Справа № 333/1631/24
Провадження № 3/3331088/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Кулик В.Б., за участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Лихачова Р.Б., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кіровське, Дніпропетровської області, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , інженера озброєння, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення з протоколом про адміністративне правопорушення № 49 від 21.02.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КпАП України ОСОБА_1 .

Згідно з протоколом старший лейтенант ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді інженера озброєння військової частини НОМЕР_1 26.12.2023 року отримав від начальника логістики - заступника командира військової частини НОМЕР_2 від 21.12.2023 року телеграмне розпорядження № 225/21/238 та наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 26.12.2023 року № 315 (по стройовій частині) про убуття з 26.12.2023 року у відрядження. Під час вручення ОСОБА_1 посвідчення про відрядження від 26.12.2023 року № 413, останній повідомив, що він неспроможний убути у відрядження, мотивуючи це незадовільним станом здоров`я, та що 26.12.2023 року він має пройти діагностичне обстеження МРТ ділянок хребта, згідно з направленням, виданого йому військовою частиною НОМЕР_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Направлення було видане ОСОБА_1 11.11.2023 року, проте старший лейтенант ОСОБА_1 дане обстеження не пройшов з невідомих обставин. Письмові пояснення ОСОБА_1 надавати відмовився, про захворювання свого безпосереднього начальника не повідомив. Фельдшер медичного пункту військової частини НОМЕР_1 головний сержант ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_1 медичних протипоказань за станом здоров`я на момент убуття у відрядження не мав. Після цього, ОСОБА_1 мотивував свою неспроможність убути у відрядження тим, що з 01.01.2024 року у нього запланована перша частина щорічної відпустки під час діє воєнного стану в особливий час.

Зазначено, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КпАП України, а саме, будучи військовою службовою особою недбало ставився до військової служби в умовах особливого періоду.

У судовому засіданні, представник ОСОБА_1 - адвокат Лихачов Р.Б. зазначив, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, так як останній дійсно має проблеми зі здоров`ям, у зв`язку із чим звертався до лікаря і був направлений на обстеження. Умисних дій щодо ухилення від відрядження здійснено не було. Просить провадження у справі закрити.

Надавши юридичну оцінку протоколу та доданим до нього матеріалам, суддя дійшов таких висновків.

Положеннями ч. 2 ст. 7 КУпАП визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАПорган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договорами», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування як джерело права.

У справах «Малофєєва проти Росії»(«Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Виходячи з обставин, які зазначені в протоколі № 49 від 21.02.2024 року, ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме «недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах дії воєнного стану в особливий період».

Диспозиція ст. 172-15 КУпАП визначає склад правопорушення: недбале ставлення військової службової особи до військової служби, ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачено діяння визначене в ч. 1 цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду. Обов`язковою суб`єктивною ознакою складу адміністративного правопорушення є наявність вини в діях особи.

Згідно п. 3 розділу 3 Наказу «Про затвердження Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України» № 608 від 21.11.2017 року встановлено, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування). Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акту службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.

Відповідно до п. 13 розділу 3 Наказу «Про затвердження Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України» встановлено, що службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). В окремих випадках цей строк може бути продовжений командиром (начальником), який призначив службове розслідування або старшим командиром (начальником), але не більше ніж на один місяць. Загальний строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців.

Згідно з п. 15 розділу 3 Наказу «Про затвердження Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України», у разі призначення службового розслідування старшим командиром (начальником) про це письмово повідомляється заінтересований підлеглий за службовою підпорядкованістю командир (начальник), який у разі незавершення раніше призначеного службового розслідування скасовує свій наказ про призначення службового розслідування.

Судом досліджені письмові докази по справі, а саме: протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 від 21.02.2024 року, № 49, відносно ОСОБА_1 ; наказ командира військової частини НОМЕР_2 № 1176 від 30.12.2023 року; акт службового розслідування № 63/1673/5 від 26.01.2024 року; рапорт командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 від 26.12.2023 року; пояснення ОСОБА_3 від 02.12.2023 року (військова частини НОМЕР_2 ), ОСОБА_5 від 02.01.2024 року (військова частини НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 від 02.01.2024 року (військова частини НОМЕР_1 ), посвідчення про відрядження ОСОБА_1 № 431 від 26.12.2023 року, службова характеристика ОСОБА_1 , медична характеристика ОСОБА_1 .

Суддя звертає увагу, що у справі відсутній наказ про закінчення службового розслідування, при цьому на жодному з наказів, відсутні дані про ознайомлення ОСОБА_1 з ними, а відповідно й позначення дати такого ознайомлення, якщо воно мало місце.

Всупереч зазначеним вимогам закону в протоколі про адміністративне правопорушення № 49 від 21.02.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КпАП України ОСОБА_1 не зазначено час вчинення ним адміністративного правопорушення, що є суттєвим недоліком та перешкоджає розгляду справи по суті, унеможливлюючи дослідження протоколу.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, що являє собою сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП України, характеризується недбалим ставленням військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17.07.1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції». Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумних сумнівом.

Таким чином, судом встановлено відсутність даних про ознайомлення ОСОБА_1 з наказами командира військової частини. Крім того, з медичної характеристики вбачається, що з 30.10.2023 року ОСОБА_1 мав незадовільний стан здоров`я, у період з 01.11.2023 року по 10.11.2023 року взагалі перебував на стаціонарному лікуванні. 11.11.2023 року отримав направлення у кабінет МРТ, після обстеження 26.12.2023 року був направлений на консультацію до лікаря військової частини, 30.12.2023 року був консультований нейрохірургом, який рекомендував курс реабілітації в умовах стаціонару.

Тобто, суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме вини ОСОБА_1 суддя не вбачає.

Згідно зі ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.

Оскільки достатніх доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення не встановлено, а сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, складений з порушенням норм закону, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не доводить безумовно та беззаперечно вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 247, 251, 279, 280, 283-285 КпАП України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 175-12 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик