Справа № 342/429/24
Провадження № 33/4808/471/24
Категорія ст. 124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Гайдич Р. М.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 26 березня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,та накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців.

Стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИЛА:

Суддею суду першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

А саме він 16 березня 2024 року біля 18-00 год. по вул. Л.Українки с. Воронів Городенківської ТГ, Коломийського району керуючи ТЗ Дачія Доккер р.н. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, та скоїв наїзд на електроопору. В результаті чого ТЗ отримав механічні пошкодження. Чим порушив п.п. 12.1 ПДР.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції та призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ст. 124 КУпАП.

Зазначає, що розгляд справи відбувся однобоко, поверхнево та недостатньо.

Пояснює, що дорожньо-транспортна пригода трапилася саме через погане дорожнє покриття внаслідок чого раптово пошкодилася автомобільна шина через, ще трапилася ДТП. Його транспортний засіб використовується виключно у справному стані через те, що власний автомобіль використовується як джерело сімейного доходу. Проте, ця інформація не відображена в схемі ДТП.

Вказує, що він не обізнаний в законодавстві, що регулює дорожній рух та не володіє ситуацією яка визначає порядок оформлення документів за фактом ДТП, він дотримувався вказівок поліцейських.

Наголошує, що внаслідок ДТП пошкоджено тільки його власне авто, жодних потерпілих осіб внаслідок ДТП немає, як і немає інших наслідків які б вплинули на розгляд справи в суді.

Зазнає, що судом першої інстанції не взято до уваги його фінансовий стан, а саме суд не взяв до уваги його спроможність сплатити штраф та судовий збір, також суд проігнорував прохання щодо непозбавлення права керування транспортними засобами оскільки автомобіль є джерелом доходів, оскільки використовує автомобіль для перевезення будматеріалів, а також речей щоденного вжитку.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 з`явився в судове засідання апеляційного суду. Йому роз`яснені права передбачені ст. 268 КУпАП. Клопотань не заявлено. Просив задовольнити апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що вину визнає, ДТП виникло в результаті в`їзду в яму, в результаті чого пошкодилось колесо та він був змушений з`їхати з дороги. Збитки які завдані через пошкодження паркану, власниці відшкодовані. Просив не позбавляти права керування транспортним засобом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, мотиви апеляційної скарги, вважаю, що необхідно що її необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

ОСОБА_1 оскаржує постанову судді в частині призначено покарання, тому перевіряю її в цій частині.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з п.п. 12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Вважаю, що судом першої інстанції було в повному обсязі досліджено надані матеріали та прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Суддя суду першої інстанції, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, оцінивши їх у сукупності і взаємозв`язку, з`ясувавши фактичні обставини справи, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність факту порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, дорожньої споруди, іншого майна, та про наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП.

Висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 16 березня 2024 року серії ДРР18 № 459672 (а.с. 1); схемою місця ДТП (а.с. 6); письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 9); іншими доказами.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню та мають значення при прийнятті рішення по справі, є належними та допустимими.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що обраний суддею вид адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців є надто суворим та не відповідає обставинам справи та вимогам ст. 23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Так, санкцією ст. 124 КУпАП передбачено накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

В той час, відповідно до положень ч. 2 ст. 30 КУпАП позбавлення наданого права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом.

Суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та обираючи йому вид адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права транспортними засобами строком на шість місяців, не визнав вчиненні ним порушення Правил дорожнього руху України грубими.

Також, суд першої інстанції в повній мірі не врахував вимоги, що передбачені ст. 33 КУпАП, зокрема те, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, повністю визнав свою вину у вчиненні правопорушення, щиро розкаюється у скоєному. Також ОСОБА_1 пояснив, що вчинив ДТП через пошкодження переднього правого колеса в автомобілі, що підтверджується рапортом поліцейського від 16 березня 2024 року (а.с. 5).

Обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 відсутні.

З огляду на ці обставини, апеляційна скарга підлягає до задоволення, рішення суду зміні в частині призначеного стягнення, а тому на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Саме такий вид адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП вважаю законним, справедливим, та таким, що відповідає обставинам справи, вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП.

Відповідно до ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

За таких обставин, постанову судді суду першої інстанції необхідно змінити в частині накладення адміністративних стягнень.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 26 березня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

В решті постанову судді залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло