"11" вересня 2024 р. Справа № 363/3569/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Дьоміна О.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в «СТВ-ГРУП» системним адміністратором, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Так зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №079777 від 14.06.2023 року слідує, що 06.02.2023 року о 18 год. 00 хв. в с. Демидів по вул. Київській поблизу будинку №22, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки KIA OPTIMA, д/н НОМЕР_1 , перед початком руху не впевнився в безпечності маневру та скоїв зіткнення з автомобілем марки VOLVO, д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухайся в попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

В провину водію ОСОБА_1 ставиться порушення п. 10.1 ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 та його представник адвокат Сундуков Г.М. з обставинами, викладеними в протоколі категорично не погодилися. Посилалися на те, що дійсно в зазначений в протоколі час та місці відбулося ДТП за участю водіїв ОСОБА_1 , що керував автомобілем марки KIA OPTIMA, д/н НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , який керував автомобілем VOLVO, д/н НОМЕР_2 . При цьому вказали, що в протоколі невірно зазначене місце ДТП, воно відбулося в с. Демидів Вишгородського району Київської області на перехресті вулиць Київської, 22 та Садової, що підтверджується витягом з Гугл карти. ОСОБА_1 рухався по вул. Київська, 22 в напрямку с. Лютіж, під`їхав і став перед перехрестям з включеними лівими габаритними вогнями, щоб здійснити поворот ліворуч через головну трасу, переконавшись перед цим, що позаду по головній дорозі не було автомобілів і коли здійснив рух ліворуч, відчув удар в ліву передню частину свого транспортного засобу, вийшов та побачив автомобіль ОСОБА_2 . Як видно на місці ДТП обидва автомобілі розташовані на стороні зустрічного руху, не зафіксовано жодного неперервного сліду, що вів би до кінцевого розташування якогось автомобіля, обидва транспортні засоби мають антиблокувальну систему гальм і тому не має підстав вважати, що місце зіткнення не відбулося на стороні зустрічного руху відносно напрямку слідування автомобіля VOLVO, д/н НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 просив суд закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Водій ОСОБА_2 та його представник адвокат Чубко Ю.М. в суді пояснили, що 06.02.2023 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_2 їхав за кермом технічно-справного автомобіля VOLVO, д/н НОМЕР_2 (оскільки саме в цей день пройшов технічний огляд транспортного засобу) зі швидкістю до 60 км/год в с. Демидів по вул. Київській по трасі. Погода була суха та без опадів, покриття дороги теж було сухим, освітлення не було, на вулиці вже було темно. В автомобілі була дружина та дитина. При цьому всі прибори працювали. Тут несподівано з правої сторони від зупинки різко на проїжджу частину траси виїхав автомобіль KIA OPTIMA, д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та почав здійснювати розворот (на цьому місці дійсно є розрив дорожньої розмітки). ОСОБА_2 не зміг, як не намагався загальмувати та відбулося зіткнення, в його автомобілі спрацювали подушки безпеки. ОСОБА_2 вийшов з автомобіля та запитав у ОСОБА_1 як це все сталося, а той повідомив, що не помітив автомобіль ОСОБА_2 із-за запотілого скла. При цьому ОСОБА_2 зазначив, що не помітив автомобіль ОСОБА_1 раніше тому, що він не освітлювався.

Допитані судом свідки показали суду наступне:

Так свідок ОСОБА_3 пояснила суду, що є матір`ю ОСОБА_1 06.02.2023 року ввечері вона чекала сина на зупинці в с. Демидів по вул. Київська. На вулиці було темно, освітлення не було. Син під`їхав на автомобілі KIA OPTIMA, д/н НОМЕР_1 , зі сторони с. Димер, зупинився на автошляху, оскільки пропускав транспортні засоби, що їхали йому назустріч, потів включив лівий поворот, оскільки мав намір повернути ліворуч і в цей час позаду нього несподівано з`явився автомобіль VOLVO, д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , при цьому на автомобілі не горіли фари, автомобіль рухався з великою швидкістю, він виїхав на зустрічну смугу де і відбулося зіткнення, удар прийшовся в ліве крило, ліве колесо та дверцята водія автомобіля сина свідка. На автомобілі ОСОБА_2 були пошкоджені права фара та бампер.

Свідок ОСОБА_4 пояснив в суді, що 06.02.2023 року ввечері він їхав в с. Демидів, вийшов з маршрутного таксі та стояв на зупинці. На вулиці вже було темно, освітлення тоді не працювало. Автомобіль KIA OPTIMA, д/н НОМЕР_1 , стояв на трасі на місці де можливо було повернути ліворуч, оскільки там є розрив дорожньої розмітки та пропускав транспортні засоби, що рухалися йому назустріч, він намагався повернути ліворуч, при цьому на автомобілі був включений лівий поворот. В цей час позаду цього автомобіля з`явився автомобіль VOLVO, д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Свідок не бачив, щоб на транспортному засобі ОСОБА_2 горіли фари. Автомобіль VOLVO, д/н НОМЕР_2 , намагався уникнути зіткнення та виїхав на зустрічну смугу, але ДТП уникнути не вдалося, він вдарив автомобіль KIA OPTIMA, д/н НОМЕР_1 в ліве крило, колесо та двері водія.

Вислухавши особу, яка притягається до відповідальності, її представника, ОСОБА_2 та його представника, свідків, експертів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Так, відповідно до ст. 1 КУпАП України, завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За нормою ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України». Так, у відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена ст. 62 Конституції України.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р., ратифікованою Україною 17.07.1997 р. передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п. 4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року за N23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п. 21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 124 КУпАП визначає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Диспозиція сформульованої норми є бланкетною, а тому обставинами, що підлягають з`ясуванню, є те, в чому саме виразилося порушення особою правил дорожнього руху , і чи наявна вина особи у цьому порушенні.

Так, відповідно до вимог ст. 14 ЗУ "Про дорожній рух» - учасники дорожнього руху повинні знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 10.1 ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за №1306, що інкримінується в провину ОСОБА_1 , зазначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Під час розгляду цієї справи судом, ОСОБА_1 та його представник заперечувати проти обставин, викладених в протоколі, посилаючись на те, що ДТП, яка мала місце 06.02.2023 року, сталася саме з вини водія ОСОБА_2 .

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року за №14 звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. 247 і ст. 280 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати в першу чергу: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Також ст. 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, в даному випадку, розглядаючи адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , суд шляхом ретельного дослідження доказів повинен встановити, чи дійсно цей водій порушив п. 10.1 ПДР та чи перебуває таке порушення у причинному зв`язку з наслідками ДТП.

Так, відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №079777 від 14.06.2023 року, складеним відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, слідує, що 06.02.2023 року о 18 год. 00 хв. в с. Демидів по вул. Київській поблизу будинку №22, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки KIA OPTIMA, д/н НОМЕР_1 , перед початком руху не впевнився в безпечності маневру та скоїв зіткнення з автомобілем марки VOLVO, д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним цього правопорушення за ст. 124 КУпАП, органом поліції до протоколу додано:

- копією витягу з ЄРДР від 06.03.2023 року, щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України; рапортами поліцейських Вишгородського РУП ГУНП В Київській області від 06.02.2023 року та від 04.03.2023 року; протоколом огляду місця ДТП від 06.02.2023 року; схемою до протоколу огляду місця ДТП від 06.02.2023 року; результатами огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер»; поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , фото таблицею до протоколу огляду місця ДТП від 06.02.2023 року; копіями посвідчень водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_5 ; ухвалою суду від 31.03.2023 року про тимчасовий доступ до медичної документації та протоколом тимчасового доступу від 06.04.2023 року; постановою про призначення судово-медичної експертизи від 07.04.2023 року; висновком експерта за №131/Д-2023 року; постановою про закриття кримінального провадження від 28.04.2023 року, відповідно до якої кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000454 від 06.03.2023 року за фактом ДТП, що трапилася 06.02.2023 року близько 18 години в районі будинку за №22 по вул. Київській в с. Демидові, Вишгородського району, за участю водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 закрити на підставі ст. 284 ч. 1 п. 2 КПК України, а копію постанови спрямувати начальнику Вишгородського РУП для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності водіїв та/або водія за порушення вимог ПДР України.

Судом з`ясовано, що досудовим розслідуванням вказаного кримінального провадження було встановлено, що 06.02.2023 року близько 18 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем KIA OPTIMA, д/н НОМЕР_1 , здійснюючи маневр повороту ліворуч із автобусного карману, розташованого в районі будинку за №22 по вул. Київській в с. Демидів, допустив зіткнення лівою частиною автомобіля із передньою правою частиною автомобіля VOLVO, д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який здійснював рух по головній дорозі вул. Київська зі сторони смт. Димер в напрямку с. Лютиж, - зазначене підтверджується постановою про закриття кримінального провадження, що винесена ст. слідчим відділення РЗЗС Вишгородського РУП ГУНП в Київській області.

При цьому в суді ОСОБА_1 зазначав, що рухався по вул. Київська, 22 в напрямку с. Лютіж, під`їхав і став перед перехрестям з включеними лівими габаритними вогнями, щоб здійснити поворот ліворуч через головну трасу, переконавшись перед цим, що позаду по головній дорозі не було автомобілів і коли здійснив рух ліворуч, відчув удар в ліву передню частину свого транспортного засобу, вийшов та побачив автомобіль ОСОБА_2 .

Крім того, згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , наданих інспектору Вишгородського РУП 06.03.2023 року, останній також пояснював, що 06.02.2023 року близько 18 години, рухався на автомобілі KIA OPTIMA, д/н НОМЕР_1 в с. Демидів по вул. Київська, 22, зупинився на автодорозі, включив лівий поворот, щоб здійснити поворот ліворуч, переконавшись, що позаду на головній дорозі не було автомобілів, які рухалися позаду нього, здійснив рух ліворуч та відчув удар в ліву передню частину автомобіля.

ОСОБА_2 показав суду, що їхав за кермом технічно-справного автомобіля VOLVO, д/н НОМЕР_2 (оскільки саме в цей день пройшов технічний огляд транспортного засобу) зі швидкістю до 60 км/год в с. Демидів по вул. Київській по трасі. Погода була суха та без опадів, покриття дороги теж було сухим, освітлення не було, на вулиці вже було темно. В автомобілі була дружина та дитина. При цьому всі прибори працювали. Тут несподівано з правої сторони від зупинки різко на проїжджу частину траси виїхав автомобіль KIA OPTIMA, д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та почав здійснювати розворот (на цьому місці дійсно є розрив дорожньої розмітки). ОСОБА_2 не зміг, як не намагався загальмувати та відбулося зіткнення.

Згідно письмових пояснень водія ОСОБА_2 , наданих інспектору Вишгородського РУП 06.03.2023 року, останній пояснював, що 06.06.2023 року близько 18 год., він рухався на автомобілі VOLVO, д/н НОМЕР_2 в с. Демидів по автошляху Київ-Овруч по вул. Київська, 22 в бік м. Києва. В автомобілі були дружина та син. Перед ним різко здійснив маневр ліворуч із узбіччя автомобіль KIA OPTIMA, д/н НОМЕР_1 , загальмував та допустив зіткнення з цим автомобілем в передню ліву частину автомобіля.

Свідок ОСОБА_3 показала, що її син під`їхав на автомобілі KIA OPTIMA, д/н НОМЕР_1 , зі сторони с. Димер, зупинився на автошляху, оскільки пропускав транспортні засоби, що їхали йому назустріч, потів включив лівий поворот, оскільки мав намір повернути ліворуч і в цей час позаду нього несподівано з`явився автомобіль VOLVO, д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 ,

Свідок ОСОБА_4 пояснив в суді, що автомобіль KIA OPTIMA, д/н НОМЕР_1 , стояв на трасі на місці де можливо було повернути ліворуч, оскільки там є розрив дорожньої розмітки та пропускав транспортні засоби, що рухалися йому назустріч, він намагався повернути ліворуч, при цьому на автомобілі був включений лівий поворот. В цей час позаду цього автомобіля з`явився автомобіль VOLVO, д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

