Справа №461/8934/24
Провадження №3/461/3333/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2024 року м. Львів.

Суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є., при секретарі судового засідання Штогрині В.-Н.Л., за участі представника митниці Лубоцького Б.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Львівської митниці, про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 ,

за ч. 3 ст. 471 Митного Кодексу України, -

в с т а н о в и в:

01.06.2024 близько 18 год. 28 хв. через пункт пропуску "Краківець - Корчова" митного поста "Краковець" Львівської митниці здійснено пропуск в напрямку «виїзд з України» автомобіля марки «AUDI Q8», VIN НОМЕР_2 , з реєстраційним номером НОМЕР_3 , під керуванням громадянки України ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт № НОМЕР_4 ). Також у якості пасажирки переміщувалася громадянка України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ідент.код НОМЕР_5 , паспорт № НОМЕР_6 ). Транспортний засіб переміщувався смугою руху «зелений коридор». Інформація про декларування 01.06.2024 будь-яких товарів громадянками України ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відсутня. Митними органами Республіки Польщі листом від 22.08.2024 № 0201- IGP.542.1029.2024.5 (лист Держмитслужби від 03.09.2024 № 26/26-04/7/1983) повідомлено, що 01.06.2024 о 22 год. 00 хв. в автомобілі з реєстраційним номером НОМЕР_3 громадянка України ОСОБА_1 (паспорт № НОМЕР_6 ) переміщувала тварину сервала (хижий ссавець з сімейства котячих) без необхідних документів, передбачених Конвенцією CITES. Кіт знаходився в автомобілі на пасажирському сидінні в транспортері для тварин. Громадянка України ОСОБА_1 повідомила, що кіт є її власністю і його вартість становить 3500 євро.

Відтак, 01.06.2024 громадянка України ОСОБА_1 не заявила за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений Митним кодексом України, про тварину сервала, який нею переміщувався через митний кордон України у кількості 1шт. та вартістю 3500 євро, що згідно з курсом валют НБУ станом на 01.06.2024 року становить 153359,85 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товарів, що підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на територію України, шляхом недекларування, тобто не заявила за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений Митним кодексом України, про товари, які переміщуються громадянином через митний кордон України.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України.

Представник Львівськоїмитниці в судовому засіданні просив ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 471 МК України та застосувати стягнення, передбачене санкцією ч. 3 ст. 471 МК України.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, хоча була належним чином повідомлена про час та дату розгляду справи. Про судове засідання 21.11.2024 року ОСОБА_1 була повідомлена митними органами шляхом надіслання їй другого примірника протоколу про порушення митних правил, в якому вказана дата та час розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Згідно з інформацією поштового відстеження лист повертається за зворотною адресою у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою. Про причини неявки суд не повідомила, клопотання про перенесення розгляду справи не надходило.

Ч.10 ст. 494 МК України протокол вважається врученим у тому числі у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою або місце проживання чи фактичного перебування, повідомлене такою особою, є недостовірним.

Відповідно до ч. 4 ст.526 МК України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

У рішеннях Європейського суду з прав людини зазначається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» передбачено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка не з`явилася на виклик до суду, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи.

Заслухавши думку представника митниці, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 471 МК України, недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами - тягне за собою накладення штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією таких товарів або без такої.

Згідно з приміткою ст. 471 МК України, недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору ("зелений коридор")".

Відповідно до частин 4, 5, 6 ст. 366 Митного кодексу України, громадянин самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" або "червоний коридор") для проходження митного контролю за двоканальною системою. Початок проходження (проїзду транспортними засобами особистого користування) громадянином каналом. позначеним символами зеленого кольору ("зелений коридор"), є декларуванням шляхом вчинення дій цим громадянином про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню. Таке декларування свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Громадяни, які проходять (проїжджають транспортними засобами особистого користування) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язку дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України та від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених цим Кодексом.

Інформація про декларування 01.06.2024 будь-яких товарів громадянками України ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відсутня.

