Номер провадження: 33/813/1860/24
Номер справи місцевого суду: 522/3902/24
Головуючий у першій інстанції Суворова О.В.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Булацевської Я.В., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Чепіль Олександра Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 по адміністративному правопорушенню передбаченому ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_2 у відкритому судовому засіданні на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 29 квітня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №734740 від 29.03.2024 року вбачається, що ОСОБА_2 29.02.2024 року о 18-10 год. в м. Одесі, по вул. Буніна,40, керуючи транспортним засобом «Honda CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час об`їзду транспортного засобу «Audi Q7», реєстраційний номер НОМЕР_2 ,під керуванням ОСОБА_1 , не дотримався бокового інтервалу та здійснив з ним зіткнення. У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі по тексту ПДР).

Оскаржуваною постановою провадження по адміністративній справі №522/3902/24 /провадження №3/522/2586/24/ про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною постановою адвокат Чепіль О.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Приморського районного суду м. Одеси від 29.04.2024 року скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст.124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаної постанови, вказуючи, що копію постанови Одеського апеляційного суду від 10.06.2024 року про повренення апеляційної скарги на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 29.04.2024 року не отримували поштою, а дізнались лише за допомогою ЄДРСР лише 24 червня 2024 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків, так як посилався на відеозапис та пояснення ОСОБА_2 надані під час судового розгляду справи, які різняться з поясненнями наданими поліцейським, відповідно яких зазначено, що останній здійснював об`їзд автомобіля, який частково знаходився в полосі руху, а тому вважали, що останній не дотримався безпечного бокового інтервалу і внаслідок умисного незабезпечення ОСОБА_2 безпеки дорожнього руху сталося зіткнення, але ж відповідно до пояснень наданих в судовому засіданні ОСОБА_2 зазначав, що не вбачав перешкод у русі.

Вважали, що судом першої інстанції помилково було відмовлено в клопотанні про допит поліцейських , без надання жодної правової оцінки.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Щодо строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Постанову Одеського апеляційного суду про повернення апеляційної скарги було прийнято 10 червня 2024 року. Вказану постанову скаржники не отримували, та про її існування стало відомо лише за допомогою ЄДРСР 24 червня 2024 року.

Отже, враховуючи те, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладенні у клопотанні доводи, а також для забезпечення права особи на доступ до правосуддя, вважаю за можливе визнати причини пропущеного строку поважними та поновити апелянту строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 29.04.2024 року.

Щодо суті апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Мотивуючи свій висновок про відсутність вини ОСОБА_2 у порушенні п.13.1 ПДР, у зв`язку з тим, що зазначене перехрестя є нерегульованим в розумінні п.16.1 ПДР України, водій «Honda CR-V» рухався по головній дорозі, тому водій «Audi Q7» повинен був надати приорітет у русі транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, оскільки на даному перехресті встановлений знак пріоритету 2.1 «Дати дорогу», що підтверджується схемою ДТП від 29.02.2024 року та відеозаписом, який досліджений в судовому засіданні суду першої інстанції в присутності всіх учасників справи .

Враховуючи наведені докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відстуність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, зокрема у порушенні вимог п. 13.1 ПДР України.

Апеляційний суд не погоджується з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та п.1.1 ПДР єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється названими Правилами.

Згідно з пп. б, д п.2.3.ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Відповідно до п.1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пунктом 13.1 ПДР передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

При цьому, відповідно до п.1.10 ПДР безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

Безпечна швидкість - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах.

Безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру (п 1.10 ПДР України).

Відповідно до протоколу ААД №734740 від 29.03.2024 року вбачається, що ОСОБА_2 29.02.2024 року о 18-10 год. в м. Одесі, по вул. Буніна,40, керуючи транспортним засобом «Honda CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час об`їзду транспортного засобу «Audi Q7», реєстраційний номер НОМЕР_2 ,під керуванням ОСОБА_1 , не дотримався бокового інтервалу та здійснив з ним зіткнення. У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі по тексту ПДР).

Статтею 124 КУпАП передбачається відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Відповідно схеми ДТП від 29.02.2024 року доданої до протоколу про адміністративне правопорушення, яка підписана учасниками ДТП без зауважень, була оглянута та підтримана ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції, що містить відомості про місце зіткнення, взаємне розташування транспортних засобів на проїзній частині після зіткнення, відповідно до якого ширина смуги руху 4,5 м., автомобіль, який знаходився під керуванням ОСОБА_1 виїхав на 3,8 м від краю смуги руху залишивши автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , 0,7 м. до краю смуги руху та унеможливило безперешкодному проїзду автомобілю ОСОБА_2 по смузі руху. Механічні пошкодження, які отримали транспортні засоби,що також узгоджується із відеозаписом з камери зовнішнього спостереження з кафе «Sea Bass», розташованої на фасаді кафе маневр перестороювання із крайньої правої смуги у ліву смугу руху перед місцем зіткнення, а також інша слідова інформація характерна для вказаного ДТП.

Відповідно до пояснень ОСОБА_2 вбачається, що від 29.02.2024 року близько 18:10 год керуючи автомобілем Honda CR-V НОМЕР_1 , по вул. Буніна з боку вул. Єкатерининської у бік вул. Преображенської, він рухаючись у смузі побачив, що з провулка Віце Адмірала Жукова виїхав т.з. НОМЕР_3 та зупинився частково в смузі його руху . Коли він проїжджав поруч із вказаним стоячим автомобілем., відчув удар у задню праву частину його автомобілю, після чого він проїхав 22 метри та зупинився.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 вбачається, що вона 29.02.2024 року близько 18:10 год керуючи автомобілем Аudi ВА9933 ІО, рухалась по пров. Віце Адмірала Жукова та під`їжджаючи до вул. Буніна зупинилась, щоб пропустити авто які рухалися по головній дорозі, потім виїхавши на вул. Буніна, вона знов зупинилась так як їй було потрібно повертати ліворуч, а з права від неї їхали авто і не пропускали її, вона зайняла смугу для руху та стояла на неї під час чого почула раптово удар від авто Honda, який об`їжджав її автомобіль рухаючись злівої сторони від неї, внаслідок об`їзду її автомобіль зазнав пошкоджень передбної часини, а автомобіль Honda пошкоджень задньої правої частини.(а.с.4).

Відповідно до дослідженого відеозапису з камери зовнішнього спостереження з кафе «Sea Bass», розташованої на фасаді кафе, на якому відображені обставини ДТП, яка відбулась 29.02.2024 року о 18-10 год. в м. Одесі, по вул. Буніна,40, за участю водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом «Honda CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та водія ОСОБА_1 , яка була за кермом транспортного засобу «Audi Q7», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на якому зафіксований момент зіткнення обох автомобілей. З відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_2 рухався по головній дорозі по вул. Буніна в бік вул.Преображенської, перед Т-подібним перехрестям з провулком Віце-Адмірала Жукова на вул.Буніна здійснив маневр перестроювання у ліву смугу руху, після чого водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Audi Q7», стоячи у вказаному напрямку почала рух ліворуч в цей момент здійснила рух, внаслідок чого сталося зіткнення (00:21-00:24 сек), що міститься на DVD-R диску в матеріалах справи (а.с.17).

Вказані докази також не виключають наявність вини ОСОБА_1 , але і є підтвердженням порушення п.13.1 ПДР ОСОБА_2 . Ступінь провини кожного учасника у створенні ДТП можливо встановити шляхом проведення експертного дослідження, клопотань про яке не надходило під час розгляду справи в першій і другій інстанціях.

Адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, склад адміністративного правопорушення, передбаченого цією статтею, є матеріальним, тобто потребує не тільки події (в даному випадку - порушення вимог правил дорожнього руху), але й настання певних наслідків - пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Виходячи з вищевикладеного апеляційний суд вважає помилковими висновки суду першої інстанції, що даних , зазначених в протоколі, схеми ДТП, з урахуванням пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також дослідженого відеозапису, вбачається відсутністі вини в діях водія транспортного засобу «Honda CR-V» ОСОБА_2 , передбаченої п.13.1 ПДР України.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків, так як посилався на відеозапис та пояснення ОСОБА_2 надані під час судового розгляду справи, які різняться з поясненнями наданими поліцейським, апеляційний суд зазначає наступне. Відповідно до відеозаписів з боді-камер поліцеських вбачається, що ОСОБА_2 були надані пояснення на міці оформлення ДТП з яких вбачається, що останній бачив вказаний автомобіль Ауді, який при виїзді з другорядної дороги зупинився при виїзді на перехрестя, тому останній продовжував рух не змінюючи напрямку, що узгоджується з відеозаписом наданим з камер відеоспостереження кафе Sea-Bass,а саме відрізку відеозапису 00:21-00:24 сек, тобто поліцейскими вірно було сприйнято покази останнього. Крім того, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що бачив авто яке переїхало смугу для руху велосипедистів та знаходився на смузі руху автомобілю під його керуванням, при цьому відображену у схемі ДТП напрямок та маневри руху автомобілю під його керуванням не заперечував. Враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що такі доводи є слушними та підлягають задоволенню.

Отже, аналізуючи наведене, враховуючи характер і локалізацію механічних пошкоджень та зафіксоване схемою положення транспортних засобів після їх контактування, слід діти висновку про неврахування водієм ОСОБА_2 під час руху дорожньої обстановки, не дотримання безпечного інтервалу, що призвело до зіткнення з автомобілем «Audi Q7», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Суд першої інстанції на вказане уваги не звернув, належним чином не умотивував та не обґрунтував судове рішення, пославшись лише на відеозапис.

Всебічно дослідивши всі обставини справи в розрізі із наявними у ній доказами в їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що виникнення дорожньо-транспортної пригоди є в прямому безпосередньому причинному зв`язку з порушенням ПДР України водієм ОСОБА_2 та відповідно пошкодженням транспортних засобів, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи й досліджені судом, та фактично відтворюють картину події, яка вказана у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вбачає в діях ОСОБА_2 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. ДТП мало місце при визначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставинах.

Разом з тим, на час розгляду справи судом апеляційної інстанції строк накладання адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП, в даній справі закінчився.

Так, в сенсі ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

З матеріалів справи встановлено, що адміністративне правопорушення мало місце 29.02.2024. З урахуванням ч.2 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення могло бути накладено на правопорушника не пізніше 29.05.2024. Отже, на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції строк накладання адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП, в даній справі закінчився.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

З урахуванням наведеного провадження в цій справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю.

З урахуванням викладеного вище, апеляційний суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови суду з винесенням нової постанови про закриття провадження в справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м.Одеси від 29 квітня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м.Одеси від 29 квітня 2024, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, відносно ОСОБА_2 на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з закінченням строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 10 вересня 2024 року.

Суддя Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький