Справа№ 953/7614/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2024 р. м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Власова Ю.Ю., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджану, приватного підприємця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ст. 188-28 КУпАП,

у с т а н о в и в:

1. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення.

1.1. ОСОБА_2 , 08.08.2024 о 15-00 по вул. Дружби Народів 229 у м. Харкові не виконав законну вимогу (припис) № 489 від 05.08.2024 посадової особи уповноваженого підрозділу патрульної поліції інспектора роти № 5 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП Редько О.Ю. щодо демонтажу або перенесення споруди за адресою м. Харків, вул. Дружби Народів 229 за межі червоних ліній ВШМ м. Харкова, чим порушив п. 2 ст. 53 Закону України «Про національну поліцію», 52-3 Закону України «Про дорожній рух».

2. Узагальнені позиції учасників судового провадження.

2.1. В судове засідання ОСОБА_2 , будучи повідомленим про день та час слухання справи своєчасно та належним чином не прибув, про поважність причин неявки суд не повідомив надав до суду пояснення, в якому заперечував проти обставин, викладених в протоколі, та просив провадження закрити з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

3. Релевантне законодавство.

3.1. Статтею 188-28 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції щодо усунення порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

4. Встановлені судом обставини.

4.1. Як установлено судовим розглядом, вимога/припис, який нібито не виконаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, полягає у «не виконанні пункту 32.1а Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 - відсутності погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції України - УПП в Харківській області ДПП розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності за адресою м.Харків, вул. Дружби народів, 219».

Так, пунктом 32.1. ПРД визначено, що з уповноваженими підрозділами Національної поліції узгоджуються: (а) розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах кіосків, павільйонів, рекламоносіїв, пересувних торговельних пунктів, а також на прилеглих територіях, будинках, спорудах - адміністративних приміщень підприємств, установ та організацій.

Суд зауважує, що отримання фізичними особами підприємцями та/або юридичними особами погодження від органів державної влади є по своїй правовій сутті - отриманням документів дозвільного характеру.

За визначенням, наведеним у абз. 4 статті 1 Закону України від 06.09.2005 № 2806-IV «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Закон України від 19.05.2011 № 3392-VI «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» містить виключний перелік документів дозвільного характеру з забороною вимагати від суб`єктів господарювання отримання документів дозвільного характеру, які не внесені до нього.

Окрім переліку дозвільних документів, органами державної виконавчої влади завжди затверджується нормативний документ, яким визначено процедуру отримання такого дозвільного документу, проте вимога/припис не містять у своїй нормативно-правовій (обгрунтувальній частині) посилання ані на дозвільний документ, ані на процедуру його видачі-отримання суб`єктом підприємницької діяльності.

Крім того, суд звертає увагу, що ОСОБА_3 притягається до адміністративної відповідальності за ст. 188-28 КУпАП за невиконання законних вимог посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції, а саме: вимоги (припису) № 489 від 05.08.2024 Національної поліції України в особі її територіального підрозділу - роти № 5 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП, при цьому в матеріалах справи відсутній документ, який підтверджує повноваження безпосереднього складача вимоги/припису та адміністративного протоколу на вчинення таких дій, або Положення про УПП в Харківській області ДПП чи інші внутрішні нормативно-правові документи, яким право на складання вимоги/припису та/або протоколу віднесено законом/розпорядженням саме до їх компетенції.

Дана інформація відсутня у відкритому доступу та/або на загальнодоступних інформаційних ресурсах, що не дозволяє ідентифікувати правомірність вчинення подібних дій посадовими особами «роти № 5 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП» (на центральному рівні - https://patrolpolice.gov.ua/faq/nonnar,vno-pravova-baza-divalnosti- patmlnovi-politsivi/; на місцевому рівні - https://hk.npu.gov.ua/kontaktv)

Таким чином, при складанні вимоги/припису посадовою особою ( ОСОБА_4 , інспектором роти № 5 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП) та адміністративного протоколу (посадовою особою ОСОБА_5 , інспектором роти № 5 батальйону № 1) не підтверджено їх належність до підрозділів НПУ, на які покладено усунення порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також право на взаємозамінність при здійсненні посадових функцій різними підрозділами.

Також матеріалами справи не підтверджено факт невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб, а матеріали справи не містять даних/офіційннх креслень встановленого зразку (виписки) щодо встановлених на даній ділянці червоних ліній.

5. Мотиви і висновки суду.

5.1. Положеннями статті 62 Конституції України унормовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

5.2. Відповідно до ст. 19 Закону України від 29.06.2004 N 1906-IV «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України від 23.02.2006 N 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Виходячи із положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року), суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

5.3. Положення ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин (ст. 248).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ст. 251).

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280).

5.4. Враховуючи ту обставину, що додані до протоколу докази не підтверджують порушення ОСОБА_6 ані пункту 32.1а ПДР, ані положень статті ст. 188-28 КУпАП, суд визначився про необхідність закриття провадження у даній справі з підстав, установлених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Означеного висновку суду матеріали справи не спростовують.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, події і складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення (ст. 283).

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу (ч. 2 ст. 284).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 188-28, 247, 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого 188-28КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.Ю. Власова