Справа № 438/1844/24
Провадження № 3/438/857/2024
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 листопада 2024 року м. Борислав

Суддя Бориславського міського суду Львівської області Ткачова С.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

До суду з ВП №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області надійшов адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №145189 від 07 жовтня 2024 року вбачається, що 07.10.2024 о 16 год 55 хв в селищі Східниця по вул. Шевченка, 33, ОСОБА_1 керував автомобілем Форд Фокус, державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Алкофор 507». Результат огляду становить - 3,33% проміле, тест №000014, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

18.11.2024 через канцелярію Бориславського міського суду Львівської області від ОСОБА_1 надійшло клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення. В заявленому клопотанні посилається на те, що під час оформлення адміністративних матеріалів працівниками поліції було допущено ряд грубих порушень, зокрема: перед початком проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння та перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення працівник поліції не роз`яснив йому прав, передбачених ст. 268 КУпАП, в тому числі і право на захист. Більше того, його працівники поліції, як водія на транспортному засобі не зупиняли. Вони підійшли до припаркованого автомобіля та попросили пред`явити документ, що посвідчує особу, що підтверджується відеозаписами долученими до матеріалів справи. Далі працівник поліції не встановлюючи та не виявляючи у нього будь - яких ознак алкогольного сп`яніння, забажав, щоб він пройшов якийсь огляд, при цьому не проінформував його про порядок застосування спеціального технічного засобу та порядок його роботи, не надав йому для візуального огляду на перевірки на герметичність мундштука, а також не провів контрольний тест, а саме контрольний забір повітря даним технічним приладом, щоб встановити 0% проміле, зобов`язав дихати в газоаналізатор. Далі працівник поліції ОСОБА_2 побачивши, що результат освідування є негативний, без будь якого пояснення пішов до свого службового автомобіля разом із приладом, в який він вдихав та почав проводити якісь не зрозумілі маніпуляції. Після цього він повернувся до автомобіля в якому перебував ОСОБА_1 та не давши для перевірки мундштука, не провівши пробного забору, не перевіривши чи справний газоаналізатор, повторно без будь якого пояснення зобов`язав ОСОБА_1 дихати в прилад, який показав результат якого очікував працівник поліції. При цьому зазначає, що газоаналізатор «Алкофор 507», за допомогою якого було проведено освідування, не міг бути експлуатованим, оскільки є несправним, так як станом на дату проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з його використанням, інтервал калібрування даного приладу закінчився, а відтак результати отримані за його допомогою є хибними та невірними. Крім цього звертає увагу суду, що після проведеного тестування, отримавши незгоду щодо результату освідування на стан алкогольного сп`яніння працівники поліції не забезпечили йому можливості проходження огляду у медичному закладі та не вручили йому направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. Таке направлення працівниками поліції зовсім не складалось, що підтверджується його відсутністю, як в матеріалах справи так і на відеофівксації. Вказує, що адміністративні матеріали відносно нього складені не тією особою, яка проводила освідування. В протоколі відсутня інформація за допомогою якого записуючого пристрою проводилася відеозйомка, не зазначено номер, серію відеокамери та її назв, не надано на неї характеристики та сертифікат. Також в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №145189 від 07 жовтня 2024 не зазначено ознаки алкогольного сп`яніння, які були у нього, а також відсутній запис про тимчасове затримання транспортного засобу та про відсторонення його від керування цим транспортним засобом. На підставі наведеного просить справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, 21.11.2024 через канцелярію суду подав заяву, якою просить слухання справи проводити у його відсутності, вину у вказаному адміністративному правопорушенні не визнає, подане ним клопотання від 18.11.2024 підтримує та просить його врахувати при прийнятті рішення.

Висновком Великої Палати Верховного Суду у справі №208/712/19 від 30.08.2023 визначено, що за практикою ЄСПЛ у разі проведення усного судового розгляду справи за будь-яким обвинуваченням, яке у розумінні Конвенції вважається «кримінальним», за участю сторони захисту присутність сторони обвинувачення є, «як правило, необхідною для усунення обґрунтованих сумнівів, які можуть виникнути щодо безсторонності суду» (рішення у справах: «Михайлова проти України» від 06 березня 2018 року, заява № 10644/08, пункт 65). Разом із тим, відповідно до сталої практики ЄСПЛ участь у судовому процесі сторони обвинувачення є, як правило, необхідною у разі проведення судом усного слухання справи, якщо сторона захисту при наданні їй можливості бути присутньою в судовому засіданні від реалізації цього права не відмовиться.

Оскільки ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про закриття провадження у справі в якому виклав власну позицію про невинуватість, відповідно усного слухання справи не відбулося, а відтак процедура розгляду справи має характер письмового провадження, що як наслідок виключає необхідність залучення до розгляду справи прокурора у відповідності до ст. 250 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, на основі повного, всебічного, об`єктивного й неупередженого дослідження й аналізу матеріалів, направлених правоохоронним органом, доводів та аргументів сторони захисту, діючи виключно у межах власної функції - відправлення правосуддя, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

За змістом ст.252 та ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і винести постанову, зміст якої має відповідати вимогам ст.283 КУпАП.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Склад правопорушення включає в себе ознаки, які об`єднуються в чотири групи (елементи), що характеризують: - об`єкт адміністративного правопорушення, - об`єктивну сторону правопорушення; - суб`єкт адміністративного правопорушення; - суб`єктивну сторону правопорушення, і являють собою нерозривну єдність, і наявність яких обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння.

Об`єктом правопорушень, передбачених статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху і на річковому транспорті та маломірних судах.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, характеризується наявністю прямого умислу.

Суб`єктом правопорушень, передбачених частиною 1 статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є водії транспортних засобів.

При цьому, у випадку, коли хоча б один з елементів відсутній або ж не відповідає тим властивостям, що передбачені відповідною статтею Особливої частини КУпАП, - указане діяння адміністративним проступком (правопорушенням) не являється.

Відповідно до статей 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Згідно з вимогами ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП немає значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

У відповідності до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 145189, складеного 07.10.2024, вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначений протокол не є належним доказом вини ОСОБА_1 та не може бути взятим судом до уваги з наступних підстав.

Із матеріалів справи чітко вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 145189 від 07.10.2024року за ч.1 ст.130 КУпАП, складено з порушенням вимог ст.256 КУпАП, всупереч Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 (зі змінами), Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (зі змінами), Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 (зі змінами), Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України №1376 від 06.11.2015.

Зокрема, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 145189 від 07.10.2024 року працівниками поліції в графі «суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин» - не зазначено жодної ознаки сп`яніння, які визначені та передбачені п.3 розділу І Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 року. В протоколі не зазначено на який носій здійснювався запис адміністративного правопорушення, а також відсутні відомостей про номер та серію відеокамери, назву камери, на яку здійснювався цей відеозапис. Також в протоколі відсутній підпис ОСОБА_1 в графі про роз`яснення йому поліцейськими його прав та обов`язків, які передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП.

Крім цього, з досліджених судом документів та відеозаписів вбачається, що адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 складені за підписом інспектора Бараняка М.І., в той час як з відеофайлів долучених до матеріалів справи вбачається, що такі складені інспектором Головеєм Р.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою газоаналізатора «Алкофор 507». Оцінюючи стан алкотестера, суд приходить до наступного висновку, що в матеріалах справи відсутній сертифікат відповідності алкотестера вказаного в протоколі про адміністративне правопорушення, свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а також інструкцію з експлуатації вимірювального приладу в якій зазначено допустиму похибку вимірювання, яка може змінюватись із виливом часу з різних причин (дрейф вимірювальної характеристики через зміну температури, вологості, тиску, старіння сенсору, тощо).

Відповідно до Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, від 13.10.2016 р., №1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлено міжповірочний інтервал вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається - 1 рік.

Тобто, технічні засоби, що використовуються органами національної поліції для проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння, проходять технічне обслуговування з інтервалом в 1 рік.

Інструкцією з експлуатації газоаналізатору "Алкофор 507" передбачені інтервали технічного обслуговування приладу - перевірка калібровки кожні дванадцять місяців.

Профільна Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння передбачає, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу.

Тобто з наведеного вбачається, що технічне обслуговування (перевірка калібровки) газоаналізатору «Алкофор 507» має проводитись кожні дванадцять місяців, згідно вимог інструкції з експлуатації даного технічного засобу, оскільки відповідне передбачено Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який регулює відносини, що виникають в процесі провадження метрологічної діяльності.

Як вбачається з роздруківки приладу «Алкофор 507» долученого до матеріалів справи, останнє калібрування вказаного приладу проводилось 01.12.2022 року, тобто, з дати останньої перевірки приладу минуло більш ніж дванадцять місяців.

За таких обставин суд не може прийняти вказаний висновок, як належний та допустимий доказ, оскільки на час проведення освідування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, прилад «Алкофор 507» не відповідав вимогам зазначеної вище Інструкції і був використаний співробітником поліції з порушенням дванадцяти місячного строку його останнього калібрування.

Разом з тим, судом було надано оцінку результатам алкогольного сп`яніння зазначеним в роздруківці приладу «Алкофор 507», яка становить - 3,33% проміле, що відноситься до стану сильного алкогольного сп`яніння та характеризується загальною інертність; стан, близький до втрати можливості пересування; неможливість стояти чи ходити; значним зниження реакції на подразники; блювота; порушення свідомості; сон або ступор (заціпеніння).

З досліджених відеозаписів долучених до матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 надає чіткі та змістовні відповіді, координація рухів не порушена, стоїть та пересувається вільно, свідомість не порушена, а тому суд ставить під сумнів результати зазначені в роздруківці приладу «Алкофор 507».

Крім цього, з дослідженого судом відеозапису, а саме в частині порядку та процедури проведення освідування ОСОБА_1 , за допомогою газоаналізатора «Алкофор 507», вбачається протиріччя, оскільки при первинному огляді на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . прилад показав результат 0%, а при наступному 3,33%, що викликає обґрунтовані сумніви у справності приладу.

Також суд зазначає, що відеозаписом не зафіксовано факт керування транспортним засобом за участю водія ОСОБА_1 . У зв`язку із чим, заслуговують на увагу аргументи останнього, що він не керував транспортним засобом 07 жовтня 2024 року, оскільки на відеозаписі, долученому до матеріалів справи, не зафіксовано, що ОСОБА_1 виконував функції водія чи здійснював технічні дії з метою приведення транспортного засобу в рух.

Далі з дослідженого відеозапису вбачається, що на запитання працівника поліції чи вживав ОСОБА_1 алкогольні напої, останній в категоричній формі повідомив, що спиртні напої не вживав. При цьому, працівники поліції, в порушення вимог КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не роз`яснили та не забезпечили проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. З долученого відеозапису не вбачається складання та вручення водієві письмового направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Більше того таке направлення в матеріалах справи відсутнє.

Таким чином поліцейський всупереч положенням ст. 266 КУпАП, п.7 Розділу І Інструкції, п.6, п.8 Порядку не пред`явив водію вимогу пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі і не доставив ОСОБА_1 для проведення такого огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Разом з тим всупереч вимогам ст. 265-2 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015, після виявлення водія, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документу встановленої форми, а саме, акту на тимчасове затримання транспортного засобу.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення складений з істотними порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, а тому не може бути предметом судового розгляду, та не може бути використаний судом для встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За змістом ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд зобов`язаний встановити ряд обставин: чи було вчинене адміністративне правопорушення, винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Отже, при розгляді справи не встановлено фактичних даних на спростування доводів особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не було долучено будь-яких інших доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі за недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим висновок особи, яка склала протокол, є необґрунтованим належним чином та він суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого такий висновок має суб`єктивний характер та не відповідає вимогам щодо його допустимості та достатності.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що в силу п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

З огляду на викладене та керуючись ст. 130, ст. 247, ст. ст.283, 284 КУпАП, суд, -

постановив:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Світлана ТКАЧОВА