ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2656/24 Номер провадження 33/814/863/24Головуючий у 1-й інстанції Лизенко А. В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Делії В`ячеслава Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 05 червня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 05 червня 2024 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 09.03.2024 року, близько 21:40, в м. Полтаві по вул. Київське шосе, 98/2, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискових маячків синього і червоного кольору та спеціального звукового сигналу, переслідування здійснювалося на службовому авто, чим порушив вимоги п.п. 2,4, 8.9Б ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-1 КУпАП.

При цьому водійкерував автомобілем Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі. Таким чином ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник Делія В.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити.

Вважає неналежним доказом долучений до справи відеозапис з бодікамери №468867, оскільки протокол не містить посилань на зазначений технічний засіб.

Стосовно запису з іншої бодікамери, №470387, останній є неповним та містить кориговані частини, що виключає його належність.

Також вказує на відсутність в матеріалах справи направлення водія на огляд до медичного закладу.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, за які він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами в даній справі є:

постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 121-3, ч.1 ст. 126 КУпАП,

протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №629095 від 09.03.2024 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП щодо ОСОБА_1 ,

протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №629095 від 09.03.2024 за ч. 1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 ,

висновок КП ПОЦТЗ Полтавської обласної ради щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння,

записи з бодікамери працівника поліції та відеореєстратора,

акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не доводять факт відсутності в діях притягнутого ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень та не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції.

Крім того, із змісту поданої апеляційної скарги вбачається лише незгода з притягненням водія до відповідальності за ст. 130 КУпАП, тоді як висновки суду першої інстанції щодо скоєння останнім правопорушення за ч.1 ст. 122-1 КУпАП - фактично апелянтом не оскаржуються.

Так, за нормативним визначенням ст. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вже зазначено вище адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає вразі якщо особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння.

З долученого до матеріалів справи відеозапису з відеореєстратора поліцейського авто вбачається намагання працівників поліції зупинити автомобіль Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом ввімкнення проблискових маячків, звукового сигналу та блокування авто службовим автомобілем, на що останній здійснює маневр об`їзду поліцейського автомобіля та заїжджає на територію стоянки до магазину.

Після зупинки транспортного засобу та під час спілкування з водієм, поліцейський повідомляє водія словами «Від вас тягне алкоголем сильно» (21:46 год.).

На прохання поліцейського надати водійське посвідчення чи документи, що посвідчують особу, водій відмовився, на що його було попереджено про проведення примусової поверхневої перевірки та буде застосовано фізичну силу, на що він відповів «застосовуйте» та в чергове відмовився від надання необхідних для перевірки документів.

Після застосування кайданок та вилучення документів, особу водія було встановлено як ОСОБА_1 .

В подальшому водія з його згоди було доставлено до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Після проходження огляду в медичному закладі результат виявився позитивним 1,41% проміле, що в 7 разів перевищує допустиму норму.

Вказані обставини стали підставою для складання лікарем-наркологом висновку щодо результатів медичного огляду водія ОСОБА_1 та складання працівником поліції протоколу про адмінправопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що долучені до матеріалів справи докази в своїй сукупності доводять факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та не були спростовані під час розгляду справи.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на не внесення до протоколу про адміністративне правопорушення номеру однієї з службових бодікамер, на яку здійснювався відеозапис, не є тією обставиною, яка в розумінні положень ст. 247 КУпАП виключає адміністративне провадження та наявність вини в діях водія ОСОБА_1 .

Щодо неналежності як доказу долученого до матеріалів справи відеозапису з іншої бодікамери, який на думку апелянта є неповним, а відтак підлягає виключенню з сукупності доказів апеляційний суд зауважує, що весь перебіг подій, з моменту переслідування автомобіля, до проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі і до складання протоколу, було в повному обсязі, безперервно зафіксовано на іншу службову бодікамеру, відеозаписи якої приєднані до матеріалів справи та яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку відповідно до вимог ст. 251 КУпАП.

Безпідставними є посилання апелянта на відсутність в матеріалах справи направлення на огляд водія до медичного закладу, оскільки виписане направлення в разі проходження водієм огляду на стан сп`яніння залишається в закладі охорони здоров`я, а в разі відмови водія від проходження - долучається до матеріалів справи. В даному випадку, оскільки ОСОБА_1 пройшов огляд в закладі охорони здоров`я, відповідне направлення, як підстава для проведення такого огляду, знаходиться в медичному закладі.

Як зазначалося вище, доводів які-б спростовували причетність водія до скоєння правопорушення за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП апелянтом не наведено.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Делії В`ячеслава Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 05 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна