Справа № 697/831/24
Провадження № 3/697/492/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2024 року м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Колісник Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючої,

за ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 04.04.2024 о 19 год. 21 хв. за місцем свого проживання вчинила домашнє насильство відносно свого колишнього чоловіка гр. ОСОБА_2 , а саме виражалася нецензурною лайкою, умисні дії психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП, про що був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №297554 від 04.04.2024.

В судовому засіданні ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, права зрозуміло.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП визнала, пояснила, що у них із колишнім чоловіком сталась сварка через те, що він після розлучення проживає з нею та їх дитиною спільно, не залишає їх помешкання.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №297554 від 04.04.2024 дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, проте як сама фабула обвинувачення, так і матеріали справи не містять даних про те, що протягом року вона була піддана адміністративному стягненню за одне із порушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Кодекс України про адміністративне правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику ЄСПЛ, справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄСПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄСПЛ.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 необхідно перекваліфікувати з ч. 2 ст. 173-2 КУпАП на ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Перекваліфікація дій не порушує права ОСОБА_1 та не погіршує її становище.

За наведених вище обставин вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, а саме: протоколом про адміністративні правопорушення, рапортом зі служби 102, поясненням ОСОБА_1 .

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За викладених обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, суд вважає, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходу громадян, що на день розгляду справи становить 170,00 грн.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП на ОСОБА_1 необхідно покласти сплату судового збору.

Керуючись ст.ст.40-1, 173-2, 279, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Дії ОСОБА_1 в частині обвинувачення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП перекваліфікувати на ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходу громадян, що становить 170,00 (сто сімдесят) гривень.

Розрахункові рахунки для сплати штрафу (по справах про адмінправопорушення): , одержувач: ГУК у Черкаській області/тг м.Канів/21081100, розрахунковий рахунок: UA0023717, МФО: 899998, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 605,60 грн.

Стягувач: Державна судова адміністрація України, вул. Липська 18/5, м. Київ, 01601, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

На підставі частини другої статті 308 КУпАП у разі несплати громадянином штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з ОСОБА_1 розмір штрафу 340,00 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 міс.

Суддя Л. О. Колісник