Справа № 555/264/24
Номер провадження 3/555/226/24
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2024 року

Суддя Березнівського районного суду Рівненської області Мельничук Н. В. , розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції №4 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працює продавцем- консультантом магазину " Вейп", ч.1 ст.156 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 31 січня 2024 року о 11 год. 20 год. ОСОБА_1 в м.Березне по вул.Андріївська,40 в магазині « Vape SHOP» здійснював реалізацію рідини для заправки електричних сигарет марки «ELIXLAB» ємкістю 10 мл., без марок акцизного податку, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.156 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився- захисник правопорушника- адвокат Татарчук Л.І. подала до суду клопотання, в якому просить справу закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення .

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 156 КУпАП настає для суб?єкта господарювання, а відтак складення протоколу на фізичну особа виключає притягнення такої особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» імпорт, експорт алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюються суб?єктами господарювання всіх форм власності без ліцензії. Оптова торгівля на території України алкогольними напоями та тютюновими виробами здійснюється за наявності у суб?єктів господарювання всіх форм власності ліцензії на оптову торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі ??? тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб?єктів господарювання (у тому числі іноземних суб?єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.

Системне тлумачення Закону дає підстави дійти висновку, що роздрібна торгівля тютюновими виробами та електронними сигаретами та рідинами для них дозволяється лише суб?єкту господарювання і за наявності у суб?єкта господарювання ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами.

Зважаючи на викладене, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 156 КУПАП настає для суб?єкта господарювання, а не для будь-якої особи.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України, суб?єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Разом з тим, як вбачається з протоколу, останній був складений на ОСОБА_1 як на фізичну особу, він не зареєстрований як суб?єкт господарювання.

Тобто у даному випадку ОСОБА_1 виступає як фізична особа, яка не є суб?єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, що виключає притягнення такої особи до адміністративної відповідальності у будь-якому разі.

Відтак, в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, які свідчать про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Зміст протоколу не відповідає об?єктивній стороні правопорушення та не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення.

Так, свідки події відсутні, поняті до складення матеріалів справи про адміністративне правопорушення не залучені, всі необхідні докази події, що кваліфікуються за зазначеною статтею не зібрано, а відтак складені матеріали не доводять факту описаних подій.

Кваліфікація ч. 1 ст. 156 КУпАП стосується саме торгівлі тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, що передбачає встановлення факту продажу відповідних товарів без акцизного податку.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження факту здійснення ОСОБА_1 тютюнових виробів без марок акцизного збору.

У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, кому саме ОСОБА_1 здійснив роздрібну торгівлю електронних сигарет та який виторг він отримав від продажу.

Зокрема, у порушення вимог ст. ст. 256, 265 КУпАП, у протоколі вказано лише про вилучення інших товарів, але не ідентифіковано чи цей товар був предметом продажу, виручка від продажу не вилучалася та не оглядалася, будь-якого розрахункового документу, який би підвередив проведення операції продажу не долучено та не описано.

Тобто у протоколі про адміністративне правопорушення не доведені обставини та конкретні обов?язкові ознаки правопорушення, визначені диспозицією ч.1 ст.156 КУпАП.

Відсутність вилученої виручки та розрахункового документу свідчить про відсутність операції продажу, а сам факт виявлення товару (тим більше такого який не є підакцизним) без марок акцизного збору не кваліфікується за ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з?ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Всупереч положенням ст. 256 КУпАП, а також статті 251 КУпАП, якою визначені докази та засоби доказування у адміністративній справі, об?єктивна сторона інкримінованого правопорушення викладене у протоколі знеособливо; матеріали не містять належних доказів, які б давали можливість прийняти рішення по суті інкримінованого правопорушення, а саме: не долучено документів, що встановлює особу правопорушника (копія паспорту, тощо); відсутні докази що особа, яка притягається має статус підприємця; до матеріалу не додана інформація про системність здійснення правопорушення, що узгоджується із визначенням підприємницької діяльності, тощо.

Тобто у протоколі про адміністративне правопорушення не наведені обставини та конкретні обов?язкові ознаки правопорушення, визначені диспозицією ч.1 ст.156 КУпАП, а відтак, в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, які свідчать про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.156 КУпАП.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв?язку з відсутністю складу правопорушення.

Щодо наявних в матеріалах справи доказів.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Обов?язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП. Таким чином, з огляду на вказане сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не може бути беззаперечним доказом його вини, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких, не спростованих фактів.

При цьому, факт визнання своєї вини при складенні протоколу на місці, без достатніх доказів не може слугувати підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Сам факт визнання особою вини не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб?єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє орган від доведення правомірності свого рішення. Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає ( ч.1 ст.254 та ч.2 ст.251КУПАП).

Протокол про адміністративне правопорушення не містить посилання на норму закону, яка порушена зафіксованим адміністративним правопорушенням, що є обов?язковим в силу бланкетної диспозиції ч. 1 ст. 156 КУПАП.

Диспозиція ст.156 КУпАП є бланкетною, тому слід вказати яким саме нормативним актом регулюється діяння, яке інкримінується особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Загальний зміст ст. 156 КУПАП полягає в тому, що з ним пов?язане визначення правопорушенням діянь, які описані в диспозиції цієї статті.

Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації.

Згідно із зазначеним, під час проведення правової кваліфікації діяння необхідно обов?язково встановити, який саме нормативно правовий акт та у якій редакції був чинним на момент вчинення конкретного правопорушення та встановлював порядок здійснення діяльності, який особа, що притягається до відповідальності, порушила, в чому полягає невідповідність його дій закону.

Всупереч цьому зміст об?єктивної сторони правопорушення при викладенні обставин його вчинення не розкрито і не описано, а лише констатовано факт вчинення такого порушення, без посилання на норму Закону, що є недопустимим, так як порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відтак, в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, які свідчать про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, наявні у справі докази не підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 268, 271 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 156 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Рівненського апеляційного суду через Березнівський районний суд Рівненської області.

Суддя Березнівського районного суду Мельничук Н.В.