г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1653/24
Номер провадження 3/213/999/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Мазуренко В.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, одружений, зі слів має трьох дітей, дружина має інвалідність, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 ,

до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та 2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 30 березня 2024 року о 09:12 годині, біля будинку №8 по пр. Південному в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, керував транспортним засобом ВАЗ 2110, номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, огляд проводився у медичному закладі КП КБЛПД ДОР у лікаря нарколога, та підтверджується Висновком №839 від 03.04.2024р. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

Крім того, ОСОБА_1 30 березня 2024 року о 12:29 годині, біля будинку №42 по пр. Південному в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, керував транспортним засобом ВАЗ 2110, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння, у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на БК 477302, xiaomi. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, зазначив, що був тверезий, що ознаки сп`яніння обґрунтовуються нервуванням, в той день були вибухи. Вказав, що огляд в лікарні проведений з порушенням, він відволікся та можливо були махінації. По другому протоколу зазначив, що в цей день вже їздив до закладу охорони здоров`я з працівниками поліції, та після повернення з лікарні, через незначний час знов його зупинили та вимагали пройти огляд, у зв`язку з чим він відмовився, вважав дії поліції упередженими, що той же екіпаж поліції в лютому складав на нього протокол. Вказував, що 30.03.2024р. його не відстороняли від керування.

Інспектор, який складав протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 , пояснив, що дійсно вранці 30.03.2024р. зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , виявили ознаки наркотичного сп`яніння, та за згодою водія поїхали в заклад охорони здоров`я для проходження огляду, там водій здав аналізи, та висновок того дня не було складено, водія привезли до автомобіля, зазначили що він відсторонений від керування. Через деякий час, цього ж дня 30.03.2024р. о 12.29 годині зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , через непрацюючий «стоп сигнал». У водія були ознаки сп`яніння, запропонували пройти огляд, на що водій відмовився та було складено протокол.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

В судовому засіданні стороною захисту не заперечувався факт керування транспортним засобом 30.03.2024 року, у Дніпропетровській області, місто Кривий Ріг, Інгулецький район, по пр. Південному, 42. ОСОБА_1 визнавав, що причина зупинки була через непрацюючий правий стоп сигнал.

Диспозиція частини 1 ст.130 КУпАП, передбачає відповідальність водіїв за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За ч.2 ст. 130 КУпАП, відповідальність настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 ( із змінами, внесенимиз постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід урахувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП на стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника.

Порядок оформлення та вимоги до оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення за ст.130 КУпАП врегульовано Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 № 1395; Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015.

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (п.4 розділу І Інструкції).

Відповідно до п.12 розділу ІІ вказаної вище Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, електронні докази, суд дійшов наступного.

В судовому засіданні було досліджено відеозапис з доданих до протоколів дисків, та встановлено, що ОСОБА_1 було 30.03.2024р. зупинено через технічні несправності автомобіля, не працював стоп сигнал, що було виправлено ОСОБА_1 на місці, під час спілкування інспектором у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, на що ОСОБА_1 погодився та пройшов огляд в закладі охорони здоров`я. Протокол складався після виготовлення Висновку після отримання результатів аналізів. Водій відсторонявся від керування 30.03.2024р.

Крім того з відеозапису видно, що в той же день ОСОБА_1 30.03.2024р. зупинено через технічні несправності автомобіля, не працював стоп сигнал, що було виправлено ОСОБА_1 на місці, під час спілкування інспектором у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, на що ОСОБА_1 відмовився та було складено протокол. Водій відсторонявся від керування 30.03.2024р.

ОСОБА_1 виписувались направлення на огляд у закладі охорони здоров`я, та зазначено що останній відмовився проходити огляд у закладі охорони здоров`я. Вказані події також відображені у Рапорті інспектора.

Відповідно до Довідки ОСОБА_1 отримував посвідчення водія.

На запит суду, надано інформацію з поліції, що складання протоколів відносно ОСОБА_1 27.02.2024р. та 30.03.2024р. здійснювалось нарядами поліції з різним складом, зокрема різними інспекторами. За події 30.03.2024р. було складено два протоколи, та в обох випадках ОСОБА_1 відсторонено від подальшого керування транспортним засобом (відповідь за вих.. 10.05.2024 №3000/41/19/1/02-2024), також надано відеозаписи за вказаними подіями.

На запит суду КП ДБКЛПД ДОР надано копію Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного… сп`яніння №839 відносно ОСОБА_1 та Висновок, відповідно до яких ОСОБА_1 30.03.2024р. перебував у стані канабіноідного сп`яніння.

Відповідно до Висновку № 839 ОСОБА_1 30.03.2024р. перебував у стані канабіноідного сп`яніння.

ОСОБА_1 надав суду довідку та висновок, що 12.04.2024р. ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння у нього не виявлено. Суд зазначає, що факт керування транспортним засобом з ознаками сп`яніння та відмова від проходження огляду на стан сп`яніння стосується 30.03.2024р.

ОСОБА_1 суду не зміг пояснити чому самостійно не звернувся до закладу охорони здоров`я протягом 2х годин з моменту зупинки, та чому звернувся до закладу охорони здоров`я лише 12.04.2024р., тобто більше ніж через 10 днів з моменту даних подій.

Суд критично відноситься до пояснень ОСОБА_1 , що працівники поліції були упереджені, що вони спонукали його до відмови від проходження огляду, також не підтверджене твердження ОСОБА_1 що його від керування не відстороняли, оскільки вказане підтверджено матеріалами справи.

Інспектором інкриміновані діяння ОСОБА_1 кваліфіковано за події 30.03.2024р. о 09.12 годин за ч.2 ст 130 КУпАП, а за події 30.03.2024р. о 12:29 годин за ч.1 ст 130 КУпАП.

Суд зазначає, що станом на момент вчинення вказаних правопорушень, а саме 30.03.2024р. ОСОБА_1 вважається таким, що до адміністративної відповідальності не притягувався, оскільки Постанова від 19.03.2024р. (справа 213/1187/24) не набрала законної сили 30.03.2024р. (набрала законної сили 25.04.2024р.), тому обидва правопорушення слід кваліфікувати за ч.1 ст 130 КУпАП, в той же час події 30.03.2024р. о 09:12 годин кваліфіковано інспектором за ч.2 ст 130 КУпАП, та після дооформлення не виправлено.

Кодекс України про адміністративне правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року

№ 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характерКодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄСПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄСПЛ.

Згідно з вимогамист. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч. 2 ст. 130 КУпАП на ч. 1ст. 130 КУпАП. Перекваліфікація дій не порушує права ОСОБА_1 та не погіршує його становище.

Протоколи про адміністративне правопорушення та матеріали справи в сукупності підтверджують фактичні обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, за ознаками керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Згідно з ч.2 ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника, враховуючи його особу, а саме: не працює, зі слів має трьох дітей, дружина має інвалідність; з метою запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст.40-1 КпАП України, якою встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде складати 605,60 грн. із розрахунку 3028х0,2.

Керуючись статтями 36, 40-1, 279, 280, 283-285, 287,289, 294,308 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу №213/1838/24 відносно ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та адміністративну справу №213/1653/24 відносно ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єднати в одне провадження під єдиним номером - №213/1653/24.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Реквізити для сплати штрафу: Отримувач: ГУК у Дніпр-кій обл./Дн-ка об.21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155, Банк отримувача - Казначейство України, Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача: UA0004001, Код класифікації доходів бюджету - 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова набирає законної сили після спливу строку подачі апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя В.В. Мазуренко