Справа № 548/2470/24
П О С Т А Н О В А Провадження №3/548/677/24

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2024 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області у складі судді Лідовець Т. М., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, мешканки АДРЕСА_1 , на утриманні дітей чи осіб похилого віку не має, РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

11 вересня 2024 року близько 13 години 00 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , вчинила хуліганські дії щодо ОСОБА_2 , а саме вживала нецензурну лексику, погрожувала фізичною розправою. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила дрібне хуліганство, за що передбачена відповідальність за статтею 173 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, стверджувала, що хуліганських дій вона не вчиняла. Вказала, що 11.09.2024 близько 13 години дня вона рухалася своїм авто вулицею в напрямку свого будинку, зупинилася для розмови зі своєю знайомою, поруч перебувала співмешканка її колишнього чоловіка ОСОБА_3 ОСОБА_2 , яка руками демонструвала зневагу до неї. ОСОБА_4 звернулася з проханням припинити вчиняти будь-які дії, залишити її у спокої, вона не заважає жити ні ОСОБА_5 , ні ОСОБА_2 , при цьому нецензурну лексику щодо неї не вживала. Навпаки, саме від неї часто лунають погрози в її адресу. Вказала, що ОСОБА_6 , її колишній чоловік, за останні три місяці вчиняв домашнє насильство щодо неї, за що був притягнутий до відповідальності за статтею 173-2 КУпАП у вересні 2024 року; наразі правоохоронними органами ведеться досудове розслідування у кримінальному провадженні у зв`язку із заподіянням їй тілесний ушкоджень. Вона перебуває на лікуванні в міській лікарні після отриманих травм.

Згідно з положеннями статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною першою статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі статтею 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як передбачено статтею 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Фабулою статті 173 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне цього. При вчиненні дрібного хуліганства громадська небезпека дій правопорушника проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян. При цьому зазначені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку неповаги до суспільства.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони (статті 1 Закон України "Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення" від 22.09.2005 p. № 2899-IV).

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №030206 від 05.11.2024 зазначено, що 11.09.2024 о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , вчинила хуліганські дії щодо ОСОБА_2 , а саме вживала нецензурну лексику, погрожувала фізичною розправою.

У письмових поясненнях ОСОБА_2 щодо події 11.09.2024 вказується про те, що ОСОБА_4 її переслідувала, намагалася спровокувати бійку, висловлювалася погрозами щодо неї та її дітей. Усі інші дані у письмових показаннях ОСОБА_2 свідчать про наявність конфлікту особистого характеру, яке триває протягом тривалого часу.

У письмових поясненнях щодо події 11 вересня 2024 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зазначається, що у вересні 2024 року в обідню перерву поруч із зупинкою громадського транспорту між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_9 вживала нецензурну лайку щодо ОСОБА_2 .

З огляду на досліджені у судовому засідання докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що зазначені обставини у протоколі, письмових поясненнях потерпілої особи ОСОБА_2 , свідків, а також у показаннях ОСОБА_1 у судовому засіданні свідчать про наявність конфлікту між особами, що ґрунтується на особистих неприязних відносинах, що склалися в результаті змін в особистому житті кожної з них. Однак відсутні достатні дані, які б свідчили про те, що 11.09.2024 мали місце дії ОСОБА_1 , що спрямовані на порушення громадського порядку та спокою громадян з хуліганських мотивів. А тому суд доходить до висновку про відсутність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, про яке йдеться у протоколі серії ВАВ №030206 від 05.11.2024.

У рішеннях від 30.05.2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення та загальних норм Конституції України та Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, згідно з положеннями статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог пункту першого частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши в судовому засідання покази ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, а тому справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за статтею 173 КУпАП слід закрити.

Керуючись статтями 173, 283, 274, 284, 285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за статтею 173 КУпАП на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суд протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції.

Суддя Т. М. Лідовець