Справа №: 272/1260/24
Провадження № 3/272/809/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року

Суддя Андрушівського районного суду Житомирської області Чуб І.А., розглянувши у вікритому судовому засіданні в м.Андрушівка справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

працюючого: в/ч НОМЕР_2 , командир 103 запасної роти, зареєстрованого та проживаючого :

АДРЕСА_1 ,

раніше не притягувався до

адміністративної відповідальності,

за ст. 172-15 ч.2 КУпАП, -

встановив :

Лейтенант ОСОБА_1 , займаючи посаду командира 103 запасної роти військової частини НОМЕР_2 , будучи військовою службовою особою, перебуваючи за місцем розташування підрозділу, недбало ставлячись до військової служби в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст. ст. 11, 14, 16, 111, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з серпня 2024 по 11.11.2024 не забезпечив індивідуально- виховну роботу з підлеглим особовим складом, що призвело до негативної морально-психологічної обстановки у ввіреному підрозділі, так як результат велика кількість випадків СЗЧ - з серпня поточного року вчинили самовільне залишення військової частини НОМЕР_3 військовослужбовці, а у період з 28.10.2024 по 08.11.2024 - 6, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні порушник ОСОБА_1 вину визнав, пояснивши, що подібного допускати не буде, просив застосувати щодо нього усне зауваження, штраф просив не призначати.

Крім визнання вини ОСОБА_1 , його вина у вчиненні зазначеного правопорушення повністю підтверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення № 48 від 11.11.2024 року, згідно якого Лейтенант ОСОБА_1 , займаючи посаду командира 103 запасної роти військової частини НОМЕР_2 , будучи військовою службовою особою, перебуваючи за місцем розташування підрозділу, недбало ставлячись до військової служби в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст. ст. 11, 14, 16, 111, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з серпня 2024 по 11.11.2024 не забезпечив індивідуально- виховну роботу з підлеглим особовим складом, що призвело до негативної морально-психологічної обстановки у ввіреному підрозділі, так як результат велика кількість випадків СЗЧ - з серпня поточного року вчинили самовільне залишення військової частини НОМЕР_3 військовослужбовці, а у період з 28.10.2024 по 08.11.2024 - 6, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.1-9); поясненнями самого порушника ОСОБА_1 (а.с.10-11); листом Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони центрального регіону (а.с.12); інформація щодо випадків СЗЧ (а.с.13-15); інформаційною довідкою (а.с.16-18); доповіддями за фактом самовільного залишення військової частини ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (а.с.19-31); витягом з наказу № 231 від 29.07.2024 року (а.с. 32); службовою характеристикою (а.с. 33).

Таким чином, аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-15 ч.2 КУпАП, повністю та об`єктивно знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду.

Дії ОСОБА_1 кваліфікуються за ст. 172-15 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення вірно, оскільки він, будучи військово службовою особою вчинив недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду.

Призначаючи адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, у відповідності до ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховується характер вчиненого адміністративного правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, його майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною що пом`якшує відповідальність порушника за вчинене адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 34 КУпАП, є щире розкаяння у вчиненому.

Обставин, що обтяжують відповідальність порушника за вчинене адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши обставини скоєння правопорушення та особу порушника ОСОБА_1 , вважаю за необхідне призначити йому адміністративне стягнення передбачене санкцією ст. 172-15 ч.2 КУпАП у виді арешту з утриманням на гауптвахті.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з порушника ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 40-1, 251, 252, 283, 284, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-15 ч.2 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті на строк десять діб.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн. (р/p UA0026001, , отримувач - ГУК у м. Києві / м. Київ/ 22030106, банк отримувача - Казначейство України( ел.адм.подат.).

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд на протязі десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляції.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя:І. А. Чуб