КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/3741/2024
справа №362/3433/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Кожуховського Олега Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2024 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , -

встановив:

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №020315 від 09 травня 2024 року, ОСОБА_1 09 травня 2024 року о 18 годині 05 хвилин у м. Васильків, вул. Володимирська, керував транспортним засобом Volkswagen Crafter, д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком або зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним та не надав дорогу транспортному засобу Ford, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Порушив вимоги пункту 10.1 ПДР України.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень на користь держави. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Не погодившись із прийнятою постановою, адвокатом Кожуховським О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на незаконність, безпідставність, неправомірність оскаржуваної постанови.

Вказує, що ОСОБА_1 не було допущено порушення пункту 10.1 ПДР України. У момент зіткнення з іншим транспортним засобом ОСОБА_1 уже розпочав рух та перебував у русі на заїзному "кармані" до зупинки громадського транспорту, яка у тому місці фактично переходить у смугу розгону. В момент руху цією смугою під час зіткнення ОСОБА_1 не перестроювався та ніяким чином не змінював напрямок свого руху.

Вказує, що з відеофайлу убачається, що саме водій іншого транспортного засобу Ford різко гальмує та змінює напрямок руху, намагаючись повернути праворуч, не надавши перевагу в русі VW Crafter, який в той час рухається смугою розгону.

Окрім цього, вказує на те, що здійснюючи поворот праворуч, Ford не перебував у крайньому правому положенні, як того вимагають ПДР України.

Вказує, що суд першої інстанції не врахував того факту, що на місці пригоди є автобусна зупинка із відповідним заїзним карманом, який далі переходить у смугу розгону. Також суд не врахував покази свідка, який перебував у іншому транспортному засобі та був очевидцем зіткнення.

Зазначає, що в оскаржуваній постанові суд першої інстанції посилається на пункти 17.4, 17.5 ПДР України, проте неправильно їх застосовує. Зважаючи на наявність автобусної зупинки, заїзного карману, з урахуванням показань свідка щодо увімкненого ОСОБА_1 покажчика лівого повороту, саме водій транспортного засобу Ford мав би, наближаючись до автобуса, що розпочинає рух від позначеної зупинки, зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати можливість маршрутному транспортному засобу розпочати рух.

Уважає, що саме порушення іншим учасником ДТП вимог пунктів 10.1, 10.4, 17.4 ПДР України призвели до зіткнення автомобілів.

Мотивуючи наведеним, просить суд постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2024 року скасувати, провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

В судовому засіданні адвокат Кожуховський О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся за визначеною ним при складанні адміністративних матеріалів адресою, судова повістка повернулась у зв`язку із відсутністю адресата за визначеною адресою.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 1 КУпАП визначено:

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 9 КУпАП визначено:

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 23 КУпАП визначено:

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 251 КУпАП:

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих,- свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 251 КУпАП не встановлює переваг одних доказів над іншими. Докази можуть доповнювати один одного або спростовувати.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Відповідно до статті 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Умовою для настання адміністративної відповідальності за вказаною статтею є наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Відповідно до пункту 1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до пункту 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №020315 від 09 травня 2024 року, ОСОБА_1 09 травня 2024 року о 18 годині 05 хвилин у м. Васильків, вул. Володимирська, керував транспортним засобом Volkswagen Crafter, д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком або зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним та не надав дорогу транспортному засобу Ford, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Порушив вимоги пункту 10.1 ПДР України (а.с. 1).

Матеріали справи містять схему місця ДТП, на якій зображено розташування транспортних засобів після ДТП (а.с.2).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 від 09 травня 2024 року убачається, що він рухався головною дорогою по вулиці Володимирська в напрямку кінцевої зупинки. Увімкнувши правий поворот, здійснював поворот праворуч, нікому не перешкоджаючи. Автомобіля з увімкненим покажчиком повороту не було. Завершуючи маневр праворуч, відчув легкий удар в праву задню частину автомобіля. Це було маршрутне таксі, яке здійснює перевезення Київ-Васильків. Водій маршрутного таксі почав рух від зупинки громадського транспорту на головну дорогу, не увімкнувши покажчик повороту та під час руху здійснював перерахунок коштів, не був зосереджений та впевнений в тому, що він надає перевагу автомобілю, що рухався по головній дорозі. Водій маршрутного таксі не вибрав безпечного бокового інтервалу, безпечної швидкості, не надав перевагу в русі, оскільки ОСОБА_2 рухався по головній дорозі і закінчував маневр повороту праворуч із заздалегідь увімкненим покажчиком повороту. Внаслідок чого водій маршрутного таксі здійснив зіткнення з автомобілем ОСОБА_2 (а.с. 3).

З письмових пояснень ОСОБА_1 убачається, що останній виїжджав із зупинки на автомобілі марки Volkswagen Crafter. Подивившись у дзеркало, включив покажчик повороту та почав рухатися у своїй полосі. У дзеркало побачив автомобіль Ford, що рухався у потоці руху в один бік разом із ОСОБА_1 . Різко перед ОСОБА_1 почав поворот праворуч (а.с.4).

Згідно пояснень свідка ОСОБА_3 , наданих до суду першої інстанції, убачається, що перебуваючи у автобусі "Богдан", він спостерігав як на автобусну зупинку приїхав транспортний засіб Volkswagen Crafter, д.н.з. НОМЕР_1 , 303-го маршруту. Висадивши людей, водій почав рух, увімкнувши лівий покажчик повороту. Рух здійснював по полосі розгону. В цей час, з`явилося авто, яке їхало в лівій крайній смузі (Ford) без увімкненого покажчика повороту на переріз автобусу (а.с. 7).

З даних відеозапису, доданого ОСОБА_1 у суді першої інстанції убачається, що на ньому зафіксовано момент дорожньо-транспортної пригоди. Так, автомобіль білого кольору (Volkswagen Crafter) зупинився на зупинці громадського транспорту для висадки пасажирів. Висадивши пасажирів, автомобіль розпочав рух прямо. Після початку руху з лівого боку автомобіль Volkswagen випереджає автомобіль Ford чорного кольору та починає виконувати маневр повороту праворуч.

Притягнувши ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції зробив висновок про порушення ОСОБА_1 пункту 10.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого виникла дорожньо-транспортна пригода.

Апеляційний суд не може погодитись з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно частини 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі.

З матеріалів справи установлено, що уповноваженим органом поліції до суду скерований протокол про адміністративне правопорушення, за змістом якого ОСОБА_1 інкримінується порушення пункту 10.1 ПДР України.

Отже суд в межах цього протоколу має встановити - чи допущено ОСОБА_1 порушення саме цього пункту Правил дорожнього руху та чи знаходиться це порушення у причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до пункту 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

При цьому, також слід урахувати, що у питанні первинності порушень Правил дорожнього руху у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням ПДР) кожного з них та наслідками, що настали, дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв, того, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясування ступеня участі (внеску) кожного з них у спричиненні наслідку.

Із даних відеозапису убачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 здійснював висадку пасажирів на зупинці громадського транспорту.

Згідно даних схеми місця ДТП, така підписана обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди без зауважень, відтак уважається такою, що відображає фактичні обставини після ДТП. Згідно схеми ДТП зупинка громадського транспорту позначена відповідним дорожнім знаком 5.41.1., ширина проїжджої частини на ділянці, де трапилась дорожньо-транспортна пригода, становить 11,2 метри. Відстань від лівого краю проїжджої частини до лівого заднього колесу Volkswagen Crafter становить 8,7 м, від переднього лівого 8,6 м. Згідно відомостей, що містяться у відкритому доступі, убачається, що ширина транспортного засобу Volkswagen Crafter становить 1,99 м.

Аналіз цих даних дозволяє зробити висновок, що відстань від правого заднього колесу до правого краю проїжджої частини становить 0,51 м (11,2 м (ширина проїжджої частини) (8,7 м (відстань від лівого колеса) - 1,99 (ширина ТЗ)).

Тобто, розташування транспортного засобу Volkswagen Crafter дозволяє зробити висновок, що останній розпочав рух та рухався прямо у крайній правій частини проїжджої частини.

Такий висновок узгоджується із даними відеозапису з місця ДТП та письмовими поясненнями ОСОБА_1 , наданими як після ДТП, так і в суді першої інстанції.

Апеляційний суд оцінює критично пояснення ОСОБА_2 в тій частині, що дорожньо-транспортна пригода відбулась при закінченні останнім повороту праворуч.

Як убачається із даних відеофайлу, що міститься у матеріалах справи, зіткнення відбулось фактично на початку такого маневру. При цьому, транспортний засіб Ford здійснив поворот на переріз транспортному засобу Volkswagen Crafter, який уже розпочав рух.

Аналіз установлених обставин дозволяє зробити висновок, що дії водія Volkswagen Crafter не є в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди, ураховуючи усі дані та докази, що містяться у матеріалах справи.

При цьому, апеляційний суд ураховує те, що Volkswagen Crafter є маршрутним транспортним засобом, що розпочав рух із зупинки громадського транспорту, позначеної відповідним дорожнім знаком. Відтак, водій транспортного засобу Ford, здійснюючи маневр повороту праворуч не з крайнього лівого положення, повинен був переконатися в його безпечності.

Зважаючи на те, що висновки місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, ґрунтуються на припущеннях, а при розгляді справи апеляційним судом встановлено відсутність у матеріалах справи належних, допустимих та достовірних доказів порушення ОСОБА_1 вимог пункту 10.1 ПДР України, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про недоведеність наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану постанову, допустив неповноту судового розгляду.

Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, є помилковим та не відповідає загальноприйнятому європейському стандарту доказування «поза розумним сумнівом».

Згідно пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до пункту 2 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, є обґрунтованими, відтак постанова Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2024 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 294 КУпАП, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Кожуховського Олега Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Поліщук