ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1157/24 Справа № 932/445/24 Суддя у 1-й інстанції - Овчиннікова О.С. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є.,

за участю: захисника Монатко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2024 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, - В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до встановлених обставин у постанові суду , 19.12.2023 року о 23 год. 03 хв. в м. Дніпро, Шевченківський район, Запорізьке шосе, буд. 30-Б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «RAVON, R2», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор № 471405, 473348 чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік , та стягнуто на користь держави судовий збір.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк для її оскарження, оскільки розгляд справи відбувся за його відсутності, копію постанови суду отримав лише 11.04.2024 року, також просить постанову суду першої інстанції скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 274 КУпАП.

В обґрунтування посилається на такі обставини:

- ознаки наркотичного сп`яніння, які зазначені у протоколі, не відповідають дійсності та відповідно до відеозапису місця події не були встановлені працівниками поліції;

- матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом;

- відповідно до відеозапису місця події працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд самостійно;

- працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу;

- від проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не відмовлявся;

- у направленні для проходження огляду відсутній підпис ОСОБА_1 , копія не видавалась, також зазначено , що інспектор доставив особу на огляд на стан сп`яніння у заклад охорони здоров`я, що не відповідає дійсності;

- відеозапис місця події не є безперервним;

- у протоколі зазначено, що додається відеозапис 10148-27569, однак в матеріалах справи він відсутній.

Будучи увідомленими про місце та час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про причини суд не увідомив, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у його відсутність.

В суді апеляційної інстанції захисник Монатко Д.С. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Вимоги апеляційної скарги щодо поновлення строку апеляційного оскарження у зв`язку з поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду підлягають задоволенню, так як розгляд справи відбувся за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , відповідно до ст. 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено, відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 копію постанови отримав 11.04.2024 року ( а.п. 18) , а апеляційну скаргу подав 15.04.2024 року, дотримавшись десятиденного строку її оскарження.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом місця події.

Відмова водія транспортного засобу від проведення огляду на стан сп`яніння є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки він відмовився пройти огляд на стан сп`яніння.

Не є слушним посилання в апеляційній скарзі на те, що від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не відмовлявся , оскільки відповідно до відеозапису місця події водію ОСОБА_1 неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в установленому порядку, були роз`яснені наслідки відмови, а також те, що ОСОБА_1 з часу зупинки має дві години, щоб проїхати з працівниками поліції до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння або на нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП , на що ОСОБА_1 о 23:36 годині відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку.

Доводи про те, що зазначені у протоколі ознаки наркотичного сп`яніння не відповідають дійсності , не спростовують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, так як відповідно до відеозапису місця події працівники поліції повідомили, що у них є підозра, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння, після чого було перевірено та повідомлено, що його зіниці очей повільно реагують на світло, також під час складання протоколу ОСОБА_1 не виклав своїх заперечень щодо зазначення ознак сп`яніння, протокол підписав особисто ( а.п. 1 ).

Посилання захисника на те, що ознака сп`яніння ОСОБА_1 перевірялась та була встановлена не тим поліцейським, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не є підставою для скасування постанови суду, так як відповідно до відеозапису місця події поліцейський, який встановлював ознаки сп`яніння перебував у патрульному екіпажі та в його присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, що також підтверджується долученим до матеріалів справи рапортом.

Поведінка чоловіка на ім`я ОСОБА_2 , якого зафіксовано на відеозапису, не спростовує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законному порядку.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Пунктом 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Зазначеними нормативно-правовими актами регламентований порядок проведення огляду у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У цьому разі проходження огляду на місці не передбачено, а тому огляд на місці ОСОБА_1 не пропонувався, оскільки встановлення стану наркотичного сп`яніння відбувається виключно у медичних закладах, а тому доводи в апеляційній скарзі, що поліцейські не запропонували пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу,- не заслуговують на увагу.

Твердження апеляційної скарги про те, що працівники поліції не видали відповідне направлення для проходження огляду на стан спяніння у медичному закладі, в якому відсутній його підпис та зазначено, що інспектор доставив особу на огляд на стан сп`яніння у заклад охорони здоров`я, не приймається до уваги, оскільки ОСОБА_1 взагалі відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, що підтверджується відеозаписом місця події, будь-які відомості про те, що ОСОБА_1 предявляв вимогу про направлення його до закладу охорони здоров`я, - матеріали провадження не містять. Сама по собі відмова є завершеним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому наявність або відсутність направлення не врахується судом як доказ.

Посилання в апеляційній скарзі на не здійснення безперервного відеозапису та те, що до протоколу не долучений відеозапис із відеореєстратора №10148-27569 - не є такими, що впливають на висновки суду, так як ч. 2 ст. 266 КУпАП зобов`язує поліцейського застосувати технічні записи відеозапису саме під час проведення огляду, а не фіксувати всю взаємодію з особою. На відеозаписах із нагрудних відеореєстраторів № 471405, 473348 зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку.

Не відсторонення від керування транспортним засобом ОСОБА_1 не спростовує висновків суду, що підтверджуються дослідженими судом першої інстанції доказами, зазначеними у постанові суду. Разом з цим, відповідно до протоколу та відеозапису місця події у ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 , надано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом та повідомлено про заборону подальшого керування транспортним засобом.

Клопотання сторони захисту про дослідження в залі суду оптичного диску із відеозаписом місця події не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до матеріалів справи вбачається, що у суді першої інстанції даний відеозапис був досліджений , про що зазначено у постанові суду з посиланням на відеозапис як на доказ, а тому відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказами.

Судом обґрунтовано накладено стягнення на загальних підставах за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, а тому порушень вимог закону при накладенні стягнення не вбачається.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279,280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційну скаргу залишити захисника слід без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2024 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2024 року залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко