справа № 756/1897/24
головуючий у суді І інстанції Родіонов С.О.
провадження № 33/824/1843/2024
головуючий суддя Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мостової Г.І., за участю секретаря Лазоренко Л.Ю., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Корнієнко Руслана Олександровича на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 27 лютого 2024 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 27 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

При розгляді адміністративної справи судом встановлено, що 28 січня 2024 року о 08.35 годині ОСОБА_1 у м. Києві на вул. Героїв Дніпра,40, на порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом марки «Renault», державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння рук, поведінка не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - адвокат Корнієнко Р.О. подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову Оболонського районного суду міста Києва від 27 лютого 2024 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у матеріалах справи наявна не підписана та не засвідчена копія постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 1324682, винесена рядовим поліції батальйону 4 рота 3 УПП в м. Києві Роботою І.В. відносно ОСОБА_1 , у якій зазначено, що водій проїхав перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП.

Апелянт вказує, що ОСОБА_1 не порушував ПДР в частині проїзду перехрестя на заборонений сигнал світлофора, оскільки почав такий проїзд на сигнал, який дозволяє такий рух, а тому його зупинка працівниками патрульної поліції є незаконною та безпідставною.

Вказує, що до протоколу не надано доказів керування ОСОБА_1 транспортного засобу та його зупинки працівниками патрульної поліції, а також ці обставини не зафіксовані відеозаписом із нагрудної камери працівника патрульної поліції.

Вважає протокол про адміністративне правопорушення неналежним доказом, оскільки у фабулі протоколу зазначено прізвище « ОСОБА_2 », а не « ОСОБА_2 ».

Працівниками поліції не було складено направлення для проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння.

З відеозапису вбачається, що працівниками патрульної поліції повідомлено ОСОБА_1 про те, що у нього наявні ознаки наркотичного сп`яніння, лише після 16 хвилин їх спілкування.

Зазначає, що матеріали справи не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

29 січня 2024 року ОСОБА_1 самостійно звернувся до ТОВ «МЦ Медоглядів України» та відповідно до довідки № 4056 психіатричні, у тому числі спричинені вживанням психоактивних речовин, протипоказання для виконання роботи кур`єра відсутні.

Указана довідка долучалася ОСОБА_1 під час розгляду цієї справи судом першої інстанції, однак була залишена судом роза увагою.

ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Корнієнко Р.О. у судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Дослідивши матеріали за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями статті 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, до протоколу додано:

відеоматеріал відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27 січня 2024 року;

копія постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1324682, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП.

роздруківка з АРМОР про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

З указаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом та його зупинки працівниками поліції.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортного засобу суперечать доводам про те, що ОСОБА_1 не порушував ПДР в частині проїзду перехрестя на заборонений сигнал світлофора, оскільки почав такий проїзд на сигнал, який дозволяє такий рух.

У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив про те, що явних ознак сп`яніння він не має, не вживав, причиною тремтіння, білого обличчя та всіх ознак, виявлених працівниками поліції, є постійна робота та керування автомобілем.

Відповідно до пункту 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 3 Розділу І Інструкції визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 4 Розділу І Інструкції визначено, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

почервоніння обличчя або неприродна блідість..

Ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння, поліцейськими викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння, поліцейськими викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд при цьому зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи ознак наркотичного сп`яніння, перелік яких визначений у пункті 4 розділу І Інструкції.

Із переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що пропозиція поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння була неодноразовою і зрозумілою, а відмова ОСОБА_1 від проходження огляду була очевидною, тобто такою, яка не викликала сумніву щодо її дійсності.

Апеляційний суд зауважує, що мотиви відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не мають значення для висновків про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП є закінченим з моменту відмови водія пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

Відповідно до наданої до апеляційної скарги довідки від 29 січня 2024 року № 4056, виданої ТОВ «МЦ Медоглядів України», у ОСОБА_1 відсутні психіатричні, у тому числі спричинені вживанням психоактивних речовин, протипоказання для виконання роботи кур`єра.

Відповідно до частини 4 статті 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарським препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського та на підставі частини 5 статті 266 КУпАП такий огляд проведений з порушення вимог цієї статті вважається недійсним.

З долученої до матеріалів справи довідки № 4056 не вбачається, що вказаний огляд ОСОБА_1 проводився у присутності поліцейського.

Тому доводи сторони захисту про те, що після відмови проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння на вимогу поліцейського ОСОБА_1 пройшов такий огляд самостійно, не свідчить про відсутність в його діях складу правопорушення, оскільки згідно з вимогами частини 4 статті 266 КУпАП огляд у закладі охорони здоро`я та складення висновку за результатами такого огляду проводиться в присутності поліцейського. Однак такий огляд ОСОБА_3 пройшов самостійно після складання відносно нього протоколу та за відсутністю поліцейського, що вважається недійсним (частина 5 статті 266 КУпАП).

Щодо доводів про те, що працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від подальшого керування автомобілем, то такі доводи не спростовують висновок суду про доведеність його вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, а саме: факту відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно із встановленими норми закону держави Україна.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - це правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, оскаржувана постанова відповідає фактичним обставинам справи, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Корнієнко Руслана Олександровича залишити без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 27 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.І. Мостова