Дата документу 24.04.2024
Справа № 334/2953/24
Провадження № 3/334/1420/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Баруліна Т.Є., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Запорізького районного управління поліції в Запорізькій області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

30.03.2024 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення ВАВ №907906 згідно якого 30.03.2024 року о 15 год. 30 хв. громадянин ОСОБА_1 , знаходячись за адресою в АДРЕСА_2 вчинив відносно рідного брата домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а ображав його непристойними словами та застосував фізичну силу вдаривши по підборіддю, чим завдав шкоду його психологічному та психічному здоров`ю потерпілого, винним себе не вважає.

В судовому засіданні, які призначені на 24.04.2024 року ОСОБА_1 пояснив обставини вчинення адміністративного правопорушення, зазначив, що дійсно 30 березня 2024 року він посварився зі своїм братом, в ході сварки у відповідь на дії брата ображав його та вдарив по бороді.

Адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст. 173-2 КУпАП, визнається вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України від 07.12.2017 № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 , які мали місце 30.03.2024 року, є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення фізичного та психологічного насильства.

Суд критично ставить до пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки останній сам підтвердив факт вчинення домашнього насилля психологічного та фізичного характеру, однак будь-яких доказів, що дані дії він вчинив для свого захисту суду не надав.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджена обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №907906 від 30.03.2024 року, інформаційною Довідки інспектора СПДН Бердянського РВП Павла Терещенко, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 30.03.2024 року, відповідно до якої інспектор СПДН ЗРУП ГУНП в Запорізькій області прийняв заяву від потерпілого ОСОБА_2 , який просив вжити заходи до свого брата ОСОБА_1 який 30.03.2024 року вчинив сварку в ході якої ображав його образливими словами та вдарив рукою по підборіддю, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 30.03.2024 року, формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 30.03.2024 року, копією термінового заборонного припису стосовно кривдника від 30.03.2024 року.

При накладенні адміністративного стягнення, суддя керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суддя дійшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення, у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день прийняття постанови становить 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 173-2, 247, 283- 285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. (сто сімдесят гривень).

Відповідно до ст.ст. 307, 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до ВДВС, який стягується з правопорушника у подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн.(шістсот п`ять гривень 60 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: Баруліна Т. Є.