КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/2264/2024 Головуючий в суді ІІ інстанції Сушко Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 20 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 525945 від 03 листопада 2023 року - ОСОБА_1 03.11.2021 року о 00год. 18хв. в м. Києві по просп. Повітрофлотський, 42, керував автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, яка не відповідає дійсності, тремтіння пальців рук, зіниці очей, що не реагують на світло, всупереч п. 2.5 Правил дорожнього руху відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 20 березня 2024 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп..

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 20 березня 2024 року та провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовував тим, що дійсні обставини справи полягали у тому, що він не керував транспортним засобом, автомобіль не перебував у русі, а стояв на узбіччі, а сам ОСОБА_1 збирався йти за адресою місця свого проживання, оскільки була комендантська година і рух на автомобілі заборонений, а отже, вважає, що зупинка була безпідставною.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовував також тим, що твердження інспектора поліції стосовно того, що у ОСОБА_1 нібито було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, яка не відповідає дійсності, тремтіння пальців рук, зіниці очей, що не реагують на світло є недійсними та недоведеними, оскільки із відеозаписів нагрудних камер працівників поліції неможливо встановити будь-яку із ознак.

Також зазначає, що посилання суду першої інстанції на те, що ОСОБА_1 сам визнав, що рухався, проте відбулась поломка і він був змушений зупинитись, кваліфікується, як намагання суду, всупереч вимогам закону, перекласти тягар доказування в справі про адміністративне правопорушення на саму особу, яка притягається до відповідальності, що є неприпустимим.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовував також тим, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПаП.

У судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи адміністративної справи доказах.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії серії ААД № 525945 від 03 листопада 2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 03.11.2021 року о 00 год. 18 хв. в м. Києві по просп. Повітрофлотський, 42, керував автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, яка не відповідає дійсності, тремтіння пальців рук, зіниці очей, що не реагують на світло, всупереч п. 2.5 Правил дорожнього руху відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я (а.с. 1);

- на відеозаписі із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи. З якого зокрема вбачається, що під час спілкування з поліцейськими у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд для визначення стану сп`яніння на, що ОСОБА_1 надав відмову (а.с. 6).

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.11.2023 року. З якого вбачається, що від проходженні огляду ОСОБА_1 відмовився (а.с. 2);

- з рапорта старшого сержанта поліції взводу № 2 роти № 5 ППОП №1 ГУНП у м. Києві Олександра Макієвського про те, що 03 листопада 2023 року приблизно о 00год. 18хв. по просп. Повітрофлотський, 35, у м. Києві, було помічено автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_1 , який порушив комендантську годину, тому було прийнято рішення зупинити вказаний транспортний засіб, під час розмови з водієм якого було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: нечітка мова, нечіткі рухи, зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає дійсності (а.с. 3);

Відповідно до постанови КАС ВС у справі №678/991/17 від 15.11.18 року відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала, ОСОБА_1 , крім того, йому було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що він засвідчив окремо своїм підписом у протоколі.

Виявлені працівниками поліції 03.11.2023 року у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння в розумінні п. п. 1,2,3 п. 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, зазначені в протоколі повністю узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом із нагрудних камер (відеореєстраторів) поліцейських, на яких достатньо повно відображені події, які відбувалися 03.11.2023 року за участю ОСОБА_1 ..

Так, з відеофайлу вбачається, що інспектор поліції пропонує водієві пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, однак водій відмовився від проходження такого огляду в найближчому закладі охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відеозаписи свідчать про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. А на відео зафіксовані подія правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що дійсні обставини справи полягали у тому, що він не керував транспортним засобом, автомобіль не перебував у русі, а стояв на узбіччі, а сам ОСОБА_1 збирався йти за адресою місця свого проживання, оскільки була комендантська година і рух на автомобілі заборонений, а отже, вважає, що зупинка була безпідставною, суд апеляційної інстанції відхиляє, адже як вбачається із рапорту, складеним старшим сержантом поліції взводу № 2 роти № 5 ППОП №1 ГУНП у м. Києві Олександра Макієвського, 03 листопада 2023 року приблизно о 00 год. 18 хв. по просп. Повітрофлотський, 35, у м. Києві, було помічено автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_1 , який порушив комендантську годину, тому було прийнято рішення зупинити вказаний транспортний засіб, а в ході розмови у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та висловлено вимогу пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 не погодився.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», комендантська година передбачає, в тому числі, заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчення.

Відповідно до п. 8 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 № 573, на території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.

Відповідно до п. 11 Порядку контроль за дотриманням особами комендантської години та спеціального режиму світломаскування здійснюється патрулями, які підпорядковуються коменданту.

В п. 16 Порядку зазначено, що патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установленому законодавством порядку надано право, зокрема, перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, або паспортні документи іноземця, особи без громадянства, документи, що підтверджують законність перебування на території України, та перепустки, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи; за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться.

Отже, за вказаних обставин зупинення поліцейськими автомобіля під керуванням ОСОБА_1 під час дії комендантської години і перевірка його документів є законними.

Доводи апеляційної скарги про те, що твердження інспектора поліції стосовно того, що у ОСОБА_1 нібито було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, яка не відповідає дійсності, тремтіння пальців рук, зіниці очей, що не реагують на світло є недійсними та недоведеними, оскільки із відеозаписів нагрудних камер працівників поліції неможливо встановити будь-яку із ознак, суд апеляційної інстанції відхиляє та звертає увага на те, що під наявністю у особи ознак сп`яніння необхідно розуміти припущення поліцейського про наявність у особи такого стану, яке грунтуються на порівнянні фізичного стану та поведінки особи і із станом та поведінкою які визначені нормативними документами і указують на наявність такого стану. У будь-якому випадку висновок поліцейського про наявність у особи ознак сп`яніння містить суб`єктивний характер. Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, у ньому зазначені ознаки, які дали поліцейському підстави висунути вимогу про необхідність проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння, на що останній висловив незгоду.

Доводи апеляційної скарги про те, що посилання суду першої інстанції на те, що ОСОБА_1 сам визнав, що рухався, проте відбулась поломка і він був змушений зупинитись, що кваліфікується, як намагання суду, всупереч вимогам закону, перекласти тягар доказування в справі про адміністративне правопорушення на саму особу, яка притягається до відповідальності, суд апеляційної інстанції не бере до уваги, оскільки суд першої інстанції у своєму рішенні зазначив лише те, що критично оцінює той факт, що на момент складення протоколу ОСОБА_1 не кермував автомобілем, а пішки рухався у напрямку дому, адже правопорушення було вчинено далеко від місця його проживання, з чим суд апеляційної інстанції також погоджується.

Також судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги доводи, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки як вбачається із матеріалів справи, із дослідженого відеозапису із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, ОСОБА_1 неодноразово висловив відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, а сама по собі відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є складом адміністративного правопорушення та тягне за собою адміністративну відповідальність передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП, крім того санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Солом`янського районного суду міста Києва від 20 березня 2024 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 20 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено «24» квітня 2024 року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко