Справа № 567/588/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2024 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Василевич О.В., з участю секретаря Клімович О.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Острог матеріали, які надійшли з Відділення поліції №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого (зі слів), зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч.3 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, -

встановив :

19.03.2024 р. о 15 год. 05 хв. ОСОБА_1 в м.Острог по вул.Східна Рівненської області керував транспортним засобом автомобілем марки «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з ознаками наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці, що не реагують на світло). Від проходження медичного огляду на предмет визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився.

Окрім того, 19.03.2024 р. о 15 год. 05 хв. ОСОБА_1 в м.Острог по вул.Східна Рівненської області керував транспортним засобом автомобілем марки «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер НОМЕР_3 , будучи особою відносно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами згідно постанови головного державного виконавця Костопільського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 02.11.2020 року.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив обставини, викладені у складених відносно нього протоколах, визнав свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП та водночас заперечив свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Пояснив, що 19.03.2024 року близько 15 год. він керував автомобілем «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та був зупинений працівниками поліції. Після зупинки автомобіля він пред`явив документи, після перевірки яких працівник поліції повідомив йому про встановлене відносно нього обмеження у праві керування транспортними засобами згідно постанови державного виконавця. ОСОБА_1 вказав, що йому було відомо про встановлення державним виконавцем щодо нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів, однак, не зважаючи на таке обмеження, він керував автомобілем, оскільки вимушений був поїхати по справах. В подальшому, під час спілкування з поліцейськими останні вказали на виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували йому пройти освідування у медичному закладі, на що він відмовився, у зв`язку з тим, що для проходження огляду необхідний був тривалий час, а з ним були пасажири, яких він не міг залишити в автомобілі на довго. Зазначив, що він не перебував у стані наркотичного сп`яніння та наступного дня він самостійно звернувся до медичної лабораторії з метою огляду на стан наркотичного сп`яніння, за результатами якого висновок був негативний, на підтвердження чого надав суду результати досліджень медичної лабораторії «Діла».

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 на спростування обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази у їх сукупності та взаємозв`язку, при вирішенні питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності виходить з наступного.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015р. №1452/735 (надалі Інструкція) та «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 (надалі Порядок).

Відповідно до вказаних нормативно-правових актів оглядові на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння згідно з ознаками такого стану, встановленими у вищезгаданій Інструкції, затвердженій спільним наказом МВС України та МОЗ України.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема із змісту протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 549208 від 19.03.2024 р. та направлення на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу від 19.03.2024 р., ознаками наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 були тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці ока, що не реагують на світло.

Тобто працівники поліції вказали підстави у зв`язку з якими вони вважають, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, та суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння виходячи з наступного.

З дослідженого судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що у день та час, вказаний у протоколі ОСОБА_1 керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції. Після зупинки автомобіля під час спілкування з водієм та в ході перевірки документів у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, про що водію було повідомлено та запропоновано пройти освідчення на предмет визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі в м.Рівному КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення», на що ОСОБА_1 спершу погодився, однак в подальшому змінив своє рішення та відмовився від проходження такого огляду, вказавши поліцейським, щоб писали протокол про відмову від огляду. В подальшому працівники поліції роз`яснили водію його права та склали відповідні процесуальні документи, з якими його ознайомили.

З матеріалів справи вбачається, що поліцейським на ім`я ОСОБА_1 було складено направлення на огляд водія в медичному закладі з метою виявлення наркотичного сп`яніння, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився.

Згідно зобов`язання до протоколу про адміністративне правопорушення від 19.03.2024 ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортними засобами на 24 год.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 549208 від 19.03.2024 р. ОСОБА_1 цього дня о 15 год. 05 хв. в м.Острог по вул.Східна Рівненської області керував транспортним засобом автомобілем марки «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з ознаками наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці, що не реагують на світло). Від проходження медичного огляду на предмет визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 у складеному відносно нього протоколі не навів будь-яких обґрунтованих заперечень чи доводів, які б спростовували обставини, викладені у вищевказаному протоколі.

Відповідно до п.9 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 після зупинки керованого ним автомобіля, спочатку погодився на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, проте в подальшому відмовився від такого огляду та дій, спрямованих на реальну згоду пройти огляд на стан сп`яніння у супроводі працівників поліції, як це передбачено відповідними положеннями нормативно-правових актів, не вчинив.

Водночас суд не приймає до уваги надані ОСОБА_1 результати досліджень від 20.03.2024 року, як підставу для спростування перебування його у стані наркотичного сп`яніння, з огляду на наступне.

Згідно ч.4 ст.266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться у присутності поліцейського.

