Справа № 346/4151/24
Провадження № 3/346/2131/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Cольський В.В., розглянувши справу, яка надійшла від Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює,

за ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КупАП),

В С Т А Н О В И В:

20.07.2024 року о 23 год. 55 хв. в с. Сопів, по вул. Січових Стрільців, Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом без номерного знаку, не маючи права керування таким транспортним засобом.

На розгляд справи ОСОБА_1 повторно не з`явився, тричі повідомлявся про час та місце розгляду справи, причин своєї неявки він суду не повідомив та не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Таким чином, Верховний Суд зазначив, що особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п. 1.3 ПДР).

Водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака (п. 2.9.в ПДР).

Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії (п. 2.1.а ПДР).

Пунктом 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою КМУ № 340 від 08.05.1993 р. передбачено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії, зокрема А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Вказаних вимог нормативних актів ОСОБА_1 не дотримався.

Вина ОСОБА_1 підтверджується даними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №103042 від 21.07.2024 року, в якому вказано, що 20.07.2024 року о 23 год. 55 хв. в с. Сопів, по вул. Січових Стрільців, Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом HONDA Dio не мав при собі посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, також здійснював рух на транспортному засобі, який був не зареєстрований у встановленому законодавством порядку, чим порушив п.п. 2.9.в та п. 2.1.а ПДР; актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу; рапортами поліцейських.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи вчининення ОСОБА_1 вищезазначеного адміністративного правопорушення, будучи неповнолітнім, до нього слід застосувати один із заходів впливу, передбачених ст.24-1 КУпАП, а саме попередження.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 24-1, 33, 126, 221, 283, 284, 288-290, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, та застосувати до нього захід впливу у виді попередження.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя: Сольський В. В.