Провадження № 3/761/5525/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мартинов Євген Олександрович, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Туркменістану, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 5 статті 126 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 04 червня 2024 року серії ААД № 856235, 04 червня 2024 року о 21 годині 10 хвилин по вулиці Юрія Іллєнка, 22 у м. Києві ОСОБА_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року, керував транспортним засобом марки «Yamaha Jog», д.н.з. НОМЕР_1 , тобто порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України.

Такі дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за частиною 5 статті 126 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав та надав пояснення, згідно яких він 04 червня 2024 року о 21 годині 10 хвилин по вулиці Юрія Іллєнка, 22 у м. Києві дійсно керував транспортним засобом марки «Yamaha Jog», д.н.з. НОМЕР_1 . При цьому вказав, що на вимогу поліцейських надати посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, він надав посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане Республікою Туркменістан, яке підтверджує його право на керування транспортним засобом. При цьому, зазначив, що йому не надавалась посвідка на постійне проживання, яка є документом, що підтверджує право на постійне проживання в Україні. Крім того, надав копію постанови Шевченківського районного суду м. Києві від 19 квітня 2024 року, згідно якої справу про притягнення до відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрито через відсутність у його діях складу правопорушення. На підставі викладеного просив суд закрити провадження у справі. Також ОСОБА_1 повідомив, що надати суду посвідчення водія на підтвердження права керування транспортним засобом не може, оскільки вказане посвідчення водія утрачено у зв`язку з крадіжкою. При цьому, будь-яких доказів звернення до правоохоронних органів з приводу крадіжки ОСОБА_1 суду не надав.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 16 КУпАП встановлено, що іноземці, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Згідно п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає, зокрема, за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частиною 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, положеннями п. 30 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 511) встановлено, що особи, які тимчасово перебувають на території України, мають право на керування транспортними засобами за наявності міжнародного посвідчення водія та посвідчення водія іноземної держави, що не відповідає вимогам Міжнародної конвенції про дорожній рух 1968 року, записи в якому виконані або продубльовані літерами латинського алфавіту, або у разі наявності посвідчення водія іноземної держави, що відповідає вимогам Міжнародної конвенції про дорожній рух 1968 року, записи в якому виконані або продубльовані літерами латинського алфавіту.

Посвідченням водія іноземної держави вважається також посвідчення водія з розпізнавальним знаком "SU" (СРСР), видане в республіках колишнього Союзу РСР.

Зазначені особи під час керування транспортними засобами можуть мати українське посвідчення водія, видане в установленому цим Положенням порядку.

Посвідчення водія, що належить особі, яка переїжджає на постійне місце проживання в Україну, дійсне на території України протягом 60 днів з дати видачі органами внутрішніх справ України дозволу на постійне проживання в Україні і після цього підлягає заміні. Заміна таких посвідчень проводиться після проходження особою медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів.

Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та долучених до нього доказів, постановою поліцейського батальйону № 1 роти № 5 Управління патрульної поліції у м. Києві Ємельянцева А.Г. серії ЕНА № 2291475 від 01 червня 2024 року, ОСОБА_1 був притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 (три тисячі чотириста) грн.

Так, твердження ОСОБА_1 про те, що він має право на керування транспортним засобом, судом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони спростовуються комплексом досліджених доказів, зокрема довідкою т.в.о. старшого інспектора відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Зінченко О. від 18 червня 2024 року, зі змісту якої убачається, що станом на 04 червня 2024 року відповідно до Національної автоматизованої інформаційної системи Головного сервісного центру МВС України інформація щодо посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня.

Таким чином, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , дослідивши та проаналізувавши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 856235 від 04 червня 2024 року, довідку т.в.о. старшого інспектора відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Зінченко О. від 18 червня 2024 року, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2291475 від 01 червня 2024 року, відеозапис з нагрудних боді-камер № 474906, № 472342, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції зазначеної статті.

При цьому, з урахуванням того, що автомобіль марки транспортним засобом марки «Yamaha Jog», д.н.з. НОМЕР_1 , на праві власності належить ОСОБА_2 , а не особі, яка керувала транспортним засобом - ОСОБА_1 , суд, враховуючи положення ч. 5 ст. 126 КУпАП, не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_1 такого додаткового виду адміністративного стягнення як оплатне вилучення транспортного засобу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 16, 33, ч. 5 ст. 126, 307, 308, 317 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 (протокол серії ААД № 856235 від 04 червня 2024 року).

Застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи правопорушника або за місцезнаходженням його майна у порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП.

Постанова суду підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

На постанову суду по справі про адміністративне правопорушення може бути подана скарга до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя Мартинов Є.О.