданий уповноваженим державним органом іншої держави, підтверджує громадянство, посвідчує особу пред`явника, дає право на в`їзд або виїзд із держави та визнаний Україною. ЇЇ дії не суперечать положенням ст.12 ЗУ "Про державний кордон України", ст.6 ЗУ "Про прикордонний контроль" щодо вимоги про перетин кордону за дійсним паспортним документом, а також узгоджуються із приписами Європейської конвенції "Про громадянство", ратифікованої Україною.
В судові засідання в апеляційному суді, призначені на 01.03.2024, 05.04.2024 ОСОБА_1 та її захисник Ткаченко А.О. не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. 26.02.2024 ОСОБА_4 подав заяву про розгляд справи без його та ОСОБА_1 участі, апеляційну скаргу підтримують та просять задовольнити.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити із наступних підстав.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Місцевим судом при розгляді справи вищенаведених вимог закону не дотримано, а складеному щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення та іншим матеріалам справи належної оцінки надано не було.
Диспозицією статті 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або у пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу чи без дозволу відповідних органів влади.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП адміністративного правопорушення суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 004988 від 02.08.2023 та матеріали справи, в яких наявні копія закордонного паспорта громадянина Республіки Італії та копія паспорта громадянина України.
Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно із ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.
Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 , перетинаючи кордон України у пункті пропуску «Лужанка» надала інспектору прикордонної служби паспорт громадянина Республіки Італії.
Вищевказане підтверджується як оформленими працівниками прикордонної служби процесуальними документами, так і наведеними в апеляційній скарзі доводами.
Апеляційний суд констатує, що чинним законодавством в Україні відповідальності за множинне громадянство не передбачено.
Відповідно до вимог ч.3 ст.6 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 (зі змінами), пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами.
Цим же законом (п.п.12, 14 ч.1 ст.1) передбачено, що паспортний документ - це виданий уповноваженими державними органами України чи іншої держави або статутними організаціями ООН документ, що підтверджує громадянство, посвідчує особу пред`явника, дає право на в`їзд або виїзд з держави і визнаний Україною.
При цьому перевірка документів, тобто дослідження уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України паспортного та інших документів фізичних осіб, які перетинають державний кордон, здійснюється з метою встановлення їх дійсності та приналежності конкретній особі.
З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 , будучи громадянином України, має також закордонний паспорт громадянина Республіки Італії на ім`я ОСОБА_3 , серії НОМЕР_2 , за яким вона 22.07.2023 перетнула державний кордон України, як громадянка Республіки Італії. Вказаний документ містить усі необхідні реквізити, виданий уповноваженим державним органом іншої держави, підтверджує громадянство, посвідчує особу, дає право на в`їзд або виїзд з держави (і це узгоджується із вимогами Європейської Конвенції «Про громадянство»).
Апеляційний суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 перетнула державний кордон поза межами пункту пропуску, також немає даних, які свідчать про підробку пред`явленого нею документу, його недійсність чи інші протиправні ознаки.
Пред`явлений ОСОБА_1 паспорт громадянина Республіки Італії є офіційним документом, достовірність якого не оспорюються.
Доказів на спростування вказаних обставин апеляційному суду не надано і у справі такі відсутні.
Дії ОСОБА_1 не суперечать положенням ст.12 Закону України «Про державний кордон України», ст.6 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 року (зі змінами) щодо вимоги про перетин кордону за дійсним паспортним документом, а також узгоджуються із приписами Європейської Конвенції» Про громадянство», ратифікованої Україною.
Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 вчинила спробу незаконного перетину державного кордону України у пункті пропуску без відповідних документів, не ґрунтується на фактичних обставинах справи, у зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими й заслуговують на увагу.
Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності.
Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП адміністративного правопорушення, наявними в матеріалах справи доказами не доведена, а тому, постанова місцевого суду як незаконна підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 26.09.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Фазикош