Справа № 214/3401/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 квітня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи, які надійшли з відділення поліції №4 КРУП ГУ НП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Арциз Одеської області, громадянство Україна, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

08.04.2024 о 00.30 год. ОСОБА_2 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив домашнє насильство економічного характеру відносно батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, забрав з холодильника батьків їжу, внаслідок чого могла бути завдана шкода потерпілому.

У судове засідання ОСОБА_2 повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово у встановленому законом порядку належним чином, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Потерпілий ОСОБА_2 про свою участь в судовому засіданні не заявив, попередньо подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, підтвердив. Наразі конфлікт вичерпаний, претензій до сина він не має. При зверненні до поліції наміру притягнути до відповідальності сина він не мав. З 18.04.2024 ОСОБА_2 мобілізований на військову службу, де перебуває дотепер. Зважаючи на викладені обставини, просив припинити судове провадження у справі.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2011, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_2 на підставі наявних доказів та з урахуванням позиції потерпілого, оскільки положення ч.2 ст.268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової його участі в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши письмові матеріали справи, встановивши обставини, надавши оцінку наявним доказам в їх сукупності, врахувавши пояснення потерпілого та його позицію у справі, суд доходить висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, яка, окрім особистого визнання ним вини згідно з письмовими поясненнями, також підтверджується письмовими доказами у справі, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №209227 від 08.04.2024, в якому зазначені обставини вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства економічного характеру відносно батька ОСОБА_2 , що мало місце 08.04.2024 о 06.30 год. за місцем їх фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- рапортом інспектора поліції, відповідно до якого 08.04.2024 о 09.58 год. зі служби 102 надійшло повідомлення з проханням від заявника ОСОБА_2 вжити заходів реагування до сина ОСОБА_2 , який зловживає спиртними напоями, виносить з дому речі вжитку, продукти харчування та обмінює їх на алкоголь; повідомлення зареєстроване в ЖЕО за №7014 від 08.04.2024;

- протоколом прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_2 та його письмовими поясненнями;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , який підтвердив факт вчинення ним домашнього насильства економічного характеру на ґрунті вживання алкоголю.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

З матеріалів справи вбачається, а потерпілим ОСОБА_2 в ході розгляду справи підтверджено, що він та ОСОБА_2 є батьком та сином, тобто в контексті ч.1 ст.1, ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вони є суб`єктами, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, тому відповідно до диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП ОСОБА_2 є суб`єктом даного адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного, з дотриманням визначених ст.ст.245, 280 КУпАП вимог суд всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за ознаками: вчинення домашнього насильства, а саме умисне вчинення діянь економічного характеру (позбавлення їжі, на яку потерпілий має передбачене законом право), внаслідок чого завдана шкода здоров`ю потерпілого.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Категорія (поняття) малозначність у даному випадку означає, що вчинене правопорушення не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Однак, враховуючи особу ОСОБА_2 , який раніше адміністративному стягненню не піддавався, врегулювання між ним та потерпілим конфлікту позасудово, відсутність до нього у останнього будь-яких претензій та наполягання потерпілого на припиненні судового провадження відносно сина, суд приходить до висновку, що вчинене ОСОБА_2 правопорушення є малозначним, у зв`язку з чим згідно зі ст.22 КУпАП звільняє його від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та вважає за необхідне обмежитись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Виходячи із застосування судом положень ст.22 КУпАП, яка передбачає застосування усного зауваження як заходу впливу та свідчення невідворотності реагування за кожне правопорушення, у тому числі й малозначне, та звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.22, 23, 173-2 ч.1, 283, ч.1 ст.284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та обмежитись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілою протягом 10 днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко