Справа № 404/1237/24
Номер провадження 3/404/479/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 02.02.2024 року о 14 год. 43 хв. ОСОБА_1 по вул.Богдана Хмельницького, 27 у м.Кропивницькому керував транспортним засобом «Renault Megane», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським у встановленому порядку на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу приладу «Alcotest Drager 6810» (тест №8147 результат 3,00 ‰) та з якими він погодився, порушивши вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху та вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки правопорушення вчинене повторно протягом року з моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання 12.03.2024 року ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся своєчасно належним чином про час та місце розгляду справи, захисником Завгородньою В.В. у судовому засіданні було подано клопотання про розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Захисник Завгородня В.В. у судовому засіданні просила закрити провадження стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП України, обґрунтовуючи це тим, що поліцейськими не доведено факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , працівники поліції останнього під час керування автомобілем не зупиняли, долучений до справи відеозапис не містить даних про особу, яка керувала транспортним засобом, а сам ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Указаний транспортний засіб був припаркований батьком ОСОБА_1 поряд із місцем проживання останнього, при цьому ОСОБА_1 , перебуваючи на водійському сидінні, не приводив його в рух, а разом зі своїм товаришем та собакою грівся в салоні транспортного засобу.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №697930 від 02.02.2024 року (а.с.1), долучено та до суду направлено такі докази:

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3);

результат проведеного з використанням спеціального технічного засобу приладу «Drager Alcotest 6810» тесту від 02.02.2024 (3,00 ‰) (а.с.4);

копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (а.с.5);

довідку ВАП УПП в Кіровоградській області ДПП про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення (а.с.6);

довідку ВАП УПП в Кіровоградській області ДПП, згідно з якою ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував (а.с.7);

реєстраційну картку транспортного засобу (а.с.8);

відеозаписи (а.с.9).

Аналізуючи та оцінюючи усі надані зазначені докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, виходячи із наступного.

Положеннями ч.2 ст.130 КУпАП визначено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`ягніння, вчинені повторно протягом року.

Згідно з п.2.9.а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.19 постанови Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі №338/1/17 візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку відповідним доказами, визначеними ст.251КУпАП, для підтвердження чого поліцейський мав надати суду, зокрема, відеозапис події, фотокартки тощо.

Так, за змістом протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 02.02.2024 року о 14 год. 43 хв. керував транспортним засобом «Renault Megane», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , проте, долучені відеозаписи не містять факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом за часу та місця, вказаних у протоколі, натомість, долученими відеозаписами підтверджено, що фіксація події нагрудними камерами працівників поліції здійснюється стосовно особи, яка не керує транспортним засобом, при цьому за часу, вказаного у протоколі, а саме о 14 год. 43 хв., транспортний засіб, на водійському сидінні якого перебував ОСОБА_1 , не знаходився в русі, а будь-які інші докази цього факту в матеріалах справи відсутні.

Таким чином із врахуванням того, що перед судом не доведено достатніми і безсумнівними доказами те, що за обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 перебував у статусі водія тому, зважаючи на положення ч.5 ст.266 КУпАП, суд, витлумачивши усі сумніви на користь особи, яка притягається до відповідальності, вважає не доведеним твердження у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху, що є підставою до закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази на підтвердження повторності вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, до матеріалів справи відповідні постанови суду не долучено та про їх наявність не зазначено, що позбавляє суд можливості з`ясувати факти притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, і, як наслідок, кваліфікувати його діяння за ч.2 ст.130 КУпАП

Так, долучена до матеріалів справи довідка ВАП УПП в Кіровоградській області ДПП містить відомості про притягнення, відповідно до постанови УПП в Кіровоградській області ДПП ЕНА/1376543 від 04.02.2024, до відповідальності, передбаченої ч.4 ст.126 КУпАП, ОСОБА_2 , не стосується притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення протягом року будь-якого з порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, відтак є неналежним доказом

Водночас, суд наголошує, що сформована в такий спосіб стосовно іншої особи з автоматизованої системи довідка ВАП УПП в Кіровоградській області ДПП не є рішенням повноважного органу (посадової особи) по суті розгляду справи про адміністративне правопорушення, а отже не може вважатися достатнім доказом наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, повторності вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, суд позбавлений можливості самостійно перекваліфікувати дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ст.62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. Так, із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду, та виключати будь-яке інше розумне пояснення події, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у його вчиненні

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення. Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Досліджені докази ставлять під обґрунтований та розумний сумнів наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Зважаючи на те, що перед судом не доведено достатніми і безсумнівними доказами як факту перебування ОСОБА_1 у статусі водія на момент здійснення огляду на стан алкогольного спяніння, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, так і кваліфікуючої ознаки «повторності», яка є обов`язковою для складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, наявні підстави до закриття провадження відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.2 ст.130, ст.ст.247 п.1, 283-285, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда В.В. Поступайло