З письмових пояснень свідка ОСОБА_4 , даних поліцейському ВРПП Вишгородського РУП 10.02.2023 року, останні пояснював, що близько 18 години він перебував на зупинці громадського транспорту в с. Демидів по вул. Київська, побачив автомобіль KIA OPTIMA, д/н НОМЕР_1 , який був на автодорозі з увімкненим лівим показчиком повороту. В цей час повз свідка проїжджав автомобіль темного кольору в напрямку м. Київ, далі автомобіль KIA OPTIMA, д/н НОМЕР_1 почав виконувати маневр повороту ліворуч, а автомобіль темного кольору почав брати лівіше, відбувся удар, але точне місце зіткнення свідок із-за темної пори, відстані та відсутності освітлення, вказати не зміг. Темним автомобілем оказався автомобіль VOLVO, д/н НОМЕР_2 . З вказаного транспортного засобу вискочив водій, відразу відкрив капот та від`єднав клеми з акумулятора, пояснив, щоб не сталося пожежі, сказав, що в нього проблеми з освітленням, але свідок не звернув уваги на те, чи горіли фари у вказаного автомобіля.

1) Згідно висновку експерта за результатами інженерно-транспортного дослідження, що проведене на підставі заяви адвоката Чубко Ю.М., що представляє інтереси ОСОБА_2 - з технічної точки зору, в даній дорожній обстановці, водій автомобіля KIA OPTIMA, д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , відповідно до вимог п. 1.5, 2.3 д, 10.1 ПДР України, перед виконанням маневру ліворуч, повинен був впевнитися в безпеці дорожнього руху та дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі, в даному випадку автомобілю VOLVO, д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Водій ОСОБА_1 , виконуючи вимоги п. 1.5, 2.3 д, 10.1 ПДР України мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем VOLVO, д/н НОМЕР_2 . Дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 1.5, 2.3 д, 10.1 ПДР України і знаходилися в причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної ДТП.

В даній дорожній обстановці, водій автомобіля VOLVO, д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , для уникнення ДТП, повинен був, відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України, при виникненні небезпеки, прийняти заходи гальмування. Водій ОСОБА_2 в наданих умовах, не мав технічної можливості, виконуючи вимоги п. 12.3 ПДР України, запобігти зіткненню з автомобілем KIA OPTIMA, д/н НОМЕР_1 , шляхом застосування своєчасного гальмування.

Проведені дослідження дозволяють прийти до висновку про те, що в умовах даного випадку водій ОСОБА_2 , уникаючи зіткнення з автомобілем KIA OPTIMA, д/н НОМЕР_1 , з моменту виникнення небезпеки, знаходився в аварійній ситуації, у зв`язку з чим прийняв заходи гальмування та відвернув ліворуч. Під аварійною ситуацією слід розуміти таку обстановку, в якій водій не мав технічної можливості запобігти ДТП і його дії ПДР України не регламентуються. В діях водія ОСОБА_2 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, які б знаходилися в причино-наслідковому зв`язку з виникненням ДТП. Причиною даної пригоди є створення небезпечної аварійної ситуації саме водієм ОСОБА_1 , дії якого не відповідали вимогам п. 1.5, 2.3 д, 10.1 ПДР України.

Адвокат Сундуков Г.М., що представляє інтереси водія ОСОБА_1 просив суд визнати зазначений висновок експерта неналежним доказом тому, що експерт не оглядав місце ДТП, а склав висновок лише за даними, що є в матеріалах справи, в той час, як працівник поліції ОСОБА_6 в протоколі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУоАП відносно ОСОБА_1 , зазначив вихідні дані, що не відповідають дійсності та не підтверджуються навіть витягом з Гугл карти. Насправді ДТП сталася на перехресті вулиць Київська та Садова і там діють інші ПДР України. При цьому експерт Головін А., що склав висновок за №1-06/23 автотехніка та транспортного трасолога по факту ДТП від 05.06.2023 року виїжджав та особисто оглядав місце ДТП, що підтверджується фотографіями, доданими до висновку. Крім того, зазначеним експертом не враховано показів свідків, які пояснювали, що ОСОБА_1 встав перед перехрестям з включеним лівим габаритом.

2) Згідно висновку експерта за №1-06/23 автотехніка та транспортного трасолога по факту ДТП від 05.06.2023 року, що зроблений на підставі заяви адвоката Сундукова Г.М., який представляє інтереси ОСОБА_1 в момент зіткнення у взаємодію вступили передній правий кут автомобіля VOLVO, д/н НОМЕР_2 та зона передньої лівої стійки салону автомобіля KIA OPTIMA, д/н НОМЕР_1 , поздовжні осі транспортних засобів знаходилися під невеликим гострим кутом.

В кращому для водія ОСОБА_2 випадку, на перехресті вул. Київської та вул. Садової і с. Демидів, перед зіткненням з автомобілем KIA OPTIMA, д/н НОМЕР_1 , що рухався попереду в єдиній смузі цього напрямку з меншою швидкість і намагався виконати поворот в зону розриву лінії горизонтальної розмітки 1.1 на перехресті з наявністю лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.7, лівий борт автомобіля VOLVO, д/н НОМЕР_2 , ще до зіткнення рухався на перехресті по стороні зустрічного руху.

Відповідно до п. 1.5, 10.4 ПДР України та горизонтальної розмітки 1.7 водієві автомобіля KIA OPTIMA, д/н НОМЕР_1 , перед виконанням лівого повороту на перехресті, необхідно було перед зоною розриву лінії горизонтальної розмітки 1.1 та її переходу в лінію 1.7, зайняти таке поперечне положення на проїзній частині вул. Київська, яке б виключало можливість проїзду повз нього ліворуч (в межах його напрямку) іншого попутного транспортного засобу, і у випадку необхідності дати дорогу дише зустрічним транспортним засобам.

Відповідно до вимог п. 1.5, 2.3б, 12.1, 12.3, 13.1, 13.3, 14.6а ПДР України та горизонтальної розмітки 1.1 і 1.7, водієві автомобіля VOLVO, д/н НОМЕР_2 , належало при русі в єдиній смузі руху позаду перешкоди у вигляді автомобіля KIA OPTIMA, д/н НОМЕР_1 , можливо було реагувати або випередженням з того чи іншого боку, в межах свого напрямку, за наявності вільного коридору достатньої ширини для такого маневру, або ж при відсутності такої можливості, знизити швидкість автомобіля VOLVO, д/н НОМЕР_2 до швидкості автомобіля KIA OPTIMA, д/н НОМЕР_1 , аж до повної зупинки, без намагань обігнати останній на перехресті, без відворотів та перестроювань автомобіля VOLVO, д/н НОМЕР_2 на бік зустрічного руху з перетином лінії 1.1 та в зоні лінії 1.7.

В діях водія ОСОБА_1 не вбачається невідповідності вимогам ПДР України, які б спричинили виникнення небезпечної ситуації. А небезпечна аварійна ситуації була створена одноособовими діями водія ОСОБА_2 , дії якого суперечили вимогам п. 1.5, 2.3б, 12.1, 12.3, 13.1, 13.3, 14.6а ПДР України та горизонтальній дорожній розмітці 1.1. та 1.7 ПДР України.

Адвокат Чубко Ю.М., що діє в інтересах водія ОСОБА_2 , категорично оспорила висновок експерта ОСОБА_7 , вважала його необ`єктивним, нікчемним та таким, що не може бути прийнятий судом тому, що зроблений з порушенням Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами за №3505/5 від 12.12.11 року, відповідно до якої експерту заборонено самостійно збирати матеріали для дослідження, вибирати вихідні дані для проведення експертизи, вступати в контакт з особами, що прямо чи опосередковано зацікавлені в результатах експертизи. Так, експерт ОСОБА_7 провів дослідження по наданим ОСОБА_1 . світлинам транспортного засобу, які були відсутні в матеріалах справи, без огляду транспортних засобів, експерт самостійно зібрав вихідні дані та підмінив поняття про те, що ОСОБА_2 виконував обгін, а ОСОБА_1 рухався попереду в одній смузі і намагався повернути ліворуч, що суперечить механізму ДТП, встановленому слідчим в постанові, в якій слідчим зазначено, що ОСОБА_2 намагався уникнути ДТП, а саме зіткнення з автомобілем KIA OPTIMA, д/н НОМЕР_1 , який почав рух ліворуч від автобусного карману і водій ОСОБА_2 , уникаючи зіткнення, з моменту виникнення небезпеки, знаходився в аварійній ситуації, спричиненої діями ОСОБА_1 , а відтак ОСОБА_2 вимушений був прийняти заходи гальмування та відвернув ліворуч. Згідно з встановленими матеріалами справи обставинами, ОСОБА_2 для уникнення ДТП, з моменту виникнення небезпеки, повинен був діяти відповідно вимогам п. 12.3 ПДР України. Згідно механізму ДТП, підтвердженого досудовим слідством, ОСОБА_1 відповідно до вимог п. 1.5, 2.3д, 10.1 ПДР України, перед виконанням маневру ліворуч, повинен був впевнитися в безпеці дорожнього руху та дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі, тобто автомобілю під керуванням ОСОБА_2 .

Крім того, адвокат Чубко Ю.М. надала суду наряд-замовлення за №67/1 від 06.02.2023 року, відповідно до якого автомобіль ОСОБА_2 VOLVO, д/н НОМЕР_2 , перебував в технічно справному стані, оскільки станом на 06.02.2023 року несправностей після проведеного комп`ютерного діагностування всіх систем автомобіля, в тому числі і системи освітлення, не виявлено.

Так, згідно наряду-замовлення за №67/1 від 06.02.2023 року та листа директора станції технічного обслуговування VOLVO СТО ОСОБА_8 від 22.08.2023 року 06.02.2023 року автомобіль VOLVO, д/н НОМЕР_2 дійсно проходив технічне обслуговування на вказаній станції та за результатами комп`ютерного діагностування перебував в технічно справному стані, жодних несправностей, в тому числі і системи освітлення, не виявлено, в автомобілі проведено заміну мастила в коробці.

06.09.2023 року судом по вказаній справі була призначена судова автотехнічна експертиза, проведення якої було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

29.05.2024 року до суду спрямований висновок експертів за результатами проведення судової автотехнічної експертизи від 10.05.2024 року за №23568/23569/23-52.

3) Так, згідно зазначеного висновку, експерти П. Борщевський, ОСОБА_9 та О. Галузінський прийшли наступних висновків:

Характер контактування даних транспортних засобів (автомобілів VOLVO, д/н НОМЕР_2 та KIA OPTIMA, д/н НОМЕР_1 ), а також їх кінцеве розташування (з врахуванням слідової інформації) передбачає собою динамічний (рухомий) стан автомобілів.

Виходячи з характеристик ділянки скоєння пригоди, а також зафіксованої на місці ДТП слідової та речової інформації, зіткнення між вказаними автомобілями мало місце в межах перехрестя вулиць Київська та Садова в с. Демидів.

Варіант 1 (за поясненнями водія ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 )

В даній дорожній ситуації, в залежності від моменту настання об`єктивної можливості у водія автомобіля KIA OPTIMA, д/н НОМЕР_1 , виявити автомобіль VOLVO, д/н НОМЕР_2 , що наближається (або перетинав) до коридору його руху, водій ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 ПДР України, або п. 12.3 ПДР України. В свою чергу водій VOLVO, д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , в даній дорожній обстановці, в залежності від причин виїзду автомобіля VOLVO, д/н НОМЕР_2 на зустрічну смугу руху, повинен був діяти відповідно до вимог п. 14.6а ПДР України або п. 13.1 ПДР України.

Варіант 2 (за поясненнями водія ОСОБА_2 )

В дорожній ситуації, що описана в даному варіанті, водій автомобіля KIA OPTIMA, д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.4, 10.6 ПДР України. В свою чергу, водій автомобіля VOLVO, д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_2 в даній дорожній обстановці, повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.4 ПДР України, а з моменту виникнення небезпеки для його руху, відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України.

Варіант 1 (за поясненнями водія ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 )

В даній дорожній обстановці дослідження питання технічної можливості попередження даної ДТП з боку водія автомобіля VOLVO, д/н НОМЕР_2 ОСОБА_2 експертним шляхом є методично недоцільним; вказана можливість забезпечувалася у випадку дотримання вказаним водієм вимог п. 14.6 а або п. 13.1 ПДР України (в залежності від причин виїзду даного автомобіля на зустрічну смугу руху та п. 19.1 а ПДР України для чого, в нього не було перешкод технічного характеру.

В свою чергу, за умов та характеристик виникнення даної пригоди, наведених в дослідницькій частині, водій ОСОБА_1 своїми односторонніми діями міг не мати технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем VOLVO, д/н НОМЕР_2 .

Варіант 2 (за поясненнями водія ОСОБА_2 )

В даній дорожній обстановці та при заданих для даної версії вихідних даних, технічна можливість уникнути зіткнення транспортних засобів для водія ОСОБА_1 визначалася дотриманням з його боку вимог п. 10.4, 10.6 ПДР України, для виконання яких в нього не вбачається перешкод технічного характеру.

