Справа №463/6037/24
Провадження №3/463/1723/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Мармаш В.Я., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Куцака А.В., захисника Косик Д.А., розглянувши об`єднані в одне провадження адміністративні матеріали, які надійшли зі Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер платника податків: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

в с т а н о в и в :

прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону 26.06.2024 складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, з якого вбачається, що капітан медичної служби ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою - начальником служби охорони здоров?я військової частини НОМЕР_2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду, у порушення вимог ст. ст. 16, 59, 87 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, внаслідок недбалого ставлення до виконання обов?язків, у період з 09.05.2023 по 16.05.2023, достовірно знаючи про результати медичного огляду на стан сп?яніння солдата ОСОБА_2 , не вжила жодних заходів щодо належного опрацювання листа № 30/1602-23-Вих від 09.05.2023, в результаті чого солдату ОСОБА_3 безпідставно виплачено премію за травень 2023 року у розмірі 16562,91 грн. та не притягнуто до адміністративної відповідальності.

Крім того, прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону 26.06.2024 складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, з якого вбачається, що капітан медичної служби ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою - начальником служби охорони здоров?я військової частини НОМЕР_2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду, у порушення вимог ст. ст. 16, 59, 87 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, внаслідок недбалого ставлення до виконання обов`язків військової служби, 17.08.2023 не доповіла командуванню про перебування в стані алкогольного сп`яніння підлеглим ОСОБА_4 , внаслідок чого останньому безпідставно виплачено премію за серпень 2023 року у розмірі 19320 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушень заперечила у повному обсязі. Зазначила, що за посадовими обов`язками вона не уповноважена на складання протоколів про притягнення осіб до адміністративної відповідальності, а у інкримінованих їй випадках діяла в межах своєї посадової інструкції та чинного законодавства.

Прокурор в судовому засіданні додатково пояснив, що ОСОБА_1 не інкримінується бездіяльність щодо не складання протоколів про вчинення адміністративного правопорушення. Водночас, ОСОБА_1 допустила недбале ставлення до військової служби, яке виразилося у тому, що остання належним чином не опрацювала лист № 30/1602-23-Вих від 09.05.2023, а також не доповіла про його виконання у встановленому порядку. Крім того, ОСОБА_1 не доповіла про перебування підлеглого військового ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння 17.08.2024. Таким чином, просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Захисник в судовому засіданні вину у вчиненні ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-15 КУпАП заперечила у повному обсязі з підстав, викладених у письмових запереченнях. А тому просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Заслухавши пояснення учасників, оглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у ній докази, вважаю, що провадження відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, слід закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступних підстав.

Ч. 1 ст. 172-15 КУпАП передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби.

А ч.2 ст. 172-15 КУпАП передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Згідно зі ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оглянувши матеріали справи, судом встановлено, що матеріали долучені до матеріалів справи, не підтверджують викладені у протоколі про адміністративні правопорушення обставини.

В Протоколі № 35 від 26.06.2024 зазначено, що «начальник служби охорони здоров?я ОСОБА_1 внаслідок недбалого ставлення до виконання обов?язків, у період з 09.05.2023 по 16.05.2023 достовірно знаючи про результати медичного огляду на стан сп?яніння солдата ОСОБА_2 не вжила заходів щодо належного опрацювання листа № 30/1602-23-Вих від 09.05.2023, внаслідок чого солдату ОСОБА_2 безпідставно виплачена премія за травень 2023 у розмірі 16562,91 грн. та не складений протокол про військове адміністративне правопорушення передбачене ст. 172-20 КУпАП, відносно солдата ОСОБА_2 , внаслідок чого останній уникнув адміністративної відповідальності».

Так, у протоколі № 35 від 26.06.2024 про вчинення адміністративного правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 порушила Статут Внутрішньої служби Збройних Сил України, зокрема, ст. 87, якою передбачено, що начальник медичної служби бригади зобов?язаний виявляти разом із командирами підрозділів та їх заступниками з морально-психологічного забезпечення, військовим психологом бригади військовослужбовців, схильних до алкоголізму, токсикоманії та вживання наркотичних засобів і психотропних речовин. Вказаний обов`язок є превентивним заходом з метою виявлення осіб, які потенційно схильні до вживання алкогольних напоїв.

До адміністративних матерів долучено лист ІНФОРМАЦІЯ_2 №30/1602-23-Вих від 09.05.2023, проте що огляд ВЛК солдату ОСОБА_5 не проведено, у зв?язку з відмовою від медичного огляду на стан сп?яніння. Такий був надісланий на ім?я начальника НОМЕР_3 прикордонного загону полковника безпосередньо уповноваженого на скадення протоколів у разі вчинення підлеглим військовослужбовцем адміністративного правопорушення. Останній наклав резолюцію діяти відповідно до встановленого порядку у строк до 16.05.2023, та поклав його виконання на ОСОБА_1 .

Суд погоджується з доводами сторони захисту стосовно того, що матеріали справи не містять жодних доказів того, що відповідно до будь-яких нормативно-правових актів, у тому числі підзаконних актів, розподілу повноважень в межах військової частини НОМЕР_2 , будь-які обов`язки з підготовки матеріалів справи про адміністративне правопорушення покладалися на ОСОБА_1 , та яким чином остання повинна була діяти «відповідно до встановленого порядку».

Як вбачається з матеріалів справи, а також пояснень учасників, обов`язок зі складання протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до п.1 Наказу Міністерства оборони України «Про заходи попередження пияцтва у Збройних Силах України» №233 від 30.04.2017 покладається на командирів військових частин. Отримання висновків ВЛК, складання проектів таких протоколів, згідно усталеної практики військової частини НОМЕР_2 , здійснюється заступником начальника військової частини з управління персоналом, яким ОСОБА_1 не являється.

Доказів на спростування існування відповідної виробничої практики за місцем праці ОСОБА_1 прокурором суду не надано.

Аналогічно жодних нормативно-правових актів чи інших документів, які би покладали дані обов`язки на ОСОБА_1 суду не надано, а тому суд приходить до висновку, що остання діяла в межах та на підставі повноважень, визначених посадовою інструкцією.

В Протоколі № 36 від 26.06.2024 зазначено, що «капітан медичної служби ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою - начальником служби охорони здоров?я військової частини НОМЕР_2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду, у порушення вимог ст. ст. 16, 59, 87 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, внаслідок недбалого ставлення до виконання обов?язків військової служби, 17.08.2023 не доповіла командуванню про перебування в стані алкогольного сп?яніння підлеглим ОСОБА_4 , внаслідок чого останньому безпідставно виплачено премію за серпень 2023 року у розмірі 19320 грн».

Як вбачається з висновку службового розслідування, долученого до матеріалів справи, лейтенант м/с ОСОБА_4 17.08.2023 року у супроводі ОСОБА_6 був доставлений до Центру з метою проведення огляду на стан сп?яніння. За результатами огляду у ОСОБА_4 встановлено стан алкогольного сп?яніння (вміст етанолу в крові - 4,3 %), про що складено Висновок №?48 у присутності ОСОБА_6 . Примірник вказаного Висновку уповноваженими особами НОМЕР_3 прикордонного загону не забирався.

Однак, в судовому засіданні з показань ОСОБА_1 судом було встановлено, що 17.08.2023 року вона здійснила доповідь начальнику 7 при кордонного загону про відсутність офіцера лейтенанта медичної служби ОСОБА_7 на службі, а також відсутність з ним зв?язку. Відповідно, отримала завдання щодо перевірки підлеглого військовослужбовця лейтенанта м/с ОСОБА_7 за місцем проживання. Відповідне завдання було донесено ОСОБА_1 від начальника НОМЕР_3 прикордонного загону в усній формі.

В ході перевірки було встановлено, що лейтенант м/с ОСОБА_8 знаходився в стані алкогольного сп?яніння, про що ОСОБА_1 було здійснено доповідь начальнику НОМЕР_3 прикордонного загону в телефонному режимі. В подальшому знайшли своє підтвердження інформація, що військовослужбовець ОСОБА_8 на час проведення перевірки перебував на листку тимчасової непрацездатності у цивільному медичному закладі, а тому керівництвом прийнято рішення не притягувати його до адміністративної відповідальності.

Жодних доказів, у тому числі усталеної практики у в/ч НОМЕР_2 , які би спростовували надані суду показання прокурором не надано, та не зазначено нормативно-правовий акт чи інший підзаконний акт, який би визначав обов`язковою письмову, а не усну форму інформування керівництва з боку начальника служби охорони здоров`я військової частини НОМЕР_2 , а тому суд приходить до висновку, що остання діяла в межах та на підставі повноважень, визначених посадовою інструкцією.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлено відсутність будь-яких доказів на підтвердження факту здійснення ОСОБА_1 недбалого ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій у ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовій позиції Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Згідно зі ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно ж до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в ході судового розгляду встановлено відсутність доказів, на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 172-15 КУпАП, а тому приходжу до висновку, що об`єднане провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-15 КУпАП підлягає закриттю, оскільки в її діях відсутній склад інкримінованих їй адміністративних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 9,247, 280, 283, 284, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2ст. 172-15 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративних правопорушень.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Мармаш В.Я.