ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/7932/24

Пров. №3/766/5808/24

29.08.2024 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Рябцева М.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Херсонській області, про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний код: б/н, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № ААД 600984 від 17.05.2024 року ОСОБА_1 , 17.05.2024 року о 16.15 год. в м. Херсоні, селище Текстильників, перехрестя вул. Андрія Грабенка та вул. 21 Текстильна, керував транспортним засобом - мопедом HONDA, б/н, в стані алкогольного алкогольного сп`яніння. Огляд проводився зі згоди водія на місці зупинки з застосуванням Alkotest Drager, результат огляду 1,61 проміле, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі по тексту ПДР).

Органами, які склали протокол дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП як керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 вину не визнав, пояснюючи, що він не керував мопедом, а штовхав його задля його ремонту. Мопед був несправний, з непрацюючим двигуном, він навіть не мав ключів від цього мопеду. Про все це він розповідав працівникам поліції, які наказали йому пройти медичний огляд, що він й зробив, хоча й не заперечував, що був в алкогольному спянінні, однак водієм мопеду він не був.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП представниками поліції була обгрунтована наступники дослідженими у судовому засіданні доказами:

-Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 600984 від 17.05.2024;

-чек-тестом алкотестера «Drager Alcotest» від 17.05.2024 , яким встановлено ступінь алкогольного сп`яніння, а саме: 1,61 проміле;

- актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- направленням на медичний огляд водія;

-довідкою інспектора відділу адміністративної практики УПП в Херсонській області ДПП, відповідно до якої ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами;

-відео-файлами з нагрудних відео-реєстраторів поліцейських, з яких вбачається, як ОСОБА_1 котить мопед, сидячи на ньому зверху, штовхаючи його самостійно за допомогою ніг. При цьому на відповідь поліцейських, ОСОБА_1 постійно відповідав, що він не рухався на мопеді, а штовхав його, оскільки мопед є в неробочому стані, в нього навіть не має ключів, двигун в мопеді зламаний, саме тому він котить його відремонтувати. ОСОБА_1 не заперечував факт перебування в алкогольному стані, однак, постійно наполягав, що він не є водієм, оскільки не рухався мопедом.

Оцінюючи наведені докази, судом врахуванню підлягають наступні норми діючого законодавства.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Спираючись на ці положення, а також на практику Європейського суду з прав людини, викладену у рішеннях від 9 червня 2011 р. по справі "Лучанінова проти України", від 30 травня 2013 р. по справі "Малофєєва проти Росії", від 20 вересня 2016 р. по справі "Карелін проти Росії", суд приходить до переконання, що як і у кримінальному провадженні, так і у справі про адміністративне правопорушення, суд, зберігаючи принцип неупередженості і безсторонності судового розгляду, не вправі самостійно, на шкоду особі змінювати формулювання правопорушення, викладене в протоколі про адміністративне правопорушення. Вказане формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналізуючи норми вище приведеного законодавства, суд зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів.

Згідно абз. 3 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.05.2005 № 14, під керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

При цьому, відповідно до приписів п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2021 № 1306 особи, які ведуть мопед прирівнюються до пішоходів.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

За таких обставин керування мопедом пов`язане з його рухом з виконанням функції водія.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Разом з тим, з переглянутого відео, зроблених з боді камер поліцейських, не вбачається, що ОСОБА_1 саме керував транспортним засобом, а не котив його, навпаки, на відео ОСОБА_1 постійно та послідовно притримується позиції, що він не рухався мопедом, а лише штовхав його для того щоб відремонтувати. Тобто, вказаний відеозапис не містить зафіксованого факту руху особи на мопеді з виконанням функції водія.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Отже, в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.23, 33, ст. 130, 247, 250-252,280,283,284КУпАП,-

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

СуддяМ. С. Рябцева