Провадження № 3/761/7269/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мартинов Євген Олександрович, за участю захисника Гармаша М.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 1 статті 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 864491, 12 серпня 2024 року о 00 годині 03 хвилин по вулиці Данила Щербаківського, 63 у м. Києві, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Golf», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови). При цьому, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Такі дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Захисник Гармаш М.Ю. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, обґрунтовуючи свою позицію тим, що матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження факту здійснення керування ОСОБА_1 автомобілем марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 у вказані час та дату в протоколі про адміністративне правопорушення. По-друге, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, у відповідності до положень ст. 266-1 КУпАП огляд на стан сп`яніння повинен був проводитися працівниками ВСП, а не працівниками патрульної поліції. В подальшому водій прибув до уповноваженого органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, де пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Алконт-М», результат тесту 0,00 ?. Вказаний результат від 12 серпня 2024 року № 3804, про те, що ОСОБА_1 не перебував у стані сп`яніння, захисник надав в судовому засіданні.

При цьому, захисник Гармаш М.Ю. звернувся до суду з клопотанням заявою про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , у зв`язку із проходженням ним військової служби, та просив у разі визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення при призначенні адміністративного стягнення врахувати, що обставиною, яка робить можливим пом`якшити покарання, є проходження ОСОБА_1 військової служби з метою протидії України військовій агресії російської федерації, а також документи що позитивно характеризують його у службовій діяльності, та накласти стягнення за адміністративне правопорушення без позбавлення права керування транспортними засобами.

Заслухавши доводи захисника Гармаша М.Ю. , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АДД № 864491 від 12 серпня 2024 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, постанову серії ЕНА № 2810837 від 12 серпня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, відеозапис з нагрудних боді-камер, суд приходить до наступного висновку.

Щодо тверджень захисника Гармаша М.Ю. про те, що оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, огляд на стан сп`яніння повинен був проводитися працівниками ВСП, у відповідності до положень ст. 266-1 КУпАП, суд не може прийняти до уваги, виходячи з наступного.

Так, за змістом ст. 266-1 КпАП України Військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Аналіз положень ст. 266-1 КУпАП свідчить про те, що даною нормою права не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом, а стосуються лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень.

Отже, для військовослужбовців, які керують транспортним засобом застосовується порядок проходження огляду, передбачений ст. 266 КУпАП, який проводять працівники Національної поліції України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що працівниками поліції було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, Закону України «Про національну поліцію».

Так, згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У той же час, відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 7 розділу І Інструкції, визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, як вбачається з відеозапису, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками патрульної поліції було повідомлено ОСОБА_1 про обов`язок пройти огляд на встановлення наявності чи відсутності у нього стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Однак, ОСОБА_1 відмовився від проходження запропонованого огляду, у зв`язку чим складено протокол про адміністративне правопорушення, за порушення останнім п. 2.5 Правил дорожнього руху.

За змістом положень ст. 130 КУпАП особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Крім того, рішенням Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року наголошено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Разом з тим, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 хоча і вказував про згоду на огляд, натомість фактично не здійснив відповідних дій на виконання обов`язку пройти огляд на визначення стану сп`яніння, що свідчить про умисне ухилення від огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є закінченим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Більш того, ОСОБА_1 ставиться в провину саме відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не керування в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, наданий результат огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Алконт-М» № 3804, проведений органом управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України 12 серпня 2024 року, у якому вказано, що у особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, станом на 03 годину 48 хвилин 12 серпня 2024 року не виявлено ознак сп`яніння, не може бути підставою для визнання ОСОБА_1 не винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, адже диспозиція зазначеної статті передбачає відповідальність у тому числі і за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка чітко зафіксована на диску з відеозаписом, що долучено до справи.

Доводи захисника Гармаша М.Ю. , що матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження факту здійснення керування ОСОБА_1 автомобілем марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 у вказані час та дату в протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути прийняті судом до уваги, виходячи з наступного.

Як вбачається з відеозапису з боді-камер, під час спілкування з працівниками патрульної поліції та складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 жодного разу не висловлював будь-яких тверджень, що він не керував автомобілем марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , як і не зазначив про такі обставини в протоколі про адміністративне правопорушення.

Той факт, що автомобіль ОСОБА_1 стояв на місці і нікуди не їхав на момент початку відеозапису та спілкування з поліцейськими, логічно та природно узгоджується з фактичними обставинами подій.

У зазначеному аспекті необхідно звернути увагу, що п. 27 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 встановлено, що якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Зазначені положення законодавства у своїй сукупності дають можливість зробити висновок, що оскільки виявлення та фіксація правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, в силу положень ст. 266 КУпАП потребує проведення огляду на стан сп`яніння, що проводиться у чітко визначеному порядку, то вчинення такого правопорушення нерозривно пов`язано з припиненням водієм керування транспортним засобом, зокрема, у зв`язку з зупинкою транспортного засобу на вимогу працівників поліції тощо.

Більше того, поведінка ОСОБА_1 та його відповіді на запитання працівників поліції, що зафіксовані на відео з їх нагрудних боді-камер, свідчать про повне, безумовне та беззаперечне визнання ним факту здійснення керування транспортним засобом «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , 12 серпня 2024 року о 00 годині 03 хвилин по вулиці Данила Щербаківського, 63 у м. Києві.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відеозапис з нагрудних боді-камер працівників поліції, на якому ОСОБА_1 своєю поведінкою, заявами та відповідями на запитання поліцейських, підтверджує факт керування транспортними засобами, є належним та допустимим доказом.

Таким чином, дослідивши та проаналізувавши наявні докази у матеріалах справи, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та в діях останнього вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до п. 28 Постанови пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам необхідно враховувати, що КУпАП не передбачає накладення адміністративного стягнення нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією певної норми. Тому згідно зі ст. 33 цього Кодексу основні й додаткові стягнення слід застосовувати з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, у межах санкцій відповідних норм. Позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення, зокрема, правопорушення, передбаченого статтею 130 КпАП.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним, з метою виховного впливу, дотримання безпеки дорожнього руху в Україні та додержання законів України, запобіганню вчиненню нових правопорушень, ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції зазначеної статті.

Крім того, статтею 40-1 КУпАП встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

При цьому, відповідно до п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, він підлягає звільненню від сплати судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, 266, 266-1,6 307, 308, 317 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП (протокол серії ААД № 864491 від 12 серпня 2024 року).

Застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від сплати судового збору на підставі п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи правопорушника або за місцезнаходженням його майна у порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП.

Постанова суду підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

На постанову суду по справі про адміністративне правопорушення може бути подана скарга до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя Мартинов Є.О.