провадження №3/389/488/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року місто Знам`янка

Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Берднікова Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , протягом року до адміністративної відовідальності не притягувалась,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 04 квітня 2024 року о 22 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно доньки ОСОБА_2 , а саме ображала нецензурною лайкою. Зазначеними діями, ОСОБА_1 вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

За даним фактом складений протокол серії ВАД№019311 від 05 квітня 2024 року, з яким ОСОБА_1 , ознайомлена, її права їй роз`яснені.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому їй правопорушенні визнала, щиро розкаялась. Вказала, що у неї з її дочкою виник конфлікт з приводу того, що дочка пізно прийшла додому, тому вона не стрималась і накричала на дочку. Зазначила, що жодних дій фізичного характеру відносно дитини вона не вчиняла.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до пункту 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч.1 ст.1 цього закону визначено, що психологічним насильством є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суддя, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідив матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення; рапорт; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію; письмові пояснення ОСОБА_3 , який показав, що 05 квітня 2024 року близько 21 год. 00 коп. йому на мобільний телефон зателефонувала донька - ОСОБА_2 , яка повідомила, що її матір - ОСОБА_1 застосовує відносно неї силу, а саме схопила її за шию та ображала нецензурною лайкою; письмові пояснення ОСОБА_2 , яка показала, що 04 квітня 2024 року близько 22 год. повернувшись за адресою проживання її мати - ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинила сварку, в ході якої ображала нецензурною лайкою та схопила за шию рукою та здавила до такого стану, що в неї запаморочилось в очах. Також додала, що 05 квітня 2024 року перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння мати не пускала її додому. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, доведена в повному обсязі.

При прийнятті рішення суд враховує рішення Європейського суду з прав людини по справі «Опуз проти Туреччини» (Opuz v. Тurkey 33401/02, 09 червня 2009 року), в якому суд дав характеристику зобов`язань держави у зв`язку з насильством в сім`ї, визнавши серйозність домашнього насильства в Європі, та підкресливши серйозність, з якою держави повинні вживати відповідних заходів з метою протидії цьому порушенню прав людини.

Разом з цим, беручи до уваги вищезазначене та з урахуванням особи ОСОБА_1 , яка має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, вину в інкримінованому їй правопорушенні визнала в повному обсязі, щиро розкаялась, суд вважає можливим, визнаючи останню, винною, провадження у справі про притягнення її, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити та звільнити її від адміністративної відповідальності, відповідно до ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст.22, 221, 283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП і звільнити її від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежитись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Г.В. Берднікова