"12" вересня 2024 р. Справа № 363/509/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею було призначено суддю ОСОБА_2 .

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 017834 від 29.01.2024 року вбачається, що 29.01.2024 року о 00 год. 03 хв. у м. Вишгород Київської області на вул. Набережна, 6ж, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Toyota, державний номерний знак НОМЕР_1 , був виявлений працівниками поліції з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

З метою встановлення факту перебування у стані алкогольного сп`яніння працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку. ОСОБА_1 добровільно погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу. Результат огляду позитивний, стан алкогольного сп`яніння 1,37 проміле.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9А ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, висловив заперечення проти складеного протоколу про адміністративне правопорушення та проти притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, просив провадження у справі відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення. В обґрунтування своїх заперечень ОСОБА_1 надав пояснення наступного змісту.

29.01.2024 року о 00 год. 03 хв. ОСОБА_1 разом зі своїм товаришем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на автомобілі Toyota, державний номерний знак НОМЕР_1 , поверталися до місця свого проживання з Донецької області, куди вони відвозили гуманітарну допомогу. ОСОБА_1 у судовому засіданні особисто підтвердив, що керування автомобілем Toyota, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснював саме він, а ОСОБА_3 перебував на пасажирському сидінні. ОСОБА_1 також зазначив, що ОСОБА_3 не міг здійснювати керування транспортним засобом, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння на той момент.

У момент здійснення руху у м. Вишгород Київської області на вул. Набережній автомобіль Toyota, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції. При спілкуванні працівники поліції зазначили, що всередині автомобіля відчувається запах алкоголю. ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції про те, що його товариш ОСОБА_3 незадовго до цього вживав алкогольні напої, а тому запах алкоголю відчувається саме від нього. Натомість факт свого перебування у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 заперечив, зазначивши працівникам поліції, що останній раз вживав алкогольні напої напередодні 28.01.2024 року, і що з цього моменту пройшла майже ціла доба. Не зважаючи на це, працівники поліції повідомили про наявність у них підозри щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з цим запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу.

Як пояснив ОСОБА_1 , він добровільно погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Перед проведенням огляду працівники поліції показали ОСОБА_1 запакований мундштук приладу, відкрили упакування, вставили у спеціальний технічний засіб, після чого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 підтвердив, що результат огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу був позитивний, стан алкогольного сп`яніння 1,37 проміле. ОСОБА_1 також підтвердив, що був особисто ознайомлений з результатами проведеного огляду, зокрема, працівниками поліції було продемонстровано та озвучено показники приладу за результатами огляду.

Після проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, як слідує з пояснень ОСОБА_1 , він дійсно не заперечував проти результатів проведеного огляду за допомогою спеціального технічного засобу. Однак, як пояснив ОСОБА_1 , він погоджувався саме з показниками приладу, за допомогою якого було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння, а не з фактом перебування у стані алкогольного сп`яніння. Працівники поліції дійсно пропонували ОСОБА_1 пройти повторний огляд на стан алкогольного сп`яніння у спеціальному медичному закладі, але при цьому працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що результат огляду в медичному закладі буде тотожним результату огляду на місці зупинки транспортного засобу, у зв`язку з чим немає сенсу їхати до лікарні. Внаслідок цього ОСОБА_1 відмовився від проходження повторного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. ОСОБА_1 висловлював працівникам поліції свої заперечення щодо факту його перебування у стані алкогольного сп`яніння, але працівниками поліції було проігноровано заперечення, умисно не зафіксовано їх, зокрема, на відеозаписі з нагрудної камери, що призвело до фабрикації проти нього цієї справи.

У подальшому, як зазначив ОСОБА_1 , працівники поліції склали відносно нього матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 дійсно ознайомлювався з усіма матеріалами, ставив підпис у протоколі, акті огляду на стан сп`яніння, чеці тесту на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу. У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що підписи на всіх документах ставив тільки для того, щоб працівники поліції скоріше його відпустили додому.

Після складання адміністративних матеріалів, як зауважив ОСОБА_1 , він повернувся до автомобіля Toyota, державний номерний знак НОМЕР_1 , сів за його кермо та у супроводі поліцейських поїхав до своєї знайомої ОСОБА_4 , яка мешкає у м. Вишгород Київської області на вул. Кургузова. По приїзду на вказане місце ОСОБА_4 написала працівникам поліції розписку щодо отримання автомобіля Toyota, державний номерний знак НОМЕР_1 , сіла за кермо вказаного транспортного засобу та повезла ОСОБА_1 додому.

Таким чином, ОСОБА_1 підтвердив факт керування транспортним засобом, факт вживання алкогольних напоїв напередодні, однак заперечив факт перебування у стані алкогольного сп`яніння, зазначивши, що він не був згоден з результатами огляду проведеного на місці зупинки транспортного засобу.

На додаток до цього, захисник ОСОБА_1 адвокат Александров Д.О. під час судового розгляду додав, що мундштук, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, має суттєві зовнішні й внутрішні конструктивні та технологічні відмінності від оригінальних мундштуків Drager Alcotest Mouthpieces Standart, які пройшли всі необхідні перевірки та дозволені до використання. Вказану відмінність захисник ОСОБА_5 пояснив відсутністю на мундштуку, що використовувався поліцією, такого елементу конструкції трубки як обмежувач/виштовхувач, що є обов`язковим елементом конструкції оригінальних мундштуків, що виробляються компанією Drager та дозволені до використання разом зі спеціальним технічним засобом. Використання неоригінального мундштука призвело до порушення чинного законодавства та отримання працівниками поліції недостовірних результатів огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Крім того, захисником Александровим Д.О. було зазначено, що з наявних матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу, внаслідок чого мав бути доставлений працівниками поліції до медичного закладу, що, однак, працівниками поліції не було зроблено. Працівниками поліції направлення на огляд до медичного закладу у присутності ОСОБА_1 не складалося та не підписувалося, а наявні у матеріалах справи акт огляду та направлення не підписані працівниками поліції, внаслідок чого не мають статусу документа. У той же час, захисником зазначено, що наявність направлення у матеріалах справи свідчить про те, що ОСОБА_1 був не згоден з результатами проведеного огляду, а тому мав бути доставлений працівниками поліції до медичного закладу. Крім того, захисник ОСОБА_5 зазначив, що огляд на місці зупинки транспортного засобу проводився у присутності лише одного свідка, за відсутності повної та безперервної відеофіксації, що є порушенням вимог ст. 266 КУпАП. Крім того, захисником було вказано на невідповідність номеру приладу спеціального технічного засобу, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 так, у акті та направленні міститься інформація щодо приладу ARLG 0441, у протоколі посилання на номер приладу взагалі відсутнє, а чек тесту містить відомості щодо іншого приладу ARLJ 0441.

Також захисником вказано на те, що перед проведенням огляду ОСОБА_1 працівниками поліції всупереч вимогам інструкції з експлуатації технічного приладу не було проведено контрольний забір повітря, що також призвело до отримання недостовірних результатів огляду. У підсумку захисником також зазначено про те, що ОСОБА_1 не відсторонявся від керування транспортними засобами, що також є порушенням вимог ст. 266 КУпАП.

З урахуванням вищевикладеного, захисником Александровим Д.О. також заявлено клопотання про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

У судове засідання також викликалися та з`явилися працівники поліції Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, які здійснювали складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення капітан поліції ОСОБА_6 та старший лейтенант поліції ОСОБА_7 . У своїх поясненнях працівники поліції зазначили, що 29.01.2024 року о 00 год. 03 хв. у м. Вишгород на перехресті проспекту Шевченко вул. Набережна, ними під час добового чергування було зупинено автомобіль Toyota, державний номерний знак НОМЕР_1 . Причиною для зупинки транспортного засобу було порушення режиму комендантської години. Працівниками поліції було встановлено, що за кермом автомобіля перебував водій ОСОБА_1 , а поруч з ним на передньому пасажирському сидінні сидів інший чоловік. У процесі спілкування ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що він разом зі своїм товаришем є волонтерами та їдуть додому здалеку. У свою чергу, при спілкуванні, працівниками поліції виявлено в ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння різкий запах алкоголю з порожнини рота. На запитання працівників поліції ОСОБА_1 підтвердив факт вживання алкогольних напоїв. У зв`язку з цим працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу. Працівники поліції також зазначили, що повідомляли ОСОБА_1 про можливість проходження огляду у медичному закладі, зокрема, у разі якщо він буде не згоден з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу, а також роз`яснювали, що висновок лікаря є більш точним. Однак ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у медичному закладі та засвідчив свою готовність проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу.

