Номер провадження: 33/813/544/24
Головуючий у першій інстанції Іванов В. В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді - Комлевої О.С.,

з участю:

секретаря судового засідання Виходець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Сафронюка Павла Віталійовича, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2023 року,-

в с т а н о в и в:

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

На вищевказану постанову суду адвокат Сафронюк П.В., захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 22 січня 2024 року подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат Сафронюк П.В., зазначив, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що ОСОБА_1 не погодився з результатом огляду на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» який склав 0.31 проміле, після чого прослідувавши до медичного закладу пройшов повторно тест за допомогою приладу «Драгер» і результат склав 0.11 ‰ проміле. В медичному закладі ОСОБА_1 наполягав на тому що готовий здати інший аналіз, однак пропозиція була проігнорована поліцейським та лікарем.

Крім того, апелянт зазначив що з фабули протоколу не зрозуміло в чому саме полягає суть висунутого обвинувачення.

Чек «Драгеру» не може бути доказом у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не погодився з результатом огляду на місці, отже тест на стан алкогольного спяніння не вважається таким що проведений.

Апелянт звернув увагу на порушення порядку огляду на стан алкогольного спяніння в медичному закладі.

Також, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про понятих, відсутні їх дані та підписи.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а також його захисник адвокат Сафронюк П.В. про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с. 89).

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За змістом ст. ст. 245, 251, 252, 278 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Готуючись до розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, підлягають вирішенню питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КпАП України, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу. У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначати мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За приписом ст. 8 КпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при розгляді даної справи не в повній мірі дотримався зазначених вимог закону, не повно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 552167 від 30 жовтня 2023 року, вбачається, що 30 жовтня 2023 року о 11 год. 15 хв., громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Infiniti G35» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Одеса вул. Фонтанська дорога, 4 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер Alcotest, що підтверджується тестом № 1044 від 30 жовтня 2023 року, результат якого показав 0,31 ‰ проміле. З результатом тесту Драгер ОСОБА_1 не погодився. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився, що підтверджується висновком № 002585 від 30 жовтня 2023 року, чим порушив вимоги п. 2.5, п. 2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: відмова водія на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Дослідивши вказаний протокол, апеляційний суд не погоджується з висновком районного суду про доведеність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки такий висновок не відповідає фактичним обставинам справи та не узгоджуються із наявними в матеріалах справи доказами, які, на переконання апеляційного суду, були неповно досліджені судом з точки зору їх допустимості.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формуються обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Попри це, суд першої інстанції, як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 552167 від 30 жовтня 2023 року та чек драгера, результат якого показав 0,31‰ проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Однак, вищенаведені докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП апеляційний суд визнає недопустимими, оскільки вони отриманні з порушенням вимог закону, а саме.

30 жовтня 2023 року о 11 год 41 хвл. на місці зупинки водія ОСОБА_1 за його згоди співробітниками поліції було проведено огляд водія на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер», результат аналізу показав 0,31 ‰ проміле алкоголю, що підтверджується роздруківкою з приладу.

ОСОБА_1 не погодився з вказаним результатом та скористався своїм правом на проведення огляду в медичному закладі охорони здоров`я.

ОСОБА_1 був доставлений працівниками поліції до КП ООЦПЗ ООР з метою проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився від повного медобстеження в повному обсязі в присутності двох понятих (а.с.6).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 552167 від 30 жовтня 2023 року у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 зазначено, що він незгоден, не відмовлявся та просив взяти кров для аналізу.

Відповідно п.п.12, 13 розділу ІІІ «Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів» Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735:Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

У пункті 16 вищевказаної Інструкції зазначено, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акту медичного огляду.

З відеозапису, залученого до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 запропоновано в медичному закладі надати на аналіз біологічного матеріал (сечі), але він її здати не зміг, при цьому лікарем було проведено огляд за допомогою алкотесту.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у висновку, складеному на підставі акту огляду, не було зазначено про проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою Алкотестера (а.с. 6).

На запит адвоката Сафронюка П.В., КП ООЦПЗ ООР надало чек-драгер та акт медичного огляду з метою виявленнястану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на підставі яких складено висновок.

З наданого чеку драгера, який КП ООЦПЗ ООР надало разом з актом на запит адвоката, вбачається, що 30 жовтня 2023 року у ОСОБА_1 при проходженні ним Алкотестеру в медичному закладі виявлено 0,11 ‰ проміле алкоголю у крові (а.с. 83).

З акту складеного лікарем КП ООЦПЗ ООР вбачається, що за результатом Алкотестеру у ОСОБА_1 виявлено 0,11 ‰ проміле, що підтверджує що він тверезий, однак відмовився від надання біологічного матеріалу (сечі).

Також, в акті, вказано заключний діагноз, що медичне обстеження ОСОБА_1 проведено не в повному обсязі (а.с. 83-84).

В подальшому на підставі висновку, складеному у медичному закладі, робітниками поліції складено протокол в якому зазначено порушення п. 2.5 та п.2.9 а, які є взаємовиключними.

Апеляційний суд, з урахуванням встановлених обставин, вважає, що висновок в якому зазначено про відмову від проходження повного медичного обстеження в повному обсязі, повністю спростовується відеофіксуванням події, яка відбувалась під час проходження огляду у КП ООЦПЗ ООР, а також відрізняється від акту, який був підставою для складання висновку, а тому даний висновок не є належним доказом, та судом не приймається, як і не приймається, як неналежний доказ протокол, складений на підставі неналежного доказу висновку.

У зв`язку із тим, що у ході розгляду даної справи у суду апеляційної інстанції виникли сумніви в частині обставин складання КП ООЦПЗ ООРвисновку на підставі якого складане протокол про адміністративне правопорушення, усунути які не виявилось можливим, суд ці сумніви, у відповідності до положень ст. 62 Конституції України тлумачить на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь.

Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" (з урахуванням первісного визначення принципу "поза розумним сумнівом" у справі "Авшар проти Туреччини") доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи не спростованої презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

За таких підстав, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про скасування постанови суд першої інстанції про визнання винним ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП України, з закриттям провадження у відповідності до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Сафронюка Павла Віталійовича, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2023 року скасувати. Прийняти постанову, якою провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку на підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.С. Комлева