Провадження № 3/202/7559/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 серпня 2024 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Дребот І.Я. розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя: АДРЕСА_1 , місце роботи- ФОП ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 26.07.2024 року о 11 год. 49 хв. В м. Дніпро по вул. Верхня, 15 керував транспортним засобом Skoda Octavia А5 днз НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння )звужені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук) Водій ОСОБА_1 не пройшов огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку протягом двох годин, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил Дорожнього руху за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав та суду пояснив, що не відмовлявся проходити огляд, однак йому потрібен був час щоб попередити свого роботодавця про його затримання, тому просив працівників поліції зачекати певний час. ОСОБА_1 також пояснив, що після того, як на нього було складено протокол про адміністративне порушення за відмову від проходження огляду на стан наркотичного спяніння, сам того ж дня, 26.07.2024 року звернувся до ТОВ «Медичного центу» клініки «Медсервіс» де йому було проведено огляд на стан наркотичного сп`яніння, і встановлено відсутність наркотичного сп`яніня, про що долучив до матеріалів справи довідку № 7503 від 26.07.2024 року.

Суд, заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена зібраними та перевіреними в ході судового розгляду доказами.

Не дивлячись на те, що ОСОБА_1 не визнав своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 26 липня 2024 року серії ААД№816775, згідно якого ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки відмовився.

26 липня 2024 року о 12 годині 00 хвилини ОСОБА_1 було видане направлення на огляд на стан сп`яніння в КП «ОНПЦЛЗ ДОР, однак ОСОБА_1 , відмовився від проходження огляду, що підтверджується матеріалами відеофіксації наявним в матеріалах справи.

В матеріалах справи також наявний рапорт працівників поліції від 26.07.2024, з якого вбачається, що 26.07.2024 близько 11 год. 49 хв. за адресою м. Дніпро, вул. верхня, 15 під час несення служби працівниками поліції було зупинено транспортний засіб Skoda Octavia А5 днз НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , зокрема в даному рапорті вказано, що водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, однак останній постійно ухилявся від відповіді та на протязі двох годин не пройшов даний огляд, так як не направився з працівниками поліції до медичного закладу, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що в подальшому відносно водія було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Подію було зафіксовано на боді камеру, яку долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.

Окрім того, в матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких останній заперечував факт відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Суддя критично оцінює пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який в судовому засіданні заперечував факт відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння і вважає такі його пояснення намаганням уникнути адміністративної відповідальності. Доводи ОСОБА_1 , що на відео зафіксовано факт того, що останній не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння є необґрунтованими.

Дані доводи спростовуються оглянутим відеозаписом працівників поліції від 26 липня 2024 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 всіляко ухилявся на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Пояснення надані ОСОБА_1 під час судового засідання дають суду підстави вважати, що останній намагається ввести суд в оману щодо дійсних обставин вчиненого саме ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких істотних порушень вимог закону під час складення адміністративного протоколу, які б вплинули на кваліфікацію дій ОСОБА_1 та поставили б під сумнів зібрані по справі докази, судом не встановлено.

Поліцейськими було роз`яснено ОСОБА_1 відповідно до вимог законодавства процедуру проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду була добровільною, будь-якого примусу відносно нього зі сторони співробітників поліції не зафіксовано.

При цьому суд звертає увагу на те, що матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Ніяких порушень законодавства під час складання протоколу про адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 не надав.

Перевірені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Пункт 1.3ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, закріплено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п.2.5ПДР передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1ст. 130 КУпАП, а саме за те, що ОСОБА_1 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Таким чином суд приходить до висновку, що пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності спрямовані на уникнення останнім відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.17ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23лютого 2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21липня 2011року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є такими, що доповнюють один одного, повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають у суду сумнівів.

Відповідно до ст.23КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень правопорушником.

Відповідно ст.33 Кодексу України про адміністративне правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Своїми умисними діями, які виразились у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція ч.1 ст.130КУпАП передбачає накладення стягнення за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих обставин, вважає за можливе застосувати адміністративне стягнення відносно ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки за таких обставин може бути досягнута мета перевиховання й попередження нових правопорушень, пов`язаних із порушеннями Правил дорожнього руху України.

На підставі ст.40-1КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено стягнення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 33-35, 40-1, 283-284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя: АДРЕСА_1 , місце роботи- ФОП ОСОБА_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя: АДРЕСА_1 , місце роботи- ФОП ОСОБА_1 ,в дохід держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора та може бути звернута до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Суддя І.Я. Дребот