Митними органами Республіки Польщі листом від 22.08.2024 № 0201- IGP.542.1029.2024.5 (лист Держмитслужби від 03.09.2024 № 26/26-04/7/1983) повідомлено, що 01.06.2024 о 22 год. 00 хв. в автомобілі з реєстраційним номером НОМЕР_3 громадянка України ОСОБА_1 (паспорт № НОМЕР_6 ) переміщувала тварину сервала (хижий ссавець з сімейства котячих) без необхідних документів, передбачених Конвенцією CITES. Кіт знаходився в автомобілі на пасажирському сидінні в транспортері для тварин. Громадянка України ОСОБА_1 повідомила, що кіт є її власністю і його вартість становить 3500 євро.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.

У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант (ч. 1, 4 ст. 266 Митного

кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 197 Митного кодексу України передбачених законом, на окремі товари переміщення через у випадках, встановлюються обмеження щодо їх митний кордон України. Пропуск таких товарів через митний кордон України та/або їх випуск залежно від вимог відповідного закону здійснюються митними органами на підставі отриманих від державних органів, інших установ та організацій, уповноважених на здійснення дозвільних або контрольних функцій щодо переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, відповідних дозвільних документів, які підтверджують дотримання встановлених обмежень щодо переміщення таких товарів через митний кордон України, якщо використання таких дозвільних документів та/або відомостей для здійснення митних формальностей передбачено законами України. У випадках, передбачених цим Кодексом, для здійснення митних формальностей можуть використовуватися паперові примірники таких документів, надані декларантом або уповноваженою ним особою.

Частиною 2 статті 371 Митного кодексу України встановлено, що товари, на які відповідно до закону державними органами видаються документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України громадянами, підлягають письмовому Декларуванню в порядку, встановленому для громадян, із сплатою у випадках. визначених законами України, вивізного мита та з поданням відповідних документів. виданих державними органами.

Частиною 2 статті 32 Закон України «Про ветеринарну медицину» від 25.06.1992 № 2498-ХІІ та Переліком документів та/або відомостей, які необхідно подати відповідному контролюючому органові для завершення відповідного виду державного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 25.07.2016 № 657 визначено, що об`єкти державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду (у тому числі живі тварини) при переміщенні за межі України супроводжуються міжнародним ветеринарним сертифікатом. Ветеринарні документи включають також ветеринарні картки та/або ветеринарно-санітарні паспорти на тварин.

Разом з тим, відповідно до статей 3 та 4 Конвенції про міжнародну торгівлю видами дикої фауни і флори, що перебувають під загрозою зникнення, від 03.03.1973 (Україна приєдналася до Конвенції згідно з Законом України від 14.05.1999 № 662-XIV) для експорту будь-якого зразка виду, що занесений до Додатків І чи ІІ, необхідна попередня видача та пред`явлення дозволу на експорт.

Враховуючи викладене, встановлено, що 01.06.2024 громадянка України ОСОБА_1 не заявила за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений Митним кодексом України, про тварину сервала, який нею переміщувався через митний кордон України.

Факт митного правопорушення підтверджується даними, що містяться в протоколі про порушення митних правил; листом №26/26-04/7/1983 від 03.09.2024 від 03.09.2024 року з додатками; письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; копією паспорту домашньої тварини; доповідною запискою.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні митного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України, а саме: недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження при ввезенні на митну територію України громадянами.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, обставин справи, суд приходить до висновку, що до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, необхідно застосувати стягнення у виді штрафу в межах, встановлених санкцією ч. 3 ст.471 МК України.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу без конфіскації товарів, що були безпосереднім предметом правопорушення, відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Крім того, відповідно до ст.40-1КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, слід стягнути в користь ДСА України судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.471 МК України, ст.ст.40-1, 283 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471МК України, та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн. без конфіскації товару.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Постанова судді у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова, особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, митним органом, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.Є. Радченко