Справа № 457/24/24 Головуючий у 1 інстанції: Василюк Т.В.
Провадження № 33/811/324/24 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 ,

представника адвоката Ловінського Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Ловінського Д.В. на постанову судді Трускавецького міського суду Львівської області від 13 лютого 2024 року,

в с т а н о в и в :

постановою судді Трускавецького міського суду Львівської області від 13 лютого 2024 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , приватного підприємця, громадянина України ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн. судового збору на користь держави.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 23.12.2023 року о 18 год. 09 хв. у м. Трускавець по вул. Дрогобицькій, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Toyota Land Cruiser Prado», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нестійка хода, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

На постанову судді скаргою представник ОСОБА_1 - адвокат Ловінський Д.В. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову судді Трускавецького міського суду Львівської області від 13 лютого 2024 року та закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судовий розгляд даної справи було проведено поверхнево, було повністю проігноровано його заперечення та не досліджено відеозаписів наявних в матеріалах справи, вважає, що дана постанова є незаконною і необгрунтованою, оскільки прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Зазначає, що відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Докази керування ТЗ, зокрема рух автомобіля, або порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 , у матеріалах справи відсутні. Так як саме водій повинен на вимогу поліцейського, пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тому відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у даному випадку є правомірною, оскільки водієм ОСОБА_1 не був, транспортним засобом не керував.

Щодо підпису ОСОБА_1 у протоколі зазначає, що працівники поліції обманом вмовили його підписатися, ніби то за отримання тимчасового посвідчення водія, жодного визнання власної вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 не озвучував.

Зазначає, що додані до матеріалів справи відеозаписи не відтворюють повністю обставин, які підлягають доведенню, зокрема, факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки такі відеозаписи не є безперервними.

Стверджує, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, відсутні підстави зупинки транспортного засобу, відсутні докази керування транспортним засобом, відсутній задокументований факт керування автомобілем.

Заслухавши пояснення адвоката Ловінського Д.В. та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.

Пунктом 2.5 ПДР покладено на водіїв обов`язок на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відтак, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі формує собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції, на підставі досліджених доказів, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан сп`яніння відмовився.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 652726 від 23.12.2023 року;

- відеозаписом фіксації правопорушення з нагрудної камери поліцейського;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 23.12.2023 року відповідно до якого у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нестійка хода;

- направленням на огляд водія засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.12.2023 року;

- рапортом інспектора СРПП ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Глов`яка Р.Р. від 23.12.2023 року;

-електронним рапортом серії ЄО № 4125 від 23.12.2023 року.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом отримали належну оцінку судом першої інстанції, з якою погоджується апеляційний суд, та зазначає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «Toyota Land Cruiser Prado» державний номерний знак НОМЕР_1 підтверджується:

- електронним рапортом серії ЄО № 4125 від 23.12.2023 року;

- рапортом інспектора СРПП ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Глов`яка Р.Р. від 23.12.2023 року;

- відеозаписом 01590__0004А (1 хв. 17 с), який міститься у матеріалах справи, відповідно до якого ОСОБА_1 визнає, що керував транспортним засобом марки «Toyota Land Cruiser Prado».

Жодних тверджень про те, що він не був водієм і не керував транспортним засобом ОСОБА_1 не зазначав ні усно під час зупинки працівниками поліції та в ході оформлення ними документів, ні письмово в самому протоколі про адміністративне правопорушення.

Що стосується аргументів сторони захисту, що працівниками поліції не забезпечено безперервної відеофіксації, то такі не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки на відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та такий відеозапис дає можливість встановити в діях особи наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження апелянта про те, що працівники поліції ввели його в оману є необґрунтованими, апеляційний суд вважає, що працівниками поліції було дотримано вимоги закону під час складання процесуальних документів, крім того судом враховується також і те, що правопорушник ОСОБА_1 в установленому законом порядку дії працівників поліції не оскаржував та протиправність дій працівників поліції не довів. Жодних заяв, клопотань або інших пояснень від ОСОБА_1 з приводу незаконних дій працівників поліції, у тому числі таких, що пов`язані з порушенням порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, матеріали провадження не містять.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

На переконання апеляційного суду, фактичні обставини справи суддею першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, а вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ловінського Д.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Трускавецького міського суду Львівської області від 13 лютого 2024 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА