Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Гарголя Віталія Віталійовича на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 23 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 23 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погодившись із постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Гарголь В.В. оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки змісту протоколу та наявним в матеріалах справи доказам, у зв`язку з чим оскаржувана постанова суду є незаконною та необґрунтованою. Стверджує, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані крайньої необхідності, оскільки віз брата до медичного закладу для проведення планової хірургічної операції, а тому його дії не є адміністративним правопорушенням відповідно до ст. 18 КУпАП.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Гарголь В.В. у судове засідання апеляційного суду не з"явилися, повторно. Вони були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Їх неяка не перешкоджає судовому розгляду.

Подане адвокатом Гарголем В.В. клопотання про відкладення розгляду справи за станом здоров"я не заслуговує на увагу, оскільки до нього не долучені підтверджуючі документи.

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа №569/23280/23 Суддя в суді І інстанції Рогозін С.В.

Провадження № 33/4815/283/24 Суддя в суді апеляційної інстанції Шимків С.С.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є в тому числі всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 08 листопада 2023 року о 03 год. 53 хв., по вул. Кулика і Гудачека, 42, у м. Рівне, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Caddy», р.н. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9(а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Огляд ОСОБА_1 проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager № 7510. Результат огляду - 0.44 проміле, що підтверджується тестом № 195 від 08.11.2023 року, актом огляду, а також відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Свідки під час проведення огляду не залучалися, оскільки працівниками поліції здійснювалася його відеофіксація, що передбачено та відповідає вимогам ст. 266 КУпАП.

Із результатами огляду ОСОБА_1 погодився, що підтверджується його особистим підписом в акті огляду. Підстав вважати їх необ`єктивними апеляційний суд не вбачає.

Досліджений відеозапис з нагрудних відеокамер працівників поліції відображає із достатньою повнотою обставини, за яких патрульні пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. За результатами огляду на місці зупинки було встановлено факт перебування водія у стані алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився.

Апеляційний суд не вбачає підстав, які б свідчили про упередженість дій працівників поліції стосовно ОСОБА_1 та порушень під час оформлення адміністративних матеріалів стосовно нього, які б ставили під сумнів його вину у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №084615 від 08 листопада 2023 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, тестом газоаналізатора Alcotest 7510 №195, а також відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Таким чином, факт вчинення вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою.

Підстав вважати їх недопустимими апеляційний суд не вбачає.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 вини у вчиненні останнім правопорушення фактично не заперечує та покликається та те, що він діяв в умовах крайньої необхідності, оскільки віз брата до медичного закладу для проведення планової хірургічної операції.

Особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності (ст. 17 КУпАП).

Не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода (ст. 18 КУпАП).

Апеляційний суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_1 положень ст. 17 КУпАП, оскільки ним не доведено крайньої необхідності транспортування брата в нічну пору доби під час дії комендантської години до медичного закладу.

З наявного у справі відеозапису вбачається, що після проходження огляду на місці зупинки, в ході розмови із поліцейським, ОСОБА_1 питав у останнього чи можна щоб племінник приїхав і забрав автомобіль, що спростовує доводи апеляційної скарги щодо неможливості залучення іншого водія для транспортування брата до лікарні. Разом з цим, на місці події ОСОБА_1 не вказував на обставини, якими обґрунтовується апеляційна скарга.

Згідно розписки до протоколу (а.с. 6) після оформлення адміністративних матеріалів керування транспортним засобом «Volkswagen Caddy», р.н. НОМЕР_1 , було передано ОСОБА_2 ..

Крім того, згідно ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

У поданій апеляційній скарзі захисник Алексеєвця М.С., стверджуючи, що останній діяв в стані крайньої необхідності, просить закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а не на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП, який регулює закриття провадження у разі вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

Постанова суду першої інстанції є законна та обґрунтована, а тому підстави для її скасування відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 294 КУпАП, Рівненський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Гарголя Віталія Віталійовича залишити без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 23 лютого 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Шимків С.С.