Перед проведенням огляду працівники поліції дали ОСОБА_1 запакований мундштук спеціального технічного засобу. ОСОБА_1 особисто розкрив мундштук та передав працівникам поліції, підтвердивши тим самим можливість проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Був зроблений контрольний забір повітря, після цього проведений огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу. Результат огляду був позитивний, стан алкогольного сп`яніння 1,37 проміле. ОСОБА_1 був особисто ознайомлений з результатами проведеного огляду, однак жодних заперечень чи зауважень щодо процедури проведення огляду чи результатів проведеного огляду у ОСОБА_1 не було. Від проходження повторного огляду в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, однак при цьому і не заперечував проти результатів огляду, проведеного на місці зупинки автомобіля.

Працівники поліції пояснили, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводився у присутності одного свідка. Забезпечити участь двох свідків для процедури проведення огляду на стан сп`яніння у працівників поліції не було можливості, оскільки була комендантська година і людей на вулиці не було. Однак при цьому огляд на стан сп`яніння супроводжувався безперервним відеозаписом, який було передано до відділу адміністративної практики. Причини, через які суду було надано не весь зроблений відеозапис, працівникам поліції не відомі.

На додаток до цього, працівники поліції у судовому засіданні пояснили, що Акт огляду на стан сп`яніння та Направлення на огляд є документами, що вміщені на одному папері та зроблені одним бланком. Тому працівниками поліції завжди заповнюється як Акт огляду на стан сп`яніння, так і Направлення на огляд, навіть якщо водій до медичного закладу не направлявся та не доставлявся. Працівники поліції підтвердили, що ОСОБА_1 до медичного закладу не направлявся та не доставлявся, оскільки був згоден з результатами огляду проведеного за допомогою спеціального технічного засобу, проведення повторного огляду у медичному закладі не вимагав та від проходження такого відмовився. У зв`язку з цим направлення на огляд ОСОБА_1 не вручалося, хоча і було заповнено працівниками поліції. З Актом огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить підпис ОСОБА_1 . Відсутність підпису посадової особи, яка склала Акт огляду та Направлення, в той час коли там зазначено і посада, і звання, і прізвище поліцейського, що складав дані документи, працівники поліції пояснили людським фактором.

Крім того, працівники поліції зазначили, що для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу ними використовується спеціальний технічний засіб Drager Alcotest 6820, прилад ARLJ 0441. Працівниками поліції не заперечувалася можливість існування розбіжності у правильному написанні серії приладу, однак цю помилку працівники поліції пояснили недосконалим знанням англійської мови та алфавіту. В аспекті цього працівники поліції додали, що для проведення огляду водіїв на стан сп`яніння використовуються оригінальні належним чином упаковані мундштуки, які видаються ним відділенням поліції.

Також, працівники поліції зазначили, що після складання відносно ОСОБА_1 адміністративних матеріалів, останній попросив підвезти його до вул. Кургузової у м. Вишгород Київської області, де проживала його знайома, щоб передати їй транспортний засіб. ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортними засобами. У зв`язку з цим поліцейський ОСОБА_7 особисто сів за кермо автомобіля ОСОБА_1 , та поїхали за вказаною адресою. Керування автомобілем у той момент з дозволу ОСОБА_1 здійснював працівник поліції. Після цього працівники поліції передали автомобіль знайомій ОСОБА_1 , яка відвезла його додому.

У судове засідання викликався та з`явився свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в своїх показаннях зазначив, що знає ОСОБА_1 приблизно 5 років, товаришує з ним, неприязних стосунків немає.

У своїх показаннях свідок ОСОБА_3 підтвердив, що 29.01.2024 року разом з ОСОБА_1 на автомобілі Toyota, державний номерний знак НОМЕР_1 , їхали з м. Запоріжжя до м. Вишгород. За кермом вказаного автомобіля був ОСОБА_1 , а ОСОБА_3 сидів на передньому пасажирському сидінні. Приблизно за 7 хвилин до комендантської години їх автомобіль у м. Вишгород зупинили працівники поліції. При спілкуванні працівники поліції зазначили, що відчувають запах алкоголю. ОСОБА_3 у своїх показаннях зазначив, що запах алкоголю міг йти від нього, оскільки він протягом всього вечора 29.01.2024 року вживав алкогольні напої та дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння. Разом з тим, у своїх показаннях ОСОБА_3 зазначив, що при ньому ОСОБА_1 алкогольні напої 29.01.2024 року не вживав, ОСОБА_3 не бачив, щоб ОСОБА_1 вживав алкогольні напої перед тим, як сісти за кермо автомобіля чи в процесі цього. Крім того, ОСОБА_3 підтвердив, що напередодні 28.01.2024 року ОСОБА_1 дійсно вживав алкогольні напої, однак після цього пішов відпочивати і майже через добу сів за кермо автомобіля.

Як зазначив ОСОБА_3 , працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Для цього ОСОБА_1 разом з працівниками поліції пішли до службового автомобіля поліції, що стояв через дорогу, а ОСОБА_3 у цей час залишився біля автомобіля Toyota, державний номерний знак НОМЕР_1 , дорогу не переходив. ОСОБА_3 підтвердив, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу. Протягом всієї процедури ОСОБА_3 до них не підходив, дорогу не переходив, споглядав здалеку. Однак при цьому ОСОБА_3 зазначив, що чув як ОСОБА_1 не погодився з результатами проведеного огляду, пояснивши, що на той момент на вулиці було тихо і він все чув. Однак при цьому що сказали працівники поліції на заперечення ОСОБА_1 свідок ОСОБА_3 зазначив, що не пам`ятає, а також вказав, що не чув, щоб працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд у лікарні та щоб ОСОБА_1 просив доставити його до медичного закладу для проходження повторного огляду.

Свідок ОСОБА_3 також зазначив, що не пам`ятає чи давали працівники поліції ОСОБА_1 підписувати документи, складені за результатами проведеного огляду. Коли складання матеріалів справи закінчилося, ОСОБА_1 повернувся до автомобіля Toyota, державний номерний знак НОМЕР_1 , сів за кермо, і разом з ОСОБА_3 . у супроводі поліцейських поїхали до ОСОБА_4 з невідомих для ОСОБА_3 причин. ОСОБА_4 вийшла з будинку, поспілкувалася з працівниками поліції, після чого останні поїхали. Після цього ОСОБА_4 сіла за кермо автомобіля Toyota, державний номерний знак НОМЕР_1 , та відвезла ОСОБА_1 і ОСОБА_3 за місцем їх проживання.

У судове засідання викликалася та з`явилася свідок ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка в своїх показаннях зазначила, що знає ОСОБА_1 протягом 3 років, товаришує з ним, має з ним гарні стосунки.

У своїх показаннях свідок ОСОБА_4 також зазначила, що 29.01.2024 року вночі їй зателефонував ОСОБА_1 та запитав чи може вона підійти до них, оскільки його зупинили працівники поліції. Після цього ОСОБА_1 повідомив, що він під`їде до місця її проживання і попросив ОСОБА_4 спуститися на вулицю. ОСОБА_1 приїхав до місця проживання ОСОБА_4 за кермом автомобіля Toyota, державний номерний знак НОМЕР_1 , а за ним приїхали працівники поліції на службовому автомобілі. Працівники поліції запропонували ОСОБА_4 забрати автомобіль ОСОБА_1 , на що вона погодилася та під диктування працівника поліції написала відповідну розписку. Після цього ОСОБА_4 відвезла ОСОБА_1 додому на автомобілі Toyota, державний номерний знак НОМЕР_1 . Зі слів ОСОБА_1 , свідку ОСОБА_4 відомо, що ОСОБА_1 зупинили працівники поліції, почули від нього запах алкоголю, запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, однак не погодився з тим, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

