Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/167/24
Провадження № 3/506/203/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.04.2024 року суддя Красноокнянського районного суду Одеської області Чеботаренко О. Л., за участю секретаря судового засідання Смернової Д.Ю., особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли від відділу поліцейської діяльності №2 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ст.130 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

15.02.2024 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким 15.02.2024 року о 16.13 год. в с.Антонівка по вул. Центральна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21069» д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням газоаналізатора «Драгер» з фіксуванням проведення огляду на технічні засоби відеозапису. За результатами перевірки вказаним приладом, вміст алкоголю склав 0,35 ‰, і таким чином, на думку особи, уповноваженої на складання протоколу , ОСОБА_1 порушено вимоги п.2.9А Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав, пояснивши, що він дійсно 15.02.2024 року о 16.13 год. в с.Антонівка по вул. Центральна керував транспортним засобом «ВАЗ 21069» д.н.з. НОМЕР_1 , однак в стані алкогольного сп`яніння не перебував. Він був зупинений працівниками поліції та пройшов огляд на стан сп`яніння, який проводився із застосуванням газоаналізатора «Драгер», вміст алкоголю склав 0,35 ‰, однак останній заперечував щодо результату даного тестування, оскільки наголошував на тому, що не вживав алкогольних напоїв. На передодні того дня рухався довгим рейсом, так як є далекобійником, був заморений та мав червоний колір очей, саме тому викликав у працівників підозру на рахунок стану алкогольного сп`яніння. Тому після проведеного вищезазначеного тесту, не погоджуючись з його результатом ,він просив поліцейських слідувати далі за законною процедурою, а саме просив пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Однак працівники поліції відмовили йому і продовжували складати протокол. Після складання протоколу, з яким він не погодився , він поїхав сам до м. Подільськ в лікарню , самостійно пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, однак йому було відмовлено в такому огляді лікарями, так як у нього не було направлення. Саме тому ОСОБА_1 просив закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення, оскільки працівниками поліції порушено процедуру проведення огляду на стан сп`яніння

Допитаний як свідок капрал поліції ОСОБА_2 суду пояснив, що 15.02.2024 року під час патрулювання вулиць с. Антонівка Подільського району Одеської області було зупинено транспортний засіб автомобіль «ВАЗ 21069» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , так як на автомобілі не горів лівий поворот. У зв`язку з наявністю у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння очей, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 було запропоновано останньому пройти огляд на стан сп`яніння, який останній пройшов із застосуванням газоаналізатора «Драгер», вміст алкоголю склав 0,35 ‰. Після чого ОСОБА_2 склав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_2 стверджував, що ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі однак дану пропозицію ОСОБА_1 відхилив.

Заслухавши думку ОСОБА_1 , допитавши свідка та дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251 , 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст.1 КУпАП ,завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема ,потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

КУпАП визначено форму і основні елементи протоколу про адміністративне правопорушення та змісту постанови, що приймається в конкретній справі. У них повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення та відомості, необхідні для розгляду справи, зокрема, дані про час, місце вчинення адміністративного правопорушення, його суть, дані про свідків і потерпілих, їх пояснення, а якщо правопорушенням спричинено матеріальну шкоду, про це також зазначається у процесуальних документах, тобто всі обставини правопорушення, отримані на підставі дослідження та оцінки доказів в їх сукупності, обґрунтування наявності складу правопорушення.

Таким чином, протокол є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій, і є одним із основних джерел доказів.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №163922 від 15.02.2024 року ,складеним поліцейським СРПП ВПД №2 Ковальчуком М.І. відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, 15.02.2024 року о 16.13 год. в с.Антонівка по вул. Центральна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21069» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням газоаналізатора «Драгер» з фіксуванням проведення огляду на технічні засоби відеозапису. За результатами перевірки вказаним приладом, вміст алкоголю склав 0,35 ‰, і таким чином, ОСОБА_1 порушено вимоги п.2.9А Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, в якому останній зазначив: « с протоколом не согласен». Крім того, в графі «тимчасово вилучені документи» зазначено не вилучалось. Окрім того, в графі «тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом отримав» зазначено не видавалось, який підписаний останнім /а.с.1/;

До протоколу долучено результат тестування ОСОБА_1 на алкоголь, яке проводилось за допомогою приладу «Drager» 15.02.2024 року о 16:18 год., алкотест 6820, прилад ARLJ- 0442, тест № 151, результат тесту 0,35 ‰, в графі «підпис особи, що тестують» зазначено- відмовився/а.с. 2/.

Відповідно до довідки інспектора СРПП ВПД №2 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП протягом року не притягувався/а.с.3/.

У витягу з бази «Армор», з підсистеми ГСЦ «Посвідчення водія» значиться, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія( посвідчення водія категорії «А»,«В», «С» ,«D» від 09.07.2003 року Серія ОІВ № 005526)/а.с.5/.

На відеозапису, долученому до протоколу , зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт здійснення працівниками поліції огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» за його згодою, результат тесту 0,35 ‰. Однак останній не погоджується з результатом і просить працівників поліції оглянути на стан сп`яніння в медичному закладі ./а.с. 7/;

У письмових поясненнях від 16.04.2024 року, ОСОБА_1 зазначає, що 15.02.2024 року він, керуючи автомобілем, виїхав із с. Нагірне в с. Антонівка забрати дружину з праці. В`їхав в село Антонівку, де його зупинили працівники поліції за не працюючий лівий поворот, попросили документи на транспортний засіб та посвідчення водія, запитали чому червоні очі, на що він їм відповів, що тиждень за кермом, та в той день був завантажений зерном та повинен був їхати до порту м. Чорноморськ. Працівники поліції запропонували йому продути в «Драгер», після чого він, не відмовляючись, продув один раз, тест нічого не показав, запропонували продути другий раз до тих пір поки «Драгер» не показав. ОСОБА_1 попроси працівників поліції відвести його до лікарні, однак вони йому відмовили, постанову не дали. Після чого останній поїхав сам до м. Подільськ в лікарню, щоб самостійно пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, однак йому було відмовлено в такому огляді лікарями./а.с.13/.

П.2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.ч.2 ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того, відповідно до п.2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі в тексті Інструкції), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п.6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому, згідно з п.7 розділу 1 вказаної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Як вбачається з долученого до протоколу відеозапису , ОСОБА_1 , не погодившись з результатом огляду, неодноразово, наполегливо просить провести огляд у лікарні, на що поліцейський ОСОБА_4 , який фактично проводив огляд на стан сп`яніння, пояснює ,що ОСОБА_5 погодився на проходження огляду на місце, не реагуючи жодним чином на незгоду останнього з результатом тесту і його проханням провести огляд у лікарні. При цьому ОСОБА_4 дає вказівку капралу ОСОБА_2 щодо складання протоколу відносно ОСОБА_1 .

Таким чином, виходячи з приписів ст. 266 КУпАП, працівником поліції порушено процедуру проведення огляду.

Посилання поліцейського ОСОБА_2 на те, що ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі не підтверджено жодним належним доказом і у відеоматеріалах не зафіксовано ні пропозиції поліцейського на проходження огляду у медичному закладі , ні відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду. Натомість, як зазначалося вище, саме ОСОБА_1 просив поліцейських поїхати у лікарню і там пройти огляд на стан сп`янінні, однак ні поліцейський ОСОБА_6 ,ні поліцейський Ковальчук М. належним чином не відреагували на незгоду ОСОБА_1 щодо результату огляду на стан сп`яніння на місці зупинки.

Таким чином, особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не було дотримано порядок проведення огляду на стан сп`яніння, встановлений вищевказаною Інструкцією.

Частина 2 ст.251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п.52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим. Частина 2 ст.251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно з ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи вищевикладені обставини, приходжу до висновку, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проведено з порушенням вимог вищевказаної Інструкції і тому долучений до протоколу результат тесту на алкоголь не може бути використаний як належний доказ.

Таким чином, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів перебування ОСОБА_1 у стан сп`яніння , як передбачено ст.266 КУпАП та Інструкцією, до протоколу не долучено, у встановленому законом порядку матеріалами справи не доведений, а отже, відсутній і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За вимогами п.1 ст.247 КУпАП, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Тому, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі слід закрити

Керуючись ст. 247 п.1 ,ст.283 ,п.3 ст. 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду особою, відносно якої відкрито адміністративне провадження, захисником, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, а прокурором - в межах повноважень, визначених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Чеботаренко О. Л.