СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/3749/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року суддя Святошинського районного суду м. Києва П`ятничук І.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП не відомий, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 865049 від 03.05.2024 року, водій ОСОБА_1 03.05.2024 року о 03 год. 00 хв., керував автомобілем «Пежо» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Янтарна, 5-В у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер Alcotest 6820», який видав позитивний результат 1,31 % проміле, чим порушив п. 2.9 а ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник - Вознюк В.А. не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. 19.08.2024 року ОСОБА_1 та його захисником Вознюк В.А. до суду було подано письмові пояснення, відповідно до яких просять закрити провадження в справі №759/10283/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Переглянувши диск із відеозаписом з місця події та вивчивши матеріали адміністративної справи, приходжу до наступного висновку.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху України встановлено, що водію заборонено управляти транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або знаходячись під дією наркотичних або токсичних засобів. На вимогу працівника ДАІ водій зобов`язаний пройти у встановленому порядку медичне освідчення для визначення алкогольного сп`яніння ( п. 2.5 Правил).

Згідно ст. 130 КУпАП відповідальність за цією нормою настає, зокрема, у випадку керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, або у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Обставини вчинення ОСОБА_1 даного правопорушення знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи на підставі фактичних даних: протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 865049 від 03.05.2024 року, який підписаний ОСОБА_1 ; роздруківки результатів огляду, проведеного за допомогою приладу «Драгер», відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено наявність алкоголю - 1,31 проміле, яка підписана ОСОБА_1 ; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів який підписаний ОСОБА_1 та відповідно до якого ОСОБА_1 згоден з результатами огляду; відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції № 234917, 472007, відповідно до якого ОСОБА_1 не заперечує щодо вживання алкоголю, не висловлює своєї незгоди з результатами огляду, а також будь-яких неправомірних дій працівників поліції не вказує.

Будь - яких заперечень щодо результатів огляду останній на місце вчинення правопорушення не висловлював.

Вказані докази приймаються до уваги, оскільки вони не викликають сумнівів чи протиріч, підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи відповідно до ст. 280 КУпАП, зокрема, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортним засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Таким чином згідно матеріалів адміністративної справи вищезазначеними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 35, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 21 Кодексу України про адміністративні правопорушення підстав для передачі адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудовому колективу не встановлено.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 , кваліфіковані працівниками поліції вірно та вина водія ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні повністю доведена, оскільки підстав і доказів на підтвердження інших фактів суду надано не було.

При накладені адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , суд враховує, що керування транспортним засобом в стані сп`яніння, є небезпечним і досить поширеним правопорушенням, а накладення стягнення за адміністративне правопорушення передбачене статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення застосовується з метою запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами та має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб.

Враховуючи особу правопорушника, характер правопорушення, суд вважає за необхідне обрати адміністративне стягнення правопорушнику ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. При цьому суд не вбачає підстав для накладення іншого виду стягнення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на час винесення судом рішення становить 605,60 грн., в зв`язку з чим, відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у вказаному розмірі.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 221, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави, судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять ) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суд через районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя: І.В. П`ятничук