Справа № 392/264/24
Провадження № 3/392/284/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року м. Мала Виска

Суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області Бадердінова А.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Відділення поліції №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працюючу не офіційно по найму, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

03.02.2024 року о 16 год 30 хв., в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 перебуваючи в п`яному вигляді, вчинила домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру, а саме виражалася в бік свого співмешканця ОСОБА_2 нецензурною лайкою, намагалася затіяти бійку, на зауваження не реагувала, чим вчинила адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судові засідання призначені на 21.02.2024, 14.03.2024 та 02.04.2024 року не з`явилася про час та місце розгляду справи повідомлявся у спосіб визначений ст. 277-2 КупАП, шляхом направлення судової повістки за вказаним в протоколі про адміністративне правопорушення місцем проживання, про що свідчить повернуті конверти на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, де наявний підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності свідчить, що ОСОБА_1 , будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення та про те, що дана справа розглядається Маловисківським районним судом Кіровоградської області не вжила заходів для явки до суду. Враховуючи, вище викладене особа зобов`язана сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Окрім того, на офіційному сайті Маловисківського районного суду Кіровоградської області (https://mv.kr.court.gov.ua, в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справи, призначених до розгляду» з моменту призначення справи до розгляду до моменту розгляду справи були зазначені дата, час та місце її слухання. З огляду на вказане, було вжито передбачених законодавством заходів для повідомлення особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно ст.268 КУпАП справа розглядається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Слід також відзначити, що і Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи, вище викладене особа зобов`язана сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

При цьому, розгляд справ у розумні строки з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття (ст.23 КУпАП). У будь-якому випадку відповідні дії мають бути вчинені своєчасно, з метою недопущення негативних наслідків, пов`язаних із тривалим розглядом справ та не вирішенням її по суті.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки подальше відкладення розгляду справ нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо, так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, що підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 720383 від 03.02.2024 року, яким зафіксовано, що ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру, відносно свого співмешканця ОСОБА_2 ;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 03.02.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_2 заявив, що 03.02.2024 року його співмешканка ОСОБА_1 виражалася в його бік нецензурною лайкою, провокувала на сварку, на зауваження не реагувала;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відповідно до яких останній пояснив, що його співмешканка ОСОБА_1 затіяла з ним сварку в ході якої виражалася в його бік нецензурною лайкою та він також виражався в її бік нецензурною лайкою;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відповідно до яких остання пояснила, що її співмешканець ОСОБА_2 перебував у п`яному вигляді, затіяв з нею сварку в ході якої виражався нецензурною лайкою. Під час сварки вона також виражалася в бік свого співмешканця нецензурною лайкою.

Вказані докази є належними і допустимими, та на їх основі у визначеному законом порядку в повній мірі встановлено наявність адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення діянь фізичного або психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої та винність в його вчиненні.

Так, судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно 03.02.2024 року виникла сварка в ході якої ОСОБА_1 виражалася нецензурною лайкою відносно свого співмешканця ОСОБА_2 , який викликав поліцію.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що: домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

Відповідно до ч.2, 3 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство, шляхом умисного вчинення дій психологічного характеру щодо свого співмешканця ОСОБА_2 .

Оскільки адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає, зокрема, за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, то в діях ОСОБА_1 є склад вказаного адміністративного правопорушення.

Мірою відповідальності, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами є адміністративне стягнення (ст. 23 КУпАП).

При накладенні стягнення згідно з вимогами ст.33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Враховуючи докази по справі, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, а також те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, докази про притягнення останньої протягом року до адміністративної відповідальності посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення суду не надано, приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі, визначеному в санкції ч.1 ст. 173 - 1 КУпАП України, яке буде необхідним та справедливим у даному випадку, а також запобігатиме вчиненню правопорушником та іншими особами нових правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, слід стягнути з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, ч. 173-2, 251, 283, 284, 287 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику копії постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень (розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України).

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Альона Володимирівна Бадердінова