Провадження №: 3/755/4409/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" серпня 2024 р. Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Мельниченко Л.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

28 червня 2024 року близько 14 години 45 хвилин ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_1 , у м. Києві, рухаючись по Броварському проспекту, 25, не був уважним, не надав дорогу транспортному засобу «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка рухалася у попутному напрямку по тій смузі руху, на яку він мав намір перестроїтися, та вчинив зіткнення автомобілів, яке призвело до пошкодження транспортних засобів та завдання матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3.б та 10.3 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні водій ОСОБА_1 вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не визнав та пояснив, що він рухався на транспортному засобі «Тойота», державний номерних знак НОМЕР_1 , у другій смузі руху по Броварському проспекту. Він вирішив здійснити маневр перестроювання у праву крайню смугу руху. Впевнившись, що це буде безпечно, а саме, що по смузі не рухаються транспортні засоби та вона повністю вільна, він перестроївся у праву крайню смугу руху. Коли він рухався вже у цій смузі, то побачив, що врівень з його транспортним засобом зліва рухається ще один транспортний засіб, а з правої сторони, врівень з його автомобілем, на вищій ніж у нього швидкості, мчить автомобіль «Хюндай», за кермом якого знаходилася жінка та розмовляла по мобільному телефону. Він продовжив рух на своєму транспортному засобі, а жінці почав сигналити, однак, вона не реагувала та продовжила рух прямо, обганяючи його з правої сторони. Він почав поступово гальмувати. Його транспортний засіб затиснуло між двох автомобілів, тому він не мав можливості вчинити будь-який маневр. Зупинилися вони трьома транспортними засобами, як їхали. Водій транспортного засобу, що рухався зліва, сказав, що немає пошкоджень та поїхав. Згодом приїхали працівники поліції, яким він розповів про ситуацію, але вони зробили його крайнім. Він вперше потрапив у таку ситуацію, тому не може пояснити чому він на місці надав пояснення про те, що здійснював маневр перестроювання з другої до першої смуги руху, під час чого сталося ДТП. Пояснення він писав сам, текст йому ніхто не диктував. Він погодився зі складеною схемою дорожньо-транспортної пригоди. Він не може пояснити чому на схемі дорожньо-транспортної пригоди зазначено розташування його транспортного засобу між двома смугами руху на розділювальній смузі, при тому, що він стверджував, що транспортні засоби зупинилися у тих смугах, по яким рухалися. Також, він немає змоги пояснити, як при ширині смуги 3,2 м, в ній одночасно, з його слів, рухався транспортний засіб під його керуванням та транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 .. Він вважає, що там була дорога ширше і тому вони їхали поруч в одній смузі руху. Коли він звернувся до експерта з проханням провести дослідження, то надав матеріали, які були у справі. Однак, згодом він вирішив змінити та уточнити свої пояснення. Він підготував нові пояснення та передав їх експерту, коли і як він їх передавав, він не пам`ятає. Вихідні дані, у тому числі, щодо смуг руху та швидкості з якої рухалися транспортні засоби, він визначив самостійно.

У судовому засіданні були оголошені пояснення надані ОСОБА_1 на місці події 28 червня 2024 року. Він пояснював, що він рухався по Броварському проспекту від станції метро «Дарниця» до станції метро «Лівобережна» у середній полосі. Йому необхідно було з`їхати у правий ряд. Впевнившись, що у правому ряду немає ніяких автомобілів, він розпочав маневр. Несподівано, він помітив, що між його автомобілем та тротуаром на великій швидкості рухається автомобіль. Він почав гальмувати, оскільки зліва їхав ще один автомобіль. Водій автомобіля «Хюндай» чомусь не побачив його автомобіль, продовжив рухатися та вчинив зіткнення.

У судовому засіданні водій ОСОБА_2 повідомила, що вона на автомобілі «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухалася по Броварському проспекту у крайній правій смузі руху, не перевищуючі дозволену швидкість. Зненацька вона побачила, що з лівої сторони, без включення поворотника, в корпус її автомобіля перестроюється автомобіль «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_1 . Спочатку вона навіть вирішила, що водію стало погано та він втратив контроль за автомобілем. Вона намагалась уникнути зіткнення та рушила вперед по своїй смузі руху, однак, майже одночасно відчула удар у свій автомобіль. Вони ще декілька метрів протягнулися разом до повної зупинки, але не змінювали напрямок руху. Вона зупинила свій автомобіль у крайній правій смузі руху, по якій вона і рухалася, а автомобіль під керуванням ОСОБА_1 зупинився у двох смугах, як він і рухався, бо здійснював маневр, порушуючи правила дорожнього руху.

У судовому засіданні були оголошені аналогічні за змістом пояснення водія ОСОБА_2 , які вона надала на місці події 28 червня 2024 року.