У судове засідання викликався свідок ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв, клопотань від нього не надходило. Учасники справи не заперечували проти проведення судового розгляду за відсутності вказаного свідка.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені обставини встановлюються у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Зі змісту ст. 284 КУпАП вбачається, що одним з можливих наслідків розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення є притягнення особи до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд звертає увагу, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення є одним з найсуворіших наслідків вирішення справи про адміністративне правопорушення, оскільки внаслідок накладення стягнення особа зазнає негативних наслідків особистого, майнового чи організаційного характеру, що безумовно призводить до втручання у сферу її особистих прав, свобод та законних інтересів. Внаслідок цього рішення суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності має бути достатнім чином обґрунтованим для забезпечення правомірності та пропорційності втручання у сферу особистих прав особи, якого вона зазнає внаслідок накладення на неї стягнення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути правомірним результатом розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення, якщо судом у встановленому законодавством порядку шляхом дослідження належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів буде встановлено факт вчинення діяння, що відповідно до чинного законодавства містить ознаки складу адміністративного правопорушення, а також вину особи у вчиненні такого діяння.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

З метою встановлення факту перебування водія у стані алкогольного сп`яніння у п. 2.5 ПДР України зазначається, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За порушення вищезазначених вимог ПДР України ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З аналізу диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що об`єктивна сторона такого адміністративного правопорушення містить діяння, яке, зокрема, полягає у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому у п. 27 ППВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 зазначається, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Враховуючи вищезазначені вимоги повного та всебічного дослідження обставин, фактів вчинення адміністративного правопорушення, то суд доходить до висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, повинні містити належні, допустимі, достовірні та достатні докази факту керування особою транспортним засобом, тобто виконання нею функцій водія під час руху такого засобу. Такий факт встановлюється на основі будь-яких відомостей, які відповідно до чинного законодавства можуть вважатися доказами.

Одночасно з цим відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП особа, яка здійснює керування транспортним засобом, перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Тобто поруч з керуванням транспортним засобом повинен бути доведений факт, що особа, яка керувала транспортним засобом, перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначається у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі по тексту Інструкція № 1452/735), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду від 17.12.2008 № 1103 (далі по тексту Порядок № 1103).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, можливо лише за умови, якщо судом під час судового розгляду на основі належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів буде встановлено, що особа, яка здійснювала керування транспортним засобом, перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом суд вважає за необхідне зазначити наступне.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 017834 від 29.01.2024 року слідує, що складовою частиною інкримінованого ОСОБА_1 обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є факт здійснення ним 29.01.2024 року о 00 год. 03 хв. у м. Вишгород Київської області на вул. Набережна, 6ж, керування транспортним засобом марки Toyota, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Під час судового розгляду ОСОБА_1 безпосередньо підтвердив факт керування вказаним автомобілем у вказаному місці та у вказаний час. Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом також вбачається та підтверджується з показань допитаних свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Крім того, у матеріалах справи наявний DVD-R диск (а.с. 10), на якому містяться три файли з відеозаписами: «0000000__0039» тривалістю 03 хв. 24 сек., «0000000__0032» тривалістю 02 хв. 35 сек., «0000000__0033» тривалістю 04 хв. 24 сек. Всі відеозаписи зроблені на нагрудну камеру працівника поліції, обставини та події, зафіксовані на відеозаписах, за датою, часом та місцем узгоджуються з тими, що розглядаються в межах даної справи.

З перших двох відеозаписів судом підтверджено, що 29.01.2024 року о 00 год. 03 хв. у м. Вишгород Київської області на вул. Набережній працівниками поліції було зупинено автомобіль Toyota, державний номерний знак НОМЕР_1 . За кермом вказаного автомобіля перебував ОСОБА_1 , який і здійснював безпосереднє керування транспортним засобом та його зупинку на вимогу працівника поліції, а на передньому пасажирському сидінні знаходився свідок ОСОБА_3 . При спілкуванні з працівниками поліції ОСОБА_1 підтвердив факт керування транспортним засобом, зазначивши, що їде зі сходу держави, де виконував волонтерську місію. Крім того, перед проведенням огляду ОСОБА_1 на запитання працівників поліції також підтвердив факт керування вказаним транспортним засобом.

Враховуючи, що учасники судового провадження не заперечували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а підтвердили цей факт у своїх показаннях та поясненнях, враховуючи, що факт керування транспортним засобом безпосередньо підтверджується з досліджених матеріалів справи, суд вважає доведеним, що 29.01.2024 року о 00 год. 03 хв. у м. Вишгород Київської області на вул. Набережна ОСОБА_1 здійснював керування автомобілем Toyota, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У свою чергу у п. 3 цього ж розділу цієї ж Інструкції зазначається, що ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 6, 7 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Конкретний порядок проведення поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу визначається у Розділі ІІ Інструкції № 1452/735.

Таким чином суд приходить до висновку, що чинним законодавством передбачено конкретний порядок проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, що у свою чергу передбачає конкретний алгоритм дій працівників поліції у разі встановлення наявності у водія транспортного засобу передбачених чинним законодавством ознак алкогольного сп`яніння. Вказаний алгоритм передбачає першочергове проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції за допомогою спеціального технічного засобу, а вже у разі незгоди особи на проходження такого огляду чи висловлення нею заперечень щодо результатів такого огляду, то огляд на стан сп`яніння проводиться у спеціальному медичному закладі, направлення та доставлення до якого водія забезпечується працівниками поліції.

За результатами дослідження відеозаписів «0000000__0039», «0000000__0032», «0000000__0033», що містяться у файлах на DVD-R диску (а.с. 10), судом встановлено, що після зупинки автомобіля Toyota, державний номерний знак НОМЕР_1 , працівниками поліції виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота. При цьому на запитання працівників поліції щодо вживання алкогольних напоїв свідок ОСОБА_3 повідомляє, що він вживав алкогольні напої, у зв`язку з чим може відчуватися запах алкоголю. Однак ОСОБА_1 при цьому факту вживання алкогольних напоїв не заперечив.

На вимогу працівника поліції ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу. Перед проходженням огляду працівниками поліції надано ОСОБА_1 запаковані мундштуки спеціального технічного засобу, ОСОБА_1 особисто обрав один з упакованих мундштуків, перевірив цілісність його упакування, після чого розпакував та передав працівникам поліції, які встановили трубку у прилад. З відеозапису вбачається, що після встановлення трубки прилад засвідчує можливість проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, на дисплеї технічного засобу відображається напис «готов».

Як вбачається з відеозаписів, огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводився у присутності одного свідка, яким ймовірно є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , письмові пояснення якого містяться у матеріалах справи (а.с. 4) та допитати якого у судовому засіданні не виявилося за можливе. При цьому з відеозаписів вбачається, що свідок ОСОБА_3 взагалі відсутній на місці події, поруч з місцем проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не перебуває.

З відеозаписів вбачається, що результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння є позитивним, стан алкогольного сп`яніння 1,37 проміле. Працівниками поліції роз`яснено ОСОБА_1 , що отриманий результат огляду свідчить про перевищення допустимої норми та порушення вимог ПДР України, а також роз`яснено, що у випадку, якщо ОСОБА_1 не погоджується з результатами проведеного огляду, то він може бути доставлений до медичного закладу для проведення більш детального медичного обстеження. Однак ОСОБА_1 погоджується з результатами огляду проведеного на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу та відмовляється від проходження повторного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

У подальшому працівниками поліції було складено відносно ОСОБА_1 матеріали справи про адміністративне правопорушення, ознайомлено зі змістом протоколу, роз`яснено суть вчиненого правопорушення, надано можливість написати пояснення, заперечення чи зауваження. Як вбачається з відеозаписів, ОСОБА_1 особисто написав пояснення до протоколу, в яких підтвердив факт вживання алкогольних напоїв напередодні. Крім того, працівниками поліції було ознайомлено ОСОБА_1 зі змістом чеку тесту, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу, а також зі змістом актом огляду. У процесі ознайомлення зі складеними документами ОСОБА_1 особисто їх підписав. Будь-яких зауважень, заперечень щодо факту перебування у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не висловлював. Навпроти, протягом всього часу, що зафіксований на відеозаписах, ОСОБА_1 поводить себе спокійно, спілкується з працівниками поліції без будь-якого тиску, агресії та примусу, добровільно підписує складені документи, погоджується з усіма діями працівників поліції.

Таким чином, на долучених до матеріалів справи відеозаписах з нагрудної камери працівників поліції судом встановлено підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, факт добровільної згоди ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, позитивний результат огляду на стан сп`яніння 1,37 проміле, відсутність у ОСОБА_1 будь-яких заперечень проти процедури та результатів проведеного огляду, а також відмову ОСОБА_1 від проходження повторного огляду на стан алкогольного сп`яніння у спеціальному медичному закладі. Крім того, з відеозаписів судом встановлено відсутність у ОСОБА_1 будь-яких заперечень та зауважень щодо дій працівників поліції.

Суд погоджується з доводами сторони захисту, що долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, є неповним. З метою отримання повного відеозапису відповідним запитом (а.с. 66) судом було витребувано у Вишгородського РУП ГУНП в Київській області весь наявний та повний відеозапис, що здійснювався працівниками поліції за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. У відповідь на вказаний запит до суду надійшов лист Заступника начальника Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Кадука Т.Д. № СЕД-12826-2024 від 24.05.2024 року (а.с. 77), в якому повідомлено про неможливість надання повного відеозапису у зв`язку з закінченням терміну зберігання, встановленого чинним законодавством.

У п. 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису від 18.12.2018 року № 1026 зазначається, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Разом з тим, у п. 1 Розділу 1 цієї ж Інструкції встановлено, що ця Інструкція регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

З наведеного слідує, що положення вказаної Інструкції не мають відношення до процесу доказування в межах провадження у справах про адміністративне правопорушення, зокрема, не визначає ані порядок отримання доказів, ані їх види, характер, ані процесуальне джерело отримання, а лише визначає нормативно-технічні особливості використання працівниками поліції технічних пристроїв, за допомогою яких можуть бути отримані докази, що відповідно до ст. 251 КУпАП використовуються в межах провадження у справах про адміністративні правопорушення. Тим більше ані приписи Інструкції, ані приписи КУпАП не містять вказівки на те, що Інструкція № 1026 своїм нормативним регулюванням також стосується порядку провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У свою чергу положення ст. 251 КУпАП не забороняють і не обмежують суд, як орган влади, уповноважений у даному випадку досліджувати та оцінювати надані докази, покладати в основу судового рішення неповні, короткі відеозаписи. Навпроти, положення чинного законодавства визначають доказом, зокрема, всі ті відеозаписи, які містять у собі інформацію, що підлягає встановленню в межах справи.

Тому неповнота відеозапису з нагрудної камери не свідчить про те, що даний відеозапис не може бути використаний як доказ в межах справи, якщо на ньому зафіксовані відомості, обставини та факти, що мають значення для цієї справи. Тим більше вказані обставини не свідчать про те, що відеозапис отриманий з порушенням встановленого законодавством порядку з неналежного джерела, неналежним суб`єктом тощо.

Крім того, неповнота відеозапису не стала перешкодою для сторони захисту в ідентифікації обставин та фактів, зафіксованих на ньому, та підтвердженні належності цього відеозапису до обставин даної справи.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що надані відеозаписи з нагрудної камери працівників поліції є належним та допустимим доказом.

Показання свідка ОСОБА_3 в частині, що стосуються проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд оцінює критично, оскільки, як сам у своїх показаннях зазначив ОСОБА_3 , він не був безпосередньо присутній під час проведення огляду, більшість процедури спостерігав, знаходячись на іншому боці дорозі, та нічого не чув з того, про що розмовляв ОСОБА_1 з працівниками поліції. Крім того, судом з досліджених відеозаписів встановлено відсутність свідка ОСОