Справа №534/1256/23
Провадження №3/534/452/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м. Горішні Плавні
Комсомольський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді Морозова В.Ю., за участю секретаря судового засідання Діденко А.О., захисника Кириченко Г.В., представника потерпілої ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого електрогазозварювальником в ПрАТ «ЄГЗК», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених за ст.124, ст.122-4 КУпАП,

у с т а н о в и в :

До Комсомольського міського суду Полтавської області надійшли дві справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП (№534/1256/23) та ст.122-4 КУпАП (№ 534/1257/23).

Зі змісту згаданих протоколів про адміністративні правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 , 15.06.2023 по вул. Миру, 17/33 в м. Горішні Плавні, керуючи транспортним засобом Hyundai Tucson, державний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не впевнився в безпечності маневру та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Volkswagen-New Beetle, державний номерний знак НОМЕР_2 , після чого залишив місце пригоди.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням наявних у справі відомостей щодо часу, місця, способу настання обставин цього адміністративного правопорушення, та безпосередньо ролі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов до наступного.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема, з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо (стаття 280 КУпАП).

Так, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються органом (посадовою особою) на підставі доказів у справі про адміністративне правопорушення, тобто будь-яких фактичних даних, на основі яких встановлюються зазначені обставини. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 поставлено за провину порушення вимог п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, й відповідно вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Так, статтею 124 КУпАП встановлена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Виходячи із змісту Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (пункти 1.3, 1.4).

У відповідності до п.12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

У відповідності до п. 13.1 водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

На підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень суду надані наступні докази: протоколи про адміністративні правопорушення, пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 схема-пригоди з переліком видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, компакт диск з відеозаписом місця пригоди.

Інших доказів на підтвердження винуватості особи, яка притягується до відповідальності суду надано не було.

Під час розгляду цієї справи у судовому засіданні було допитано свідка, потерпілу. За змістом показів свідка, останній повідомив, що він не є водієм і якої марки, моделі, державного номерного знаку автомобіля, що зіткнувся з авто потерпілої він не пам`ятає, схоже, що авто було моделі «Rexton».

Потерпіла надала покази, відповідно до яких вона бачила як автомобіль «HYUNDAI-TUCSON», кольору хакі, держаний номерний знак НОМЕР_1 пошкодив праве крило її авто.

У схемі ДТП (а.с. 5) не зазначено місце де був рух авто яке вчинило ДТП.

Висновок експерта ОСОБА_4 від 09.02.2024 № 25898/25899/25900 не підтверджує вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки не можливо відповісти на питання поставлені експерту, оскільки ні потерпіла, ні особа. Яка притягається до адміністративної відповідальності не надали до експертної установи свої автомобілі, які були учасниками події. Суд не бере до уваги як беззаперечний доказ пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України.

Згідно ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні будь-якого правопорушення, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Таким чином, суд дійшов висновку про недостатність доказів вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених за ст.124, ст.122-4 КУпАП.

У свою чергу, суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч.2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. п.1 ст. 247, 283, 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст.122-4 КУпАП- закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП- закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В`ячеслав МОРОЗОВ