Провадження №3/521/1876/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Бодрухіної К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

19.12.2023 року у відношенні ОСОБА_1 , співробітниками Управління патрульної поліції в Одеській області було складено протокол серії ААД № 731521 від 19.12.2023 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до даного протоколу, 19.12.2023 року, о 12 годині 25 хвилин, за адресою: вул. Бугаївська, 46, м. Одеса, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Fiat Qubo, д.н.з. НОМЕР_2 , виконуючи поворот ліворуч з вул. Бугаївська на вул. Середня, не дав дорого автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку прямо, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Toyota Prius, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим водій ОСОБА_1 порушив п. 16.13 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306.

У відкритому судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник заперечували щодо вини ОСОБА_1 у вчиненні ДТП, просили провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

22 лютого 2024 року представник ОСОБА_1 подала до суду письмові пояснення, в яких зазначила, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 731521 складений 19.12.2023 року не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Так, як вбачається з протоколу, в ньому зазначено, що ОСОБА_1 порушено п. 16.13 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 16.13. ПДР «Нерегульовані перехрестя» п. 16 «Проїзд перехресть» перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

За таких обставин, як вбачається з Правил дорожнього руху, п. 16.13 ПДР порушення якого співробітниками патрульної поліції кваліфіковано дії ОСОБА_1 , регулює проїзд автомобіля саме на нерегульованому перехресті. Разом з тим, як вбачається із фото та відео, що додаються до цих пояснень, а також із самої схеми ДТП, перехрестя на якому відбулося зіткнення має світлофори тобто є регульованим. Так, дії ОСОБА_1 не можуть бути кваліфіковані як порушення п. 16.13. ПДД оскільки, вказаний пункт не може бути порушений учасником дорожньо-транспортної пригоди на регульованому перехресті.

З урахуванням викладеного вище, представник ОСОБА_1 вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути належними та допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення, оскільки не містить суті адміністративного правопорушення, а саме які норми ПДД на регульованому перехресті було порушено.

Згідно із п. 8.10 ПДР у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів. Пунктом 8.11 ПДР передбачено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Представник ОСОБА_1 зазначила, шо останній розпочав рух на зелене миготливе світло світлофору та, з урахуванням дорожньої обстановки, водій не зміг би зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 ПДР України, не вдаючись до екстреного гальмування, тому він продовжив рух далі, забезпечуючи при цьому безпеку дорожнього руху, що відповідає вимогам п. 8.11 ПДР України, та повністю узгоджується з правовою позицією Верховного суду у Постанові від 29.07.2019 року по справі № 751/4088/17.

Також зазначила, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутній відеозапис з ПВР 471441, 474913, який у якості доказу вказаний у протоколі. З огляду на зазначене вище, матеріали справи про адміністративне правопорушення, містять не вірну кваліфікацію дій особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у матеріалах справи відсутній відеозапис, який згідно даних протоколу додається до нього.

Проаналізувавши докази в їх сукупності, та давши їм оцінку, суд вважає що в діях ОСОБА_1 не вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у вигляді порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Вирішуючи питання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як визначено п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до п. 16.1 «Правил дорожнього руху» перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема схеми місця ДТП, перехрестя вул. Бугаївська та вул. Середня в м. Одеса є регульованим.

Як вбачається з протоколу серії ААД № 731521 від 19.12.2023 року , о 12 годині 25 хвилин, за адресою: вул. Бугаївська, 46, м. Одеса, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Fiat Qubo, д.н.з. НОМЕР_2 , виконуючи поворот ліворуч з вул. Бугаївська на вул. Середня, не дав дорого автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку прямо, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Toyota Prius, д.н.з. НОМЕР_3 , чим водій ОСОБА_1 порушив п. 16.13 «Правил дорожнього руху».

Відповідно до п. 16.13. ПДР «Нерегульовані перехрестя» п. 16 «Проїзд перехресть» перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Тобто, приписи п. 16.13. ПДР регулють правила проїзду нерегульованих перехресть. Кваліфікуючою ознакою адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП за недотримання вимог п. 16.13. ПДР є місце ДТП, а саме недотримання правил проїзду «нерегульованих перехресть».

Разом із цим, в сулу п. 16.6. ПДР «Регульовані перехрестя» п. 16 «Проїзд перехресть» повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Суд погоджується з доводами представника ОСОБА_1 що, поліцейськими не встановили всіх обставин при складанні адміністративних матеріалів.

Таким чином, дії ОСОБА_1 при оформленні адміністративних матеріалів було помилково кваліфіковано за п. 16.13. ПДР замість п. 16.6. ПДР.

Суд також бере до уваги, що відповідно до схеми місця ДТП, світлофорний об`єкт на момент вчинення ДТП працював.

Суд також звертає увагу, що суд при розгляді справи не може кваліфікувати дії ОСОБА_1 за п. 16.6. ПДР, оскільки в протоколах зазначена кваліфікація за п. 16.13. ПДР, а притягнення особи за іншого частиною статті, ніж їй інкримінована не допускається, оскільки суддя здійснює судовий розгляд виключно в межах складеного протоколу (ч. 3 ст. 337 КПК України).

У зв`язку із вищевикладеним, суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 за № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Отже, згідно з вимогами ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 24, 124, 247, 266, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ю.В. Тополева