Справа № 522/315/24
Провадження № 3/522/296/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого-судді Деруса А.В., при секретарі Крохмаль І.І., за участі захисника Невмержицького О.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши в судовому засіданні матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу серії ААД № 732587 від 12.12.2023 року вбачається, що 12.12.2023 року, о 00.05 год., за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, № 29, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Trafic», н/з НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення координації руху. Від запропонованого огляду у встановленому законом порядку на місці зупинки та у медичному закладі відмовився.

ОСОБА_1 та його захисник в судовому засіданні вину не визнали, посилаючись на те, що протокол складено незаконно. В момент зупинки транспортного засобу водій віз свого сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до лікарні для надання невідкладної медичної допомоги. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дитиною інвалідом (Посвідчення Серії НОМЕР_2 ). Ввечері 11.12.2023 син водія впав та сильно забив стегно. На момент зупинки в дитини сильно боліло стегно та живіт, про що водій повідомляв патрульних поліцейських неодноразово. Син водія має діагноз аутизм, що вказує на те, що дитина не завжди може сама пояснити що з нею відбувається, що в неї болить і т.д., відповідно на момент коли водій віз свого сина в лікарню, він сам не знав та не міг знати про реальний стан дитини і чи є реальна загроза його життю. До того як його зупинили вказані патрульні поліцейські його зупиняли вже декілька разів і після пояснення ситуації швидко відпускали для доставляння дитини до лікарні. В даному з випадку поліцейські почали стверджувати, що він відразу нічого не пояснив, а тому вони винесуть постанову за непред`явлення посвідчення водія та надуманий протокол про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно поведінка подія пояснюється перебуванням його в стані стресу так як існувала реальна загроза для здоров`я чи навіть життя його дитини.

«Виражене тремтіння пальців рук», цієї ознаки не видно на записі з бодікамер. Навпаки будь-яке тремтіння відсутнє. Водій веде себе впевнено та в першу чергу турбується про стан здоров`я своєї дитини. Цю ознаку виявила лише патрульна поліцейська ОСОБА_3 , навіть її напарник цієї ознаки не бачив так як запитував ознаки при складанні Акту огляду на стан алкогольного сп?яніння використанням спеціальних технічних засобів (00:29:48 та 01:12:15 відеозапису наявного в матеріалах справи).

«Запах алкоголю з порожнини рота», дана ознака була виявлена лише патрульною поліцейською ОСОБА_3 . Судячи з записів бодікамер, ні поліцейський ОСОБА_4 ні інші учасники такої ознаки не виявили. Більш того, ОСОБА_5 перепитував при складанні акту, які саме ознаки є у водія, хоча сам неодноразово до цього спілкувався з водієм (00:29:48 та 01:12:15 відеозапису наявного в матеріалах справи).

Поліцейська ОСОБА_3 не впевнена чи чула вона якийсь запах і чи був то запах алкоголю з порожнини рота водія так як вона сама вказала «я почула якийсь запах, але огляд не проводила» (00:34:11 відеозапису наявного в матеріалах справи).

Коли на місце приїхала бригада № 17 швидкої допомоги, а саме лікар ОСОБА_6 та фельдшер ОСОБА_7 , поліцейська ОСОБА_3 пояснила, що вже склала матеріали, що водій перебуває в стані алкогольного сп?яніння. На що лікар ОСОБА_6 сказав «як так ми ж не підтвердили» (00:41:30 відеозапису наявного в матеріалах справи), поліцейська ОСОБА_3 відповіла, що їй і не потрібно їх підтвердження.

Після спілкування з водієм, лікар ОСОБА_6 сказав «ні, ну тут же видно, що він не п?яний, це смішно, це якийсь цирк» (00:41:47 та 01:24:15 відеозапису наявного в матеріалах справи) на що отримав відповідь поліцейської ОСОБА_3 «цирк, так».

Водій сам просив пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння, але йому було відмовлено мотивуючи тим, що матеріали з відмовою уже складені.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Як слідує з матеріалів справи, свідки для зафіксування факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не залучались та до протоколу було додано лише два відеозаписи з бодікамер поліцейських (470614, 471359).

Виходячи з аналізу відео на обох бодікамерах патрульна поліцейська ОСОБА_3 запитує у водія, ОСОБА_1 (00:05:47 відеозапису наявного в матеріалах справи): - ОСОБА_8 ви огляд на стан алкогольного сп`яніння пройдете? Якщо ви не будете мене слухати я буду розцінювати це як відмову». На що водій запитує: «Якщо відмова, то що далі?». Патрульна поліцейська ОСОБА_3 каже: - «Тоді по відношенню до вас буде складено протокол за ч. 1 ст. 130, про те, що ви відмовились пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, до медзакладу ви проїдете з нами на освідування на стан сп`яніння? Ви відмовляєтесь? Ви відмовляєтесь? Ви відмовляєтесь? Ви відмовляєтесь?» У відповідь на таке роз`яснення водій вказує: - «я зараз дитину відвезу і все пройдемо з вами». У відповідь на фактичну згоду водія на проходження огляду патрульна поліцейська ОСОБА_3 зазначає: - «добре, по відношенню до вас буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП».

Після цієї розмови патрульна поліцейська ОСОБА_3 пішла в патрульну машину та почала складати адміністративні матеріали.

Відповідно до вищенаведеного жодної відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння зі сторони водія не було, а сама відмова була надуманою поліцейською, яка складала протокол про адміністративне правопорушення.

Поліцейським було суттєво порушено Інструкцію з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затверджену наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015.

Відповідно до пункту 10 розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції «при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності».

Після того, як патрульна поліцейська ОСОБА_3 вирішила складати адміністративний протокол, не отримавши відмову від проходження огляду та не проводивши такий огляд, вона почала роз`яснювати водію права. Вже не кажучи про те, що вона це робила дуже тихо і навіть на відео через те, що працює двигун автомобіля не завжди можливо розібрати, що саме вона каже, вона роз`яснила лише положення ст. 63 КУ та частково положення ст. 268 КУпАП. Положення статтей 55, 56 та 59 Конституції України взагалі були проігноровані (00:08:45 відеозапису наявного в матеріалах справи).

Після складання протоколу патрульними поліцейськими було відмовлено на прохання водія в проходженні огляду на стан алкогольного сп?яніння.

По відношенню до водія також розглядалась справа про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме за те, що він на вимогу поліцейських не надав для огляду посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Саме в процесі розмови патрульна поліцейська ОСОБА_3 повідомила, що по відношенню до водія буде винесена постанова за те, що він не надав відповідні документи на її вимогу. Після того, як вона сказала «чекайте на складання адміністративних матеріалів» (00:08:45 відеозапису наявного в матеріалах справи) на відповідь, що він спочатку вирішить проблему зі своєю дитиною, яка потребує негайної медичної допомоги, водій був впевнений, що по відношенню до нього буде складено лише постанову, а потім вони повернуться до процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, але поліцейська вирішила відразу, не чекаючи відмову скласти і протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП вписавши відмову водія від проходження огляду.

Після складання цих матеріалів, вона повернулася до водія та почала повідомляти, що протокол вже складено, водій обурився та запитав як так він же ще не проходив огляд та не відмовлявся від нього (00:40:18 та 01:23:55 відеозапису наявного в матеріалах справи).

На вказане патрульна поліцейська ОСОБА_3 вказала, що він вже не може пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, так як вона вже склала всі матеріали що він відмовився від такого проходження. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння використанням спеціальних технічних засобів складався іншим поліцейським та на цьому Акті відсутній підпис особи яка його склала. Було складено відразу один примірник Акту. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння використанням спеціальних технічних засобів складався було складено патрульним поліцейським 2 взводу 3 роти 2 батальйону полку УПП в Одеській області старшим сержантом поліції Рибчинським В.В.

Судячи з наданого відео з бодікамер, поліцейська вказала, що вона виявила ці ознаки вже коли інший патрульний почав складати Акт огляду та запитав в неї які саме ознаки сп`яніння так як сам їх не виявив (00:29:48 та 01:12:15 відеозапису наявного в матеріалах справи).

Відповідно до пункту 10 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 «акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння».

При складанні даного акту поліцейський ОСОБА_4 запитав у своєї колеги поліцейської ОСОБА_3 . скільки примірників Акту виписувати на що отримав відповідь ОСОБА_3 «один, він же буде відмовлятись» (00:34:20 відеозапису наявного в матеріалах справи).

Відповідно вже на цій стадії поліцейські не збирались надавати водію його примірник Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння використанням спеціальних технічних засобів та відповідно ознайомлюватись з ним.

В Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів обов`язково вказується посада, найменування підрозділу Національної поліції України, спеціальне звання, П.І.Б. та підпис особи яка склала акт. Підпис же поліцейського ОСОБА_4 наданому до суду Акті відсутній.

Відповідно даний Акт не може слугувати взагалі доказом у даній справі про адміністративне правопорушення так як не є документом та складений з грубим порушенням Інструкції.

В направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не вказано посилання на протокол.

Вказане направлення було складено поліцейською ОСОБА_3 в патрульній машині та відразу ж заповнено поля щодо відмови водія від проходження такого огляду, незважаючи на те, що відмови фактично не було.

У даному направленні відсутнє посилання на серію та № протоколу про адміністративне правопорушення, складеного поліцейським.

Дата та час складання даного направлення вказано 12.12.2023 00:10, що взагалі не відповідає дійсності, так як з записів бодікамер чітко видно час складання направлення 00:32.

З відеозапису з бодікамери, який наявний в матеріалах справи, чітко видно, що направлення було складено вже після складення та підписання протоколу про адміністративне правопорушення.

Поліцейські неодноразово відмовили в наданні невідкладної допомоги дитині. Водій ОСОБА_1 рухаючись на автомобілі 00:08 год. 12.12.2023 (вже як 8 хвилин була комендантська година) віз свого сина ОСОБА_2 до лікарні для надання невідкладної медичної допомоги.

Відразу ж після зупинки патрульними поліцейськими повідомив, що везе дитину до лікарні та просив хоча б допомогти викликати швидку допомогу. На що отримав відмову від поліцейських та звинувачення, в тому, що він відразу не повідомив про те що веде дитину до лікарні. До поліцейських неодноразово звертались як водій так і його дружина (мати дитини) про допомогу надати першу медичну чи домедичну допомогу, доставити до лікарні чи хоча б допомогти викликати швидку допомогу на що отримували відмову та відповідь нібито вони не повинні цим займатись та не будуть допомагати.

На неправомірні дії даних поліцейських водій викликав інших патрульних за номером 102, які приїхали та забрали дитину з матір?ю до лікарні.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 279, 280 КУпАП, судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення провадиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення та у відношенні особи, щодо якої цей протокол був складений.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в даному випадку можна врахувати, що адміністративне стягнення у виді штрафу разом з позбавленням права керування транспортним засобом, мають каральний і стримуючий характер. Адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті шостої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011, заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013, заява №36673/04).

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи просимо суд виходити з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Держава має організувати свою правову систему таким чином, щоб їх правоохоронні органи могли дотримуватись зобов`язань щодо уникнення порушень прав і свобод людини, принципу верховенства права, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 252, 283-284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова підлягає оскарженню до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: А.В. Дерус