Також згідно ст.266 КУпАП перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управлінням охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

З наданих ОСОБА_1 результатів досліджень вбачається, що такий огляд, в порушенням вимог ст.266 КУпАП, був проведений без присутності поліцейського та у приватному медичному закладі щодо якого відсутні відомості про включення його до Переліку закладів охорони здоров`я, яким надано право проведення медичного огляду водіїв для встановлення стану алкогольного, нарктичного чи іншого сп`яніння, затвердженого наказом департаменту цивільного захисту та охорони здоров`я населення Рівненської обласної державної адміністрації № 36 від 31.01.2022 року. Окрім того, з наданих водієм результатів дослідження неможливо встановити час проходження ОСОБА_1 огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Також суд зазначає, що відмова водія від проходження огляду з метою визначення стану сп`яніння є самостійною підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, незалежно від тверезості водія.

В ході судового розгляду не встановлено підстав вважати, що працівники поліції, перебуваючи при виконанні службових обов`язків, діяли упереджено по відношенню до ОСОБА_1 , переслідуючи інші цілі, а ніж передбачені законодавством у випадку виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння.

ОСОБА_1 не навів суду будь-яких обґрунтованих доводів та не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували обставини, встановлені поліцейськими та зафіксовані у процесуальних документах, зібраних у матеріалах справи, які було досліджено судом.

Об`єктивних причин відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння судом не встановлено.

Наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні у судовому засіданні, відповідають вимогам достатності, допустимості та належності та підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України.

Таким чином, факт скоєння вищевказаного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою. Підстав вважати їх недопустимими суд не вбачає.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП суд виходить з наступного.

Згідно п.1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Відповідно до п.2.1 а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ст.15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, окрім його зізнавальних пояснень, доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №549207 від 19.03.2024 р. та іншими матеріалами справи.

З постанови Костопільського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 02.11.2020р. ВП № 46781953 вбачається, що відносно ОСОБА_1 було встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Згідно довідки відділення поліції №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 25.03.2023 р. ОСОБА_1 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1, 2, 4 ст.126 КУпАП та згідно бази даних отримував посвідчення водія НОМЕР_4 від 08.02.2006 року.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_1 було вилучене 22.02.2022р., що підтверджується довідкою відділення поліції № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 25.03.2024р.

При вирішенні питання щодо можливості застосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілем є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. Так, згідно правового поля України (п.2.9 «а» ПДР України, ст.16 Закону України «Про дорожній рух») водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та згідно ст.130 КУпАП у разі порушення встановлених заборон водій несе встановлену відповідальність.

Санкцією ч.1 ст.130 КУпАП встановлено відповідальність у виді накладення стягнення - штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Даний вид стягнення, що визначений законодавцем, як основний, так і додатковий є безальтернативним.

Позбавляючи права керувати транспортними засобами навіть у випадках, коли особа на час вчинення адміністративного правопорушення офіційно не отримала посвідчення водія, однак здійснювала керування транспортним засобом, законодавець таким чином позбавляє особу можливості реалізації такого права у законний спосіб на певний строк у подальшому, що, в даному випадку, узгоджується з положеннями ст.30 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Позбавлення права керувати транспортними засобами має відповідати загальній меті адміністративного стягнення, передбаченій ст.23 КУпАП. Особливої уваги набуває досягнення мети стягнення щодо запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень як правопорушником, так і іншими особами, з дотриманням засади справедливості та принципу рівності всіх перед законом.

Так, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та може бути спричинена відповідна шкода, а тому стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров"ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши в передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність порушення ПДР в такому випадку є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в такому разі набуває особливого значення (постанова ККС ВС від 4 вересня 2023 року у справі №702/301/20).

Застосовуючи вид адміністративного стягнення враховується особа порушника, ступінь його вини, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки, вчинене ОСОБА_1 правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху, допущене ним правопорушення є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку для учасників дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність за вчинення адміністративних правопорушень не встановлено. При накладенні адміністративного стягнення судом взято до уваги, що ОСОБА_2 протягом року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, за віком та станом здоров`я є працездатним, а томуз урахуванням положень ч.2 ст.36 КУпАП, та беручи до уваги, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною, суд вбачає фактичні та правові підстави для застосування адміністративного стягнення згідно санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень та буде відповідати характеру вчинених правопорушень та меті адміністративного стягнення.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.23, 24, ст.40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.221, 276, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 таким, що вчинив правопорушення, передбачені ч.3 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП та із застосуванням ч.2 ст.36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

У разі несплати штрафу в 15-ти денний термін, штраф підлягає примусовому стягненню в порядку ст.308 КУпАП у подвійному розмірі, а саме у сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 23.04.2024 року.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.