В свою чергу, вирішити питання щодо наявності у водія ОСОБА_2 технічної можливості уникнути пригоди (зіткнення автомобілів), шляхом застосування екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для його руху, експертним шляхом, за наданим на дослідження обсягом матеріалів, не можливо.

Варіант 1 (за поясненнями водія ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 )

За наведеними в дослідницькій частині умов та параметрів виникнення даної пригоди, немає підстав технічного характеру вбачати в діях водія ОСОБА_1 невідповідностей вимогам п.10.1 або 12.3 ПДР України, які б знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

В свою чергу, за умов та параметрів руху даних транспортних засобів, перед пригодою, що описані в даному варіанті розвитку пригоди, дії водія ОСОБА_2 , з технічної точки зору, не відповідали вимогам п. 14.6а або 13.1 ПДР України (в залежності від причин виїзду автомобіля VOLVO, д/н НОМЕР_2 на зустрічну смугу руху), та вказана невідповідність знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди (зіткнення автомобілів).

Оцінка дій водія ОСОБА_2 відповідно до вимог п. 19.1 а ПДР України не потребує застосування знань в галузі судової автотехнічної експертизи та може бути здійснена судом самостійно.

Варіант 2 (за поясненнями водія ОСОБА_2 )

Враховуючи, що вирішити питання щодо наявності у водія ОСОБА_2 технічної можливості уникнути даної пригоди (зіткнення автомобілів) не видалось можливим, то в категоричній формі оцінити дії водія автомобіля VOLVO, д/н НОМЕР_2 , відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України та встановити причинний зв`язок між його діями та виникненням даної пригоди, також не видається можливим.

Оцінка дій водія ОСОБА_2 згідно вимог п. 12.4 ПДР України не потребує застосувань знань в галузі судової автотехнічної експертизи та може буди здійснена судом самостійно.

В категоричній формі оцінити дії водія ОСОБА_1 згідно вимог п. 10.4 ПДР України (із врахуванням вимог п. 10.6 ПДР України) та відповідно встановити причинний зв`язок між його діями та виникненням даної пригоди, за наданим на дослідження обсягом матеріалів справи, не можливо з причин, наведених в дослідницькій частині.

Адвокат Чубко Ю.М., що представляє інтереси ОСОБА_2 з даним висновком не погодилася, посилаючись на те, що вказаним експертним висновком не встановлено основного механізму зіткнення (в частині руху ОСОБА_1 від зупинки чи від середини дороги), а відтак необхідно брати до уваги механізм ДТП, де водій ОСОБА_1 почав рух від зупинки. Крім того, експерти спочатку в категоричній формі зазначають, що ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути ДТП, за умови виконання належним чином п. 10.4 та 10.6 ПДР України (відповідь на питання 4), а в подальшому у відповіді на питання 5-7, експерти вже зазначають, що в категоричній формі оцінити дії водія ОСОБА_1 відносно вимог п. 10.4, з врахуванням вимог п. 10.6 ПДР України та встановити причинний зв`язок між його діями та виникненням аварійної ситуації, вони вже не можуть. Питання про технічну можливість у водія ОСОБА_2 за його варіантом, експерти не вирішували взагалі, посилаючись на недостатність вихідних даних, але і з клопотанням до суду, про надання додаткових вихідних даних, вони теж, чомусь не звертались, а це свідчить про те, що експертиза проведена неповно і необ`єктивно.

Будучи допитаним в суді, за клопотанням учасників справи, експерти ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 суду пояснили, що зазначений висновок експертів від 10.05.2024 року за №23568/23569/23-52 був складений ними за результатами проведення судової автотехнічної експертизи. При цьому, при проведенні експертизи ними були враховані пояснення водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , надані суду. Також експертами досліджено протокол ОМ ДТП, схема до нього, ілюстративна таблиця. Крім того, за клопотанням експертів, експертом О.М. Галузінським в присутності водія ОСОБА_2 було оглянуто автомобіль останнього в тому стані, який він мав після ДТП, а автомобіль ОСОБА_1 був досліджений за фотознімками, які знаходяться в матеріалах справи. Експерти встановили, що в даному випадку ними розглядалася дорожня ситуація, при якій мало місце контактування попутних автомобілів: КІА, що безпосередньо перед пригодою виконував маневр лівого повороту на перехресті та автомобілем VOLVO, що безпосередньо перед пригодою рухався попутно з автомобілем КІА зі швидкістю до 60 км/год, в темну пору доби, в межах населеного пункту. Експертами враховано також суперечності в частині характеристик розташування автомобіля КІА перед пригодою, а відтак, дослідження проведено за двома варіантами за поясненнями водія ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і, за поясненнями водія ОСОБА_2 .

При цьому, експерти зазначили, що:

- за поясненнями водія ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в даній дорожній ситуації, в залежності від моменту настання об`єктивної можливості у водія автомобіля KIA ОСОБА_1 , виявити автомобіль VOLVO, що наближається (або перетинав) до коридору його руху, водій ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 ПДР України, або п. 12.3 ПДР України.

- за поясненнями водія ОСОБА_2 - в дорожній ситуації, що описана в даному варіанті, водій автомобіля KIA ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.4, 10.6 ПДР України.

- за поясненнями водія ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за умов та характеристик виникнення даної пригоди, наведених в дослідницькій частині, водій ОСОБА_1 своїми односторонніми діями міг не мати технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем VOLVO.

- за поясненнями водія ОСОБА_2 , в даній дорожній обстановці та при заданих для даної версії вихідних даних, технічна можливість уникнути зіткнення транспортних засобів для водія ОСОБА_1 визначалася дотриманням з його боку вимог п. 10.4, 10.6 ПДР України, для виконання яких в нього не вбачається перешкод технічного характеру.

- за поясненнями водія ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за наведеними в дослідницькій частині умов та параметрів виникнення даної пригоди, немає підстав технічного характеру вбачати в діях водія ОСОБА_1 невідповідностей вимогам п.10.1 або 12.3 ПДР України, які б знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

- за поясненнями водія ОСОБА_2 , в категоричній формі оцінити дії водія ОСОБА_1 згідно вимог п. 10.4 ПДР України (із врахуванням вимог п. 10.6 ПДР України) та відповідно встановити причинний зв`язок між його діями та виникненням даної пригоди, за наданим на дослідження обсягом матеріалів справи, неможливо.

Таким чином, судом встановлено, що вихідні дані, які були покладені в основу проведення судової автотехнічної експертизи від 10.05.2024 року за №23568/23569/23-52 стали: пояснення водія ОСОБА_1 , водія ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , надані суду, вже під час розгляду справи судом. Крім того, експертами було проаналізовано: протокол огляду місця події, схема до нього та пошкодження автомобілів, згідно ілюстративної таблиці до протоколу огляду місця ДТП від 06.02.2023 року, тобто за документами, зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження за №0000454, внесеному до ЄРДР 06.03.2023 року за фактом дорожньо-транспортної пригоди, за ознаками злочину за ч. 1 ст. 286 КК України. Також експерт ОСОБА_10 , в присутності водія ОСОБА_2 , особисто оглянув автомобіль останнього в тому стані, який він мав після ДТП. Експерти врахували суперечності в частині характеристик розташування автомобіля КІА перед пригодою та провели дослідження за двома варіантами за поясненнями водія ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; за поясненнями водія ОСОБА_2 , при цьому ані в першому ані в другому варіанті в категоричній формі експертами не встановлено в діях водія ОСОБА_1 причинно-наслідкового зв`язку з виникненням даної ДТП.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 18.07.2019 р. у справі за №216/5226/16-а (2-а/216/33/17), притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі за №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17 (ЄДРСРУ № 82707106).

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. При цьому стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи додані до протоколу про адміністративне правопорушення докази, суд дійшов висновку, що по даній справі не підтверджено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки факт порушення останнім п. 10.1 ПДР України 06.02.2023 року не знайшов свого підтвердження.

Суд зазначає, що вказані та досліджені судом докази у своїй сукупності не доводять поза «розумним сумнівом» факт наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно п. 1 ст. 247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В даному випадку суд приходить до висновку, що в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а відтак провадження у справі підлягає закриттю.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 1, 9, 40-1, 124, 245, 251, 252, 247, 280 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.П. Дьоміна