Номер провадження: 33/813/690/24
Номер справи місцевого суду: 492/1251/23
Головуючий у першій інстанції Гусєва Н. Д.
Доповідач Стахова Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ

Головуючого судді - Стахової Н.В.,

за участю секретаря

судового засідання Булацевської Я.В.,

захисника особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Євценко Роман Ігорович,

на постанову Арцизького районного суду Одеської області від 26 січня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Арцизького районного суду Одеської області від 26 січня 2024 року у задоволенні клопотання захисника-адвоката Бучацького В.В. про закриття провадження по справі про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень - відмовлено. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення за ч. 4 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постановою судді встановлено, що згідно протоколу серії ААД № 470126 від 20 жовтня 2023 року, згідно якого ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки «Skoda Rapid», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу в результат чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб марки «Toyota Hiace», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Окрім того, згідно протоколу серії ААД № 470125 від 20 жовтня 2023 року, згідно якого ОСОБА_2 після дорожньо-транспортної пригоди за його участю вживав алкогольні напої (самогон), огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, а саме «Драгер», тест від 20 жовтня 2023 року, відповідно до якого в організмі ОСОБА_2 виявлено вміст алкоголю в кількості 1,57 ‰, з застосуванням технічних засобів відеозапису.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Євценко Р.І., подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження по справі № 492/1251/23 про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що 20 жовтня 2023 року об 20:35 год. під час парування автомобіля у дворі будинку № 4, по вул. Добровольського м. Арциз Болградського району Одеської області у автомобіля «Skoda Rapid», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , погано вмикалась задня передача і ОСОБА_2 попросив сторонніх осіб, щоб йому допомогли та підштовхнули автомобіль. Після того, як вказаний автомобіль підштовхнули, задня передача автомобіля увімкнулась і безпосередньо під час паркування автомобіль «Skoda Rapid», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебував під керуванням ОСОБА_2 доторкнувся до припаркованого автомобіля марки «Тоyota Hiace», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого с ОСОБА_3 . Відчувши дотик до автомобіля «Тоуоtа Hiace», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 вийшов зі свого автомобіля і побачив незначні пошкодження на номерному свого автомобіля, при цьому на автомобілі «Toyota Hiace», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 були відсутні будь-які пошкодження. Таким чином, впевнившись у відсутності пошкоджень, а отже і заподіяних збитків, ОСОБА_2 пішов до себе додому, де і за вечерею вжив алкогольний напій. Однак, вже через дві години, його потурбували працівника поліції та повідомили, що ним було скоєно ДТП, відносно нього було складено протоколи про адміністративні правопорушення, поліцейським ОСОБА_2 пояснив, що стався невеличкий дотик його автомобіля до автомобіля «Toyota Hiace», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 і на вказаному автомобіля були відсутні будь-які пошкодження, і саме тому вже після інциденту з дотиком автомобілів ОСОБА_2 за вечерею вжив алкогольний напій. ОСОБА_2 не погоджувався з діями поліцейських та не визнавав своєї провини.

Після складення протоколу про адміністративне правопорушення, повідомив працівникам патрульної поліції, що не згодний із ним, оскільки в його діях відсутній склад правопорушення, але вони не відреагувала, а надали протокол для підпису, при цьому не роз`яснивши права та обов`язки, як це передбачено КУпАП та не надали можливість ОСОБА_2 дати пояснення.

Зокрема апелянт вказує, що жодних доказів вчинення ОСОБА_2 ДТП працівниками поліції надано не було, як і не отримано таких доказів під час розгляду справи у суді.

На переконання апелянта, судом не встановлювались обставини інкримінованого ОСОБА_2 правопорушення передбаченого ч. 124 КУПАП, судом зроблено лише формальне посилання на адміністративні матеріали, що надійшли повторно від Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУ НП в Одеській області і недоліки в яких усунуто так і не було. При цьому, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не с самостійними беззаперечним доказом, тому обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів.

