Справа № 686/4373/24
Провадження № 3/686/1871/24

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Луня Р.В., за участю секретаря судового засідання Німцович М.І., прокурора Загродської Л.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , її захисника Савінського О.П.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , працюючої ректором Херсонського Національного технічного університету,

за чч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколів про адміністративні правопорушення: " ОСОБА_1 , будучи ректором Херсонського національного технічного університету, являючись відповідно до підпункту "а" пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п.2 ч.1 ст.28 Закону України "Про запобігання корупції", не повідомила Міністерство освіти і науки України, перед виданням (підписанням) наказу №218-л від 30.08.2023 "Про прийняття на роботу", яким прийняла з 01.09.2023 по 30.06.2024 себе на посаду професора кафедри дизайну (0,5 ставки), у зв`язку з чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи ректором Херсонського національного технічного університету, являючись відповідно до підпункту "а" пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п.З ч.1 ст.28 Закону України "Про запобігання корупції", вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме видала (підписала) наказ №218-л від 30.08.2023 "Про прийняття на роботу", яким прийняла з 01.09.2023 по 30.06.2024 себе на посаду професора кафедри дизайну (0,5 ставки), у зв`язку з чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП".

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнала і вказала, що в інкримінованих їй діях відсутній реальний конфлікт інтересів, який би давав підстави притягнути її до відповідальності.

Заслухавши прокурора, яка просила визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень та накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції статті, захисника, який висловив позицію про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до підпункту "а" пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", посадові особи юридичної особи публічного права є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, а відтак ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді ректора Херсонського національного технічного університету, є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

У відповідності з вимогами частини 1 статті 28 Закону України "Про запобігання корупції" особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення будь-якого можливого виникнення конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Разом з тим, хоча ст.28 Закону України "Про запобігання корупції" і передбачено обов`язок особи повідомляти про наявність у неї потенційного чи реального конфлікту інтересів, проте адміністративна відповідальність за ч.1 ст.172-7 КУпАП настає лише за неповідомлення особою у встановлених законом випадках про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а за ч.2 ст.172-7 КУпАП за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Як вбачається з роз`яснень, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у інформаційному листі № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року "Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією", аналіз термінів "потенційний інтерес" та "реальний інтерес", які містяться у ч.1 ст.1 Закону, з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року №126/50-е, щодо законодавства про боротьбу з корупцією дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Згідно п.2.4 методичних рекомендацій НАЗК від 21.10.2022 №13 суперечність між приватним інтересом та повноваженнями полягає в тому, що, з одного боку, в особи наявний приватний інтерес (майновий або немайновий), а з іншого, особа, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, має виконувати свої службові обов`язки в інтересах держави, територіальної громади, виключаючи можливість будь-якого впливу приватного інтересу. Таким чином, особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймаючи те чи інше рішення (вчиняючи ту чи іншу дію) по суті стоїть перед вибором задоволення публічного інтересу (на користь держави, територіальної громади) або приватного інтересу (власних інтересів, інтересів близьких осіб).

Перевіряючи обставини справи щодо наявності реального конфлікту інтересів в частині обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, суд враховує, що у ОСОБА_1 , як ректора Херсонського Національного технічного університету, був наявний приватний інтерес при вирішенні питання щодо прийняття себе на посаду професора кафедри дизайну. В той же час зі змісту протоколів про адміністративні правопорушення не вбачається наявності факту суперечності між приватним інтересом ОСОБА_1 і її службовими повноваженнями.

Зокрема, із пояснень ОСОБА_1 слідує, що призначенням її на посаду професора кафедри дизайну (0,5 ставки) дана посада нею не створювалась, а лише заповнювалось вакантне місце.

Окрім того, протоколи про адміністративні правопорушення не містять відомостей про те, що при призначенні ОСОБА_1 себе на посаду професора кафедри дизайну вона мала можливість здійснювати вибір, зокрема були варіанти призначити когось іншого на дану посаду, чи комусь було відмовлено в прийнятті на посаду.

Із пояснень ОСОБА_1 та матеріалів, наданих захисником, вбачається, що згідно ліцензійних умов, визначених Постановою КМ України від 30 грудня 2015 року № 1187, які передбачають необхідність наявності науково-педагогічних (педагогічних) та/або наукових працівників, які мають науковий ступінь та/або вчене звання та працюють за основним місцем роботи, не менше 50%, з цих осіб, які мають науковий ступінь доктора наук та/або вчене звання професора, для другого (магістерського) рівня вищої освіти - не менше 10%. Так як у Херсонському Національному технічному університеті існує освітня програма бакалаврського та магістерського рівнів за спеціальністю 022 "Дизайн" і за цими освітніми програмами навчаються здобувачі вищої освіти, університет повинен забезпечувати виконання чинних Ліцензійних умов за цією освітньою програмою. А оскільки у Херсонському Національному технічному університеті єдиний доктор наук та професор і це ОСОБА_1 , її залучення до освітнього процесу за цією спеціальністю стало необхідним для забезпечення освітнього процесу та дотримання Ліцензійних умов за спеціальністю "Дизайн", тобто призначити когось іншого на дану посаду не було можливості, а відтак вона діяла, задовольняючи суспільний (публічний) інтерес, - інтерес ЗВО.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 , приймаючи рішення про призначення себе на посаду професора кафедри дизайну (0,5 ставки), не здійснювала вибір між задоволенням публічного інтересу або свого приватного інтересу, що згідно вищенаведених Методичних рекомендацій НАЗК становить суперечність між приватним інтересом та повноваженнями, а відтак не мала реального конфлікту інтересів, оскільки, в даному випадку, приватний та публічний інтереси співпадали.

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов до переконання, що матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 діяла в умовах реального конфлікту інтересів, а це виключає в її діях склад адміністративних правопорушень, передбачених чч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.36, 172-7, 245, 247, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Провадження у справі стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП.

Постанова протягом 10 днів з дня її винесення може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя: