ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., ознайомившись з клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційною скаргою на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2023 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

за участю:

захисника Панченко О. В.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 29 вересня 2023 року о 16 годині 20 хвилин в м. Павлоград по вул. Дніпровська, 569 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Фіат» н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей). На вимогу співробітника поліції пройти у встановленому законом порядку огляд на стан сп`яніння відмовився в присутності свідка під відеозапис. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі-ПДР).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності просить постанову суду скасувати та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначає, що в матеріалах справи не міститься доказів факту керування транспортним засобом, оскільки відповідно до матеріалів автомобіль не рухався та був припаркований на подвір`ї, крім того відсутні дані щодо законності зупинки транспортного засобу, у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. Зауважує про порушення порядку проведення огляду, оскільки співробітниками поліції не роз`яснено права та обов`язки особі та процедуру проходження на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі.

Вважає, що суд надав вибіркову оцінку показанням свідків, оскільки у мотивувальній частині постанови не зазначено, що ОСОБА_2 будучи допитаним в суді зазначив, що при ньому співробітники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння від чого останній не відмовлявся. Не надано оцінку показанням свідка ОСОБА_3 , який вказав, що саме він керував вказаним транспортним засобом та коли виїжджав з території ліцею наїхав на пеньок та забуксував, після чого пішов за домкратом, коли повернувся автомобіль стояв на території ліцею. Показання свідка ОСОБА_4 оцінює критично, оскільки остання не була присутня під час подій того дня, що зафіксовано і на відеозаписі, крім того свідок не зазначила, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

В обгрунтування доводів клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження зазначає, що під час судового розгляду ОСОБА_1 та його захисник присутні не були, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься заява адвоката Дубіна П. О. від 24.11.2023 та копії гарантійного листа та довідки №1071, про те, що ОСОБА_1 з 22.11.2023 протягом 21 дня буде лікування у санаторії Аркада.

Зазначає, що в матеріалах справи є лише супровідний лист про направлення копії оскарженої постанови, однак підтвердження про її отримання відсутні. Так, захисником ОСОБА_5 на адресу суду були направлені заяви про видачу копії постанови суду. З огляду на те, ОСОБА_1 не був присутній під час судового розгляду 27.11.2023 та своєчасно не ознайомився зі змістом оскарженої постанови та мотивами суду, вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений з поважних причин. Зауважує, що відсутність повного тексту судового рішення та не ознайомлення з мотивами суду перешкоджали своєчасному складанню апеляційної скарги.

Позиції учасників апеляційного процесу.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності просив поновити строк апеляційного оскарження та викладені в клопотанні обставини визнати поважними. Також підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити з викладених в ній підстав.

Захисник ОСОБА_6 підтримала доводи апеляційної скарги та просила закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначила про те, що наданими матеріалами не підтверджено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, вважає, що співробітниками поліції порушено процедуру огляду на стан сп`яніння. Вказує про те, що сторона захисту критично оцінює показання свідків та вважає, що останні не були на місці події.

Мотиви апеляційного суду.

Розглядаючи доводи клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження приходжу до висновки, що вони заслуговують на увагу.

З наданих матеріалів видно, що судовий розгляд 27 листопада 2023 проведено без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, крім того в матеріалах справи відсутні дані про направлення та отримання ОСОБА_1 копії оскарженої постанови.

Згідно даних довідки №3071 та гарантійного листа ОСОБА_1 з 22.11.2023 протягом двадцяти одного дня перебував на санаторна-курортному лікуванні в ТОВ санаторій Аркада (а. с. 116,117).

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу.

Враховуючи, що ОСОБА_1 під час судового розгляду в суді першої інстанції присутній не був, беручи до уваги, що необізнаність про мотиви суду об`єктивно унеможливлювала своєчасне складання та подання апеляційної скарги, з огляду на те, що ОСОБА_1 протягом десяти днів після проголошення постанови суду за станом здоров`я проходив санаторно-курортне лікування, що підтверджується відповідними медичними документами, з метою забезпечення доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне строк апеляційного оскарження поновити.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, які зводяться до процесуальних порушень порядку проведення поліцейськими огляду, недоведеності факту керування транспортним засобом, апеляційний суд, доходить наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» слідує, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.

Приймаючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції правильно поклав в основу судового рішення відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 187332 складеним уповноваженою особою, з дотриманням вимог статей 254 - 256 КУпАП, в якому зафіксовано, що водій ОСОБА_1 в присутності двох свідків при здійсненні відеофіксації події відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку (а. с. 2); направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, на якому також зафіксовано відмову водія від проходження огляду (а. с. 3); письмових поясненнях свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , які зазначили, що водій транспортного засобу «Фіат» н.з. НОМЕР_1 , на пропозицію співробітників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи у медичному закладі відмовився (а. с. 5,6); розпискою ОСОБА_7 про те, що їй ввірено транспортний засіб «Фіат» н.з. НОМЕР_1 (а. с. 8).

Під час перегляду відеозапису видно, що співробітник поліції повідомляє ОСОБА_1 , що в нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та пропонує пройти відповідний огляд на що останній відмовився, крім того зазначив, що відповідно до вимог ст. 63 Конституції України відмовляється від надання пояснень та протокол про адміністративне правопорушення підписувати не буде.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду водія на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі охорони здоров`я, чим порушив вимогу 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція вказаної статті окреслює обставини, які підлягають доведенню в межах справи про адміністративне правопорушення і в даній справі такі обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудного відеореєстратора працівника поліції та поясненнями на місці події самого ОСОБА_1 , тому будь-яких сумнівів у правильності та обґрунтованості висновку суду першої інстанції немає.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозапис є об`єктивним доказом по справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь якої особи та на якому зафіксовано достовірну, повну та переконливу фіксацію відповідних подій. У виконання вимог ст. 266 КУпАП та ст. ст. 31, 40 ЗУ Про Національну поліцію України, поліцейський використав технічні засоби з метою відеофіксації подій та долучив відеозапис як доказ до протоколу про адміністративне правопорушення, про що зроблений відповідний запис в протоколі, у зв`язку з чим апеляційні доводи щодо недопустимості вказаного доказу є безпідставними.

Доводи ОСОБА_1 щодо порушення процедури огляду є безпідставними, оскільки співробітники поліції у відповідності до вимог ст. 266 КупАП, останньому відповідно до вимог Інструкції запропоновано два варіанти проходження огляду на місці зупинки та у медичному закладі, крім того окрім відеофіксації події залучено двох свідків, які будучи допитаними в суді першої інстанції під присягою свідків підтвердили обставини події.

Також апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не заперечуються фактичні обставини, а саме факт його відмови від проходження огляду, а апеляційні доводи зводяться до формального спростування окремих доказів по справі, з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

Позиція захисту в апеляційній скарзі зводиться до твердження, що у матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки цей факт не підтверджується відеозаписом з нагрудного відеореєстратора працівника поліції.

З такими твердженнями захисту суд апеляційної інстанції погодитись не може, оскільки КУпАП не встановлює вимог, що ця обставина (керування транспортним засобом) встановлюється тільки відеозаписом або іншими певними видами доказів. Апеляційний суд зауважує, що факт керування може бути встановлений на підставі будь-яких доказів та їх сукупності відповідно до ст. 251 КУпАП.

У цій справі факт керування був встановлений інспекторами поліції, які, як видно з відеозапису приїхали на виклик, який поступив на лінію 102, про те, що водій «Фіат» н.з. НОМЕР_1 у нетверезому стані намагається виїхати з прибудинкової території. Під час перегляду першого відеофайли видно, що на час приїзду екіпажа поліції на відео жінка свідок- ОСОБА_4 вказує саме на ОСОБА_1 , як особу яка у нетверезому стані керувал транспортним засобом, також остання зазначила, що місці були і інші свідки. Суд апеляційної інстанції зауважує, що під час перегляду відеозапису видно, що ключі від автомобіля знаходяться у місці запалювання, особисті речі ОСОБА_8 на водійському сидінні, окрім нього інших осіб біля автомобіля не було.

Також ОСОБА_1 на місці події не заперечував факту керування саме ним та не зазначав, що автомобілем керувала інша особа, тому версію сторони захисту, про те, що автомобілем керував свідок ОСОБА_3 , суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки остання спростовується показаннями самого ОСОБА_1 на місці події крім того матеріалами справи також не підтверджена, тому суд оцінює дану версію, як таку що надана з метою уникнення від відповідальності.

Під час перегляду відеозапису встановлено, що з початку запису відео на місці була присутня свідок ОСОБА_4 , яка будучи в суді першої інстанції допитаною під присягою свідка підтвердила обставини події того дня, і зазначила що саме вона викликала поліцію, оскільки водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у нетверезому стані. Крім того на записі також, видно як співробітники поліції залучають свідка ОСОБА_2 , який також був допитаний щодо обставин події в суді першої інстанції.

Показання свідків щодо обставин події, є послідовними, взаємоузгодженими об`єктивних даних ставити під сумнів показання свідків судом не встановлено, а доводи щодо їх неупередженого ставлення ґрунтуються лише на припущеннях сторони захисту та не підтверджуються іншими належними доказами.

В апеляційній скарзі містяться також інші доводи, які неодноразово повторюються, зводяться до дослівного викладу положень КУпАП та відомчих інструкцій МВС та МОЗ, без їх співвідношення до доказів та фактичних обставин цієї справи, тому не потребують детального аналізу апеляційним судом, оскільки не мають вирішального значення у цьому провадженні, виходячи із предмету та меж доказування у даній категорії справ, а правова оцінка та мотиви апеляційного суду по всім ключовим доводам сторони, на які ОСОБА_1 акцентував увагу в судовому засіданні та апеляційній скарзі, викладені вище.

Під час апеляційного перегляду не встановлено порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

З огляду на викладене вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2023 року

задовольнити. Строк апеляційного оскарження поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2023 року, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун