ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1039/24 Справа № 202/2962/24 Суддя у 1-й інстанції - Кухтін Г. О. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши у присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Міронова Віктора Олександровича та іншого водія ОСОБА_2 ,

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану на постанову Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 22 березня 2024 року, якою,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

встановила:

Постановою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 22 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та призначено йому стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,6 грн.

Відповідно до змісту постанови ОСОБА_1 , 13 лютого 2024 року об 11 годині 07 хвилин в м. Дніпро, Індустріальному районі на перехресті вул. Березинська та Холодильна, керував транспортним засобом DAF XF105.460, державний номерний знак НОМЕР_1 , під час перестроювання не надав дорогу транспортному засобу Mazda 6, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку на яку водій ОСОБА_1 мав намір перестроїтися, в наслідок чого сталося зіткнення. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушено вимоги п. 10.3 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

На зазначену постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу із проханням про зміну постанови суду в частині накладення стягнення та накласти на нього адміністративне стягнення за ст.124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Відповідно до доводів поданої апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції було законно та обґрунтовано прийнято рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Однак, обраний судом вид адміністративного стягнення апелянт вважає надто суворим та таким, що не відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, працює водієм та за місцем роботи має позитивну характеристику, вину у вчиненому визнає повністю та щиро розкаюється у скоєному.

Зміна виду адміністративного стягнення є надзвичайно важливою для ОСОБА_1 , оскільки робота водієм є єдиним видом заробітку, у зв`язку з чим можливість керувати власним транспортним засобом є життєво необхідною.

Разом з тим, апелянт зазначає, що на його утриманні перебувають двоє дітей, а саме ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є неповнолітньою, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є студентом денної форми навчання.

Крім того, апелянт вказує на добровільне відшкодування ним завданих збитків, що є обставиною, яка пом`якшує відповідальність.

На переконання апелянта, адміністративне стягнення у вигляді штрафу буде достатнім для перевиховання та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

Перевіривши витребувані із Індустріального районного суду міста Дніпропетровська матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, вислухавши думку сторін, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за такими підставами.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме недотримання під час керування транспортним засобом вимог ПДР України, що призвело до зіткнення з іншим транспортним засобом.

Вказані висновки місцевого суду ґрунтуються на досліджених та наведених у постанові доказах, не оспорюються в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , а тому апеляційним судом відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП не перевіряються.

Разом з цим доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального права під час вирішення питання про накладення на нього адміністративного стягнення є слушними з огляду на таке.

Відповідно до ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та іншими законами України.

Санкція ст.124 КУпАП передбачає відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, суд врахував характер вчиненого правопорушення та прийшов до висновку, що саме такий вид адміністративного стягнення буде достатнім задля його виховного впливу і запобігання вчинення ним нових правопорушень.

При цьому, за наявності в санкції ст.124 КУпАП альтернативного більш м`якого виду стягнення у виді штрафу, суд в своїй постанові належним чином не мотивував підстави для обрання найбільш суворого виду стягнення, передбаченого санкцією вказаної статті.

Такий висновок суду першої інстанції щодо обраного до правопорушника адміністративного стягнення, апеляційний суд вважає безпідставним та необґрунтованим.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Позбавивши ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд першої інстанції, обрав адміністративне стягнення, яке за своїм видом є явно несправедливим через його суворість.

Зокрема, місцевим судом, в порушення вимог ст.33 КУпАП, належним чином не враховано характеру вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 офіційно працевлаштований водієм вантажного автомобіля з 01.01.2024 року, визнає провину у вчиненому адміністративному правопорушенні та щиро розкаюється у його вчиненні, обставин які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 має двох дітей, які перебувають на його утриманні.

Також, встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка раніше не притягувалась до адміністративної відповідальності.

Отже, внаслідок неповноти судового розгляду, суд не врахував належним чином особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності за порушення ПДР не притягувався; визнає свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення; відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також те, що внаслідок ДТП, винуватцем якої є ОСОБА_1 транспортні засоби отримали незначні механічні та останній відшкодував усі завдані своїми діями збитки.

Відповідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Враховуючи вищенаведе, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 має бути призначено адміністративне стягнення у виді штрафу, в межах санкції ст.124 КУпАП, оскільки стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є таким, що не відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини, внаслідок суворості.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , а постанову судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 22 березня 2024 року слід змінити в частині накладення стягнення та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, у вигляді штрафу, в межах санкції ст.124 КУпАП у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 22 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя

Дніпровського апеляційного суду: О.В. Рябчун