ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/9345/24

Пров. №3/766/6263/24

09.09.2024 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Рябцева М.С., за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Херсонській області, про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний код НОМЕР_1 який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 601372 від 10.06.2024 року, за змістом якого, ОСОБА_1 , 10.06.2024 року о 08.11 годин, у м. Херсон, вул. Паравозна, буд.36, керував транспортним засобом Volkswagen Jetta номерний знак НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку проводився у лікаря нарколога, відповідно висновку № 73 від 10.06.2024 року Плотнік відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання протоколу, кваліфіковано за ч.1ст.130 КУпАП а саме керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, зазначив, що на передодні, а саме: 07.06.2024 року вже був зупинений співробітниками поліції та доставлений до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, результат огляду- показав , що ознак наркотичного сп`яніння не виявлено. Зазначив, що у співробітників поліції до нього упереджене відношення, і за кожною нагодою його зупиняє патруль. Зазначив, що 10.06.2024 року відмовився від огляду в приміщенні лікарні. Просив закрити справу.

Так, вина ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання протоколу, у вчиненні адміністративного правопорушення обґрунтована наступними дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 601372 від 10.06.2024 року, в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зокрема, останнім допущено порушення вимог п.2.9 а) ПДР України; висновком № 73 від 10.06.2024 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого, ОСОБА_1 відмовився від обстеження в повному обсязі; рапортом командира взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Херсонській області ДПП ст. лейтенанта поліції Литвиненка В.М.; довідкою інспектора 2 категорії відділу адміністративної практики ДПП від 11.06.2024 року, відповідно до якої, ОСОБА_1 , посвідчення водія на право керування транспортними засобами отримував; відеофайлами з боді камер поліцейських.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Головним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування кожної обставини, вирішення її в точній відповідності з законодавством.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 254 КУпАП при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи орган (посадова особа) встановлює у визначеному законом порядку на основі будь-яких фактичних даних, тобто доказів. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є актом обвинувачення і повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП, при цьому суд не має права брати на себе функцію обвинувачення та у будь-який спосіб конкретизувати зміст обвинувачення, вказаного у протоколі, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, що слідує з загальних засад судочинства, закріплених у ст. 129 Конституції України.

За змістом ст. 251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення, що є складовою презумції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 601372 від 10.06.2024 року, за змістом якого, ОСОБА_1 , 10.06.2024 року о 08.11 годин, у м. Херсон, вул. Паравозна, буд.36, керував транспортним засобом Volkswagen Jetta номерний знак НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку проводився у лікаря нарколога, відповідно висновку № 73 від 10.06.2024 року ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Між тим, відповідно до п. 2.9 А Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 10 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ.

За наслідками проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я складається, відповідно, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів чи висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак, з зібраних матеріалів уповноваженими органами про адміністративне правопорушення вбачається, що акт огляду особи не проводився, висновок щодо перебування особи в стані алкогольного чи наркотичного спяніння в матеріалах адміністративного провадження відсутній. Особі фактично ставиться у вину відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що регулюються іншим пунктом правил дорожнього руху.

Тобто, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення фабула не відповідає вимогам п. 2.9 А ПДР України.

Суд за власною ініціативою позбавлений можливості зробити висновки про наявність чи відсутність у його діях будь- яких інших порушень ПДР.

Згідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02 ), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява №926/08), необхідно виходити з того, що суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Орган, який розглядає справу не уповноважений вносити будь-яких змін до протоколу.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, суд не вправі самостійно змінювати фабулу адміністративного правопорушення у випадку, коли така фабула не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення.

У відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, оскільки орган, який розглядає справу адміністративне правопорушення позбавлений права виходити за межі протоколу, а також такий орган не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, у відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважаю що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим провадження в даній справі слід закрити.

В свою чергу, статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому згідно ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_1 не вбачається.

Керуючись, п. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст.284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

СуддяМ. С. Рябцева