Справа №: 486/1115/24 Провадження № 3/486/664/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2024 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Савіна О.І.,

при секретарі - Соболевської І.Ю.,

за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Південноукраїнську Миколаївської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

20.06.2024 року о 12:11 год. в м.Южноукраїнськ по вул. Молодіжна, біля буд.7, ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопедом Хонда DIO, державний номерний знак: б/н, без посвідчення водія відповідної категорії «А1», так як його не отримував, вчинено двічі повторно протягом року, постановою про адміністративне правопорушення серії БАД №122681 від 16.07.2023 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме: повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті, зокрема, за повторне, протягом року, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортними засобами; за повторне, протягом року, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та п.1.1 Правил дорожнього руху, єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху.

Згідно із п. 2.1. «а» Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 визнав свою вину та пояснив, що він дійсно їхав на скутері, проїхав 100 метрів, порушив свідомо, але додає, що в протоколі зазначено не правда, а саме мопед йому не належить.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаному адміністративному правопорушенні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №785130 від 20.06.2024 року, який, згідно положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є доказом у справі про адміністративне правопорушення, здійснював рух транспортним засобом, при цьому не мав права керування транспортним засобом, здійснюючи це правопорушення, повторно протягом року, що підтверджується постановою ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №122681 від 16.07.2023 року про притягнення ОСОБА_1 за ч.2 ст. 126 КУпАП та серії ЕНА №24344846 про притягнення ОСОБА_1 за ч.6 ст. 121 КУпАП, довідкою старшоно інспектора САП Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області Кравченка О. від 02.07.2024 року, відеозаписом (а.с. 1, 2, 3, 4, 5).

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

Згідно з ч.5 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, або керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, або керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами - вчинене повторно протягом року.

Санкція ч.5 ст. 126 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 не має посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії, та й не мав права користуватися даним транспортним засобом - мопедом.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень правопорушником.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи обставини та характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне визнати останнього винним та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з позбавленням права керування транспортними засобами, однак без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки у судовому засіданні було встановлено що вищевказаний транспортний засіб, не належить ОСОБА_1 .

Оскільки, відповідно до абз.4 п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» з наступними змінами, зазначено, що не можна накладати це стягнення на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

У відповідності до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь держави витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 605,60 гривень.

А тому, керуючись п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає виконанню протягом трьох місяців з дня винесення. У разі оскарження постанови, перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя Южноукраїнського

міського суду О.І. Савін