Крім того, апелянт вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП не доведена, оскільки будь-яких доказів про те, інцидент, що трапився 20.10.2023 року об 20:35 год. по вул. Добровольського, м. Арциз, Болградського району Одеської області біля буд. №4 є адміністративним правопорушенням відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУПАП, в матеріалах справи не міститься.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - ОСОБА_1 підтримав доводи поданої апеляційної скарги, просив апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі.

Заслухавши доповідь судді, доводи адвоката Євценка Р.І. в інтересах ОСОБА_2 , перевіривши та дослідивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Суд, у відповідності з положеннями ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП обов`язковою ознакою даного адміністративного правопорушення є наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями особи у виді порушення правил дорожнього руху та наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів або іншого майна.

Відповідно до диспозиції ч. 4 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вживанні особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 470126 від 20.10.2023 згідно якого ОСОБА_2 в Одеській області, Болградський район, м. Арциз, вул. Добровольського, керував транспортним засобом марки «Skoda Rapid», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Toyota Hiace», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. (а.с. 7);

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 470125 від 20.10.2023 згідно якого ОСОБА_2 в Одеській області, Болградський район, м. Арциз, вул. Добровольського, вживав алкоголь (самогон) після ДТП з його участю. Огляд проводився за допомогою із застосуванням приладу «Драгер» ALKOTEST 6810 на місці зупинки, результат 1,57 ‰, тест 1803, проводилась відеофіксація, чим порушив вимоги п. 2.10 є Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП. (а.с.8);

- схемою місця ДТП, підписаною ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без зауважень, згідно якої містить означення розміщення автомобілів: марки «Skoda Rapid», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та марки «Toyota Hiace», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , а також перелік отриманих автомобілями ушкодження у вигляді: пошкодження переднього бампера в правій частині, пошкодження державного реєстраційного номера автомобіля марки «Skoda Rapid», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; пошкодження заднього бампера у вигляді подряпини з ліва автомобіля марки «Toyota Hiace», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 9);

- поясненнями ОСОБА_2 , згідно яких 20 жовтня 2023 року о 20 год. 30 хв. він, керував транспортним засобом «Skoda Rapid» у своєму дворі, не ввімкнулась задня передача, я намагався багато разів, не зрозумів як це сталося, а саме заїхав у задній бампер в сусіда ОСОБА_3 транспортний засіб «Toyota Hiace» ДНЗ НОМЕР_2 . Після чого він випив взяв та випив самогон з медом після ДТП. Тілесних ушкоджень не отримав (а.с. 10);

- поясненнями потерпілого ОСОБА_3 , згідно яких 20 жовтня 2023 року о 20 год. 35 хв. він, знаходячись вдома, почув як спрацювала сигналізація на автомобілі марки «Toyota Hiace», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та через вікно побачив як ОСОБА_2 на автомобілі марки «Skoda Rapid», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 вдарив у задній бампер його автомобіля, який був припаркований. Вийшовши до автомобіля побачив, що на автомобілі є механічні пошкодження (а.с. 11);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20 жовтня 2023 року, згідно якого ОСОБА_2 поставив свій підпис про відмову від огляду на стан сп`яніння у медичному закладі (а.с. 12);

- роздруківкою тестування на алкоголь, згідно якого 20 жовтня 2023 року о 21-23 год. ОСОБА_2 пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатора «Драгер» ALKOTEST 6810 з результатом тесту 1,57 ‰ (а.с. 13);

- відеозаписами на 6-ти дисках, доданих до протоколів, проведених поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів, з яких вбачається, що патруль поліції прибув на виклик на місце скоєння ДТП. Під час спілкування з учасниками пригоди, було встановлено, що автомобіль «Skoda Rapid», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 зачепив припаркований автомобіль «Toyota Hiace», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , чим завдав йому механічних ушкоджень. В подальшому, на питання поліцейського «Чи вживав він сьогодні спиртні напої?», ОСОБА_2 відповів «Так», а на уточнююче питання «До чи після ДТП ?», відповів «Після», на що працівник поліції повідомив, що за вживання спиртних напоїв після ДТП, до оформлення матеріалів пригоди також передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП. З метою підтвердження перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Після продуття алкотестеру Драгер, результат виявився позитивним 1,57 ‰, тест 1803. Підтвердження перебування водія в стані алкогольного сп`яніння після скоєної ним дорожньої пригоди стали підставою для складання протоколу за ч. 4 ст. 130 КУпАП. Під час складення протоколів відносно ОСОБА_2 йому були роз`ясненні права та обов`язки; були оголошені складені протоколи, вручені копії протоколів; протокол про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2 підписав, а за ст. 124 КУпАП не погодився з суттю правопорушення та відмовився підписати протокол пояснивши, що він не вдарив автомобіль, а лише здійснив незначне зіткнення.

- до протоколів про адміністративні правопорушення додано довідку про те, що ОСОБА_2 протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, не притягувався, отримав водійські права.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що наявними у справі доказами в їх сукупності та взаємозв`язку доведено, що ОСОБА_2 20 жовтня 2023 року, перебуваючи як водій за кермом автомобілю «Skoda Rapid», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , скоїв дорожньо-транспортну пригоду, після чого вжив алкоголь до проведення медичного огляду, тобто вчинив правопорушення, передбачене частиною 4 статті 130 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку, що в діях водія транспортного засобу марки «Skoda Rapid», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 присутня вина, яка полягає у тому, що він порушив вимоги п. п. 2.10 «є», 13.1 Правил дорожнього руху, а саме у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та у вживанні алкоголю, після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, а відтак в його діях міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, адміністративні правопорушення були вчинені саме ним, тому ОСОБА_2 винен у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень, його дії розкривають матеріальний склад об`єктивних сторін ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП у порушенні п. п. 2.10 «є», 13.1 Правил дорожнього руху, у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та у вживанні алкоголю, після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, оскільки його провина повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджена доказами, дослідженими судом, тому ОСОБА_2 підлягає адміністративній відповідальності і його дії правильно кваліфіковані за ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Проте враховуючи, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП було вчинено 20 жовтня 2023 року, а на день розгляду справи 26 січня 2024 року, відносно ОСОБА_2 спливли три місяці, протягом яких можна було притягнути його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення, суд дійшов правильного висновку про закриття провадження по справі за ст. 124 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги слід зазначити наступне.

Протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395. Порушень, які б могли бути підставою для визнання протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД № 470126 від 20.10.2023 року та ААД № 470125 від 20.10.2023 року незаконними, працівниками поліції під час його складання не допущено.

З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять жодного доказу вчинення ОСОБА_2 дорожньо-транспортної пригоди є неспроможними, оскільки спростовуються, як письмовими поясненнями ОСОБА_2 наданими ним після ДТП, так і іншими дослідженими на наведеними доказами.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Апеляційний суд наголошує, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів і таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення та зафіксовані відеозйомкою обставини узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом, а саме вживанням ОСОБА_2 алкоголю після вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Апеляційний суд вважає, що у справі, яка переглядається, дотримано судом стандарт доведення висунутого ОСОБА_2 обвинувачення у скоєнні передбаченого ч. 4 статті 130 КУпАП правопорушення поза розумним сумнівом, а заперечення апелянтом дотримання судом цього стандарту є хибними. В цьому разі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинено і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, або відносно якої закрито адміністративне провадження з нереабілітуючих підстав, є винною у вчиненні цього правопорушення. У справі, яка переглядається, належними та допустимими доказами доведено факт вживання ОСОБА_2 алкоголю після вчинення ДТП і до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, який підтверджений, а доказів протилежного матеріали справи не містять.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не встановлено їх і при апеляційному перегляді.

Позиція апелянта, яку той висловив в апеляційній скарзі та його процесуальна поведінка, пов`язана з наданням пояснень, які не підтверджені належними і достатніми доказами, та які не узгоджуються з дійсними обставинами справи, розцінюється апеляційним судом, як спосіб самозахисту з метою уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну, обґрунтовану постанову.

Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.

Тому підстав для скасування постанови судді Арцизького районного суду Одеської області від 26 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. ст. 7, 252, 280, 283, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Євценко Роман Ігорович, на постанову Арцизького районного суду Одеської області від 26 січня 2024 року, залишити без задоволення.

Постанову Арцизького районного суду Одеської області від 26 січня 2024 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Н.В. Стахова