Будь-яких інших клопотань та доповнень не надходило, тому суддя приймає рішення за наявними матеріалами у справі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення: протокол серії ААД № 237536 від 28 червня 2024 року; схему місця дорожньо-транспортної пригоди та додатки до неї, пояснення водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 28 червня 2024 року; додаткові пояснення ОСОБА_1 від 17 липня 2024 року та від 22 серпня 2024 року; фотографії з місця події; висновок експерта № 53 від 09 серпня 2024 року, - суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п.2.3.б Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

У диспозиції ст. 124 КУпАП визначено перелік діянь, що містять склад цього адміністративного правопорушення, зокрема, порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як вбачається зі схеми дорожньо-транспортної пригоди, з якою погодилися водії, що підтверджується їх власноручними підписами, транспортний засіб «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 рухався у праві крайній смузі Броварського проспекту ( біля тротуару), ширина якої 3,2 м. Броварський проспект має дві смуги шириною 3,2 м та одну смугу 2,8 м. Відповідно до схеми, транспортний засіб «Тойота», державний номерних знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , розташований на розділовій смузі між правою та середньою смугами руху під кутом.

Це розташування транспортних засобів також підтверджується фотографіями, наданими ОСОБА_1 . У судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтвердили, що не змінювали рух та зупинилися у своїх смугах руху. На схемі визначена точка зіткнення автомобілів.

Тобто, одночасний рух у правій крайній полосі двох вищезазначених транспортних засобів - виключається, а як встановлено на місці працівниками поліції та у судовому засіданні не заперечували водії, у крайній смузі біля тротуара рухався транспортний засіб «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

Крім того, з фотографій наданих ОСОБА_1 вбачається, що на ділянці проспекту, де відбулося зіткнення автомобілів, по усім смугам дороги щільно рухалися транспортні засоби, що спростовує пояснення ОСОБА_1 про те, що було мало автомобілів, що крайня права смуга руху була повністю порожня та водій ОСОБА_2 їхала на дуже великій швидкості.

Щодо наданого ОСОБА_1 висновку експерта, то у вступній його частині зазначено, що експерт при проведенні дослідження використовував: матеріали справи, а саме, протокол про адміністративне правопорушення, протокол огляду місця події зі схемою, пояснення водіїв, фото з місця події, які йому разом із заявою надав ОСОБА_1 .

У той же час, у вихідних даних експерт зазначає, що використовує додаткові пояснення водія ОСОБА_1 , однак, не вказує, у який спосіб він отримав ці пояснення. Крім того, у судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що він не пам`ятає, коли та за яких обставин він склав ці пояснення, коли і у який спосіб передав експерту додаткові матеріали. При цьому ОСОБА_1 повідомив, що визначав параметр для досліджень на власний розсуд, не дотримуючись параметрів, встановлених працівниками поліції, серед них швидкості, з якими рухалися автомобілі, ширина смуги для руху двох машин тощо.

Крім того, водій ОСОБА_3 повідомила, що до судового засідання їй не було відомо про додаткові пояснення, вона їх не бачила, як і не бачила фотографії.

У той же час, відповідно до вимог п.2.1 Інструкції «Про призначення судової експертизи», затвердженої наказом від 08.10.1998 року за № 53/5, експерт має право: ознайомлюватися з матеріалами справи, які стосуються предмета експертизи; відповідно до процесуального законодавства заявляти клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи; у разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення невідкладно заявляти клопотання органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), щодо уточнення поставлених експертові питань; з дозволу органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), бути присутнім під час проведення процесуальних, виконавчих дій та ставити питання учасникам процесу, що стосуються предмета чи об`єкта експертизи, та проводити окремі дослідження у їх присутності.

Крім того, відповідно до вимог п.2.3 Цієї Інструкції, експерту забороняється самостійно збирати матеріали, які підлягають дослідженню, а також вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони відображені в наданих йому матеріалах неоднозначно; вирішувати питання, які виходять за межі спеціальних знань експерта та з`ясування питань права і надавати оцінку законності проведення процедур, регламентованих нормативно-правовими актами.

Саме тому, суддя визнає дане експертне дослідження неналежним доказом, оскільки він отриманий з порушенням вимог діючого законодавства.

Доказів порушення працівниками поліції вимог Інструкції матеріали справи про адміністративне правопорушення в собі не містять, не було їх надано і у судовому засіданні.

Аналізуючи вищенаведені докази у їх сукупності, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення суддя, враховує вимоги ст. 23 КУпАП, які передбачають, що адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, враховуючи характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, суддя вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ст. 124 КУпАП у виді штрафу.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 124, ст.ст. 251, 252, 266, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до вимог ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення, може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України «Про виконавче провадження», відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18), у розрізі ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Суддя Л.А. Мельниченко