П О С Т А Н О В А

Іменем України

30.04.2024 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Ванівський Ю.М., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

08.03.2024 року о 15 год. 25 хв. на автодорозі М-19 403 км. +800 м. Чортківського району водій ОСОБА_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 , яку поліцейський ОСОБА_2 здійснила сигнальним диском з червоним сигналом, вказуючи на цей транспортний засіб та подальше місце його зупинки, транспортний засіб було зупинено поліцейським ОСОБА_3 за допомогою блокування, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП України.

ОСОБА_1 вину у скоєному правопорушенні визнав, про що подав відповідну заяву.

Дослідвиши протокол про адміністративне правопорушення та дослідивши долучені до нього матеріали, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст.122-2КУпАП адміністративним правопорушенням є невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Згідно з вимогами п. 8.9б Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Вина ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, доведена протоколом серії ААД № 709777 від 08.03.2024, відеозаписом, які підтверджують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків та іншими матеріалами справи.

Вищевикладені докази є належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого ним правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, яка доведена повністю, а тому відносно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст.122-2КУпАП у виді штрафу. Застосоване судом до ОСОБА_1 адміністративне стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Керуючись ст. 23, 33, 283, 284 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 9 (дев`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 153 (сто п`ятдесят три) гривні в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу, внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова.

Суддя Ванівський Ю.М.