Справа № 734/3215/24 Головуючий у 1 інстанції Бараненко С. М.
Провадження № 33/4823/770/24
Категорія - ч. 4 ст. 121 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участю захисника адвоката Бредюка О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката Тарасун О.І. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 15 серпня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 місяці.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605,60 грн.

Як встановив суд, 11 липня 2024 року, об 11 год. 45 хв., на а/д М01, Київ-Чернігів-Н.Яриловичі, 97 км, с. Кіпті, Чернігівський район, Чернігівській області, ОСОБА_1 керував ТЗ Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_1 , що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 31.3«б» Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник адвокат Тарасун О.І. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі за відсутністю в діях останнього складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи. Акцентує увагу на тому, що даний транспортний засіб відноситься до категорії В, тобто, до легкових автомобілів і належить на праві власності рідному сину її довірителя, при цьому, він не застосовувався для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, а використовувався лише для задоволення соціально-побутових потреб, а тому вважає, що ОСОБА_1 було безпідставно притягнуто до адмінвідповідальності.

Заслухавши пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону, при розгляді даної справи у суді першої інстанції, дотримано не було.

В обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції послався на відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №101867 від 11.07.2024 року, відеозапис працівників поліції, на якому зафіксовано обставини вчинення правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 та постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1557697 від 01.03.2024 року.

Проте, вважаючи вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП доведеною, суд першої інстанції лише обмежився загальними посиланнями на докази, які містяться у матеріалах справи та взагалі не з`ясував фактичних обставин справи, на, що безпосередньо звертала увагу захисник у поданому поясненні по суті складеного протоколу про адмінправопорушення відносно її довірителя, при цьому, не проаналізувавши та не надавши поясненням відповідної належної оцінки.

Поклавши ці докази в основу свого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції не врахував, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Аналіз матеріалів справи дає підстави для висновку, що суд першої інстанції не дотримався цих приписів закону, оскільки належним чином не дослідив докази вини особи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №101867 від 11.07.2024 року, в вину ОСОБА_1 ставилось вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП, яке полягало у тому, що він 11 липня 2024 року, об 11 год. 45 хв., на а/д М01, Київ-Чернігів-Н.Яриловичі, 97 км, с. Кіпті, Чернігівський район, Чернігівській області, керував ТЗ Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_1 , що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 31.3«б» Правил дорожнього руху.

Так, ч. 4 ст. 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, вчинене повторно протягом року.

Таким чином, до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП може бути притягнути водій транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до п. 31.3 «б» Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Підпунктом 2 пункту 1 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 р. № 137, визначено, що порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС, за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім, легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (а.с15), тип транспортного засобу марки Volkswagen Caddy спеціалізований вантажний-спеціалізований фургон малотоннажний-В, повна маса 2240, категорія - «В». Тобто за своєю конструкцією та максимально дозволеною масою транспортний засіб відповідає нормам легкових автомобілів.

Відповідно до ч. 2 cт. 35 Закону України «Про дорожній рух» обов`язковому технічному контролю не підлягають:

- легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

- легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років;

- технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

За визначеннями, наведеними у Законі України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001№ 2344-III: автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів; автомобіль легковий - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння не більше ніж дев`ять з місцем водія включно.

Також з норми закону вбачається, що легкові автомобілі підлягають обов`язковому технічному контролю лише у випадку, якщо вони використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку та мають строк експлуатації понад два роки.

Пунктом 1 частини 1 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, що затверджений постановою КМУ від 30.01.2012р.№ 137 визначено, що не підлягають проведенню обов`язкового технічного контролю легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації.

Положенням пп.15 п. 2 даного Порядку визначено: транспортний засіб, що використовується з метою отримання прибутку - транспортний засіб, що експлуатується юридичними, фізичними особами - підприємцями під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, фізичними особами під час виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку, за винятком транспортних засобів, що експлуатуються на умовах лізингу.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження використання Пінчуком транспортного засобу ТЗ Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_1 , для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку.

Крім того, відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (а.с.15), автомобіль марки Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_1 , належить на праві власності фізичній особі, а саме - рідному сину ОСОБА_1 і в матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про те, що даний автомобіль зареєстрований на юридичній особі або використовується ФОП в комерційних цілях, що свідчить про те, що ОСОБА_1 на ньому пересувався виключно за його власними потребами, що також має місце і на відеозаписі працівників поліції.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає слушними доводи апеляційної скарги про те, що матеріалами справи не підтверджено, що проведення технічного контролю даного транспортного засобу є обов`язковим.

За таких обставин, ОСОБА_1 не було порушено вимоги Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 р. № 137 та п. 31.3 «б» Правил дорожнього руху, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 121 КУпАП.

За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Тарасун О.І. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 15 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП скасувати, та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач