П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Пустовті О.Г., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

17 жовтня 2024 року до суду надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 10 жовтня 2024 року серії ВАД № 643982, 10 жовтня 2024 року близько о 14-15 год за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 словесно ображала, погрожувала фізичною розправою чоловіку ОСОБА_2 , чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру та порушила Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» №2229-VIII. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнала. Суду пояснила, що жодного насильства відносно ОСОБА_2 вона не вчиняла. Зловила чоловіка на зраді з подругою, посварились. Чоловік погрожував, що все забере, почав хватати за руки. Просила задовольнити клопотання її захисника ОСОБА_3 .

Від захисника ОСОБА_1 - адвоката Колесника Д.Ю. надійшло клопотання про закриття провадження у справі. В обґрунтування клопотання зазначено, щодо обставин, які мали місце 10.10.2024 року. В цей день ОСОБА_1 викрила свого чоловіка ОСОБА_2 в подружній зраді. Після чого вона заявила останньому про наміри розірвання шлюбу та подачі заяви про стягнення аліментів на утримання їх двох неповнолітніх дітей (справа №212/10382/24, справа №212/10384/24 відповідно зареєстровані в Жовтневому районному суді м.Кривого Рогу). Її чоловіка ОСОБА_2 це не влаштувало і саме він почав агресію, психологічне насильство, погрози залишити без коштів, так як вона не працює і займається вихованням дітей (перебуває вдома та доглядає за дітьми. Їхній син ОСОБА_4 є інвалідом I групи з діагнозом: церебральний параліч та інші паралітичні синдроми, що вимагає додаткових зусиль матері по її догляду. Так, із доданих до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 матеріалів наявні:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №643982 від 10.10.2024, який сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та неспростовним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише формою фіксації правопорушення.

- пояснення ОСОБА_2 , який передбачувано пояснює, що саме його дружина ОСОБА_1 начебто вчинила до нього домашнє насильство (словесно ображала нецензурною лайкою).

- пояснення ОСОБА_1 , яка повністю заперечує обставини викладені у протоколі і зазначає, що саме її чоловік ОСОБА_2 , який 10.10.2024 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння почав її словесно ображати, хапати руками за руки.

- пояснення матері ОСОБА_2 ОСОБА_5 , яка взагалі не була свідком, очевидцем тих подій. Інформація про вказані обставини їй відома із чужих слів, тобто зі слів свого сина. Вона прийшла до помешкання за адресою мешкання невістки та сина, коли там вже була поліція.

Таким чином жодних переконливих, неспростовних, належних та допустимих доказів підтвердження обставин, зазначених в протоколі серії ВАД №643982 від 10.10.2024, щодо вчинення ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 домашнього насильства, яке виразилося у словесних образах, погрозах, матеріали справи не містять. При цьому, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Просив суд закрити провадження в справі №212/10327/24 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, приходжу до наступних висновків.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності слід керуватися принципом, згідно якого винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях.

Будь-які сумніви у винуватості особи повинні тлумачитися на її користь.

Однак, дослідивши додані до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали, судом встановлено, що матеріали справи не містять переконливих та достатніх доказів того, що ОСОБА_1 10 жовтня 2024 року, вчинила домашнє насильство відносно ОСОБА_2 .

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, оскільки суду не надано належних та достатніх доказів того, що ОСОБА_1 дійсно вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2, приходжу до висновку, що в її діях відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи викладене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням того, що всі сумніви у винуватості особи повинні тлумачитися на її користь та винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях, приходжу до переконливого висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, є недоведеною та факт вчинення ним домашнього насильства не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим вважаю, що в його діях відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 173-2, 247, 251, 256, 268, 277, 278, 280 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: О. Г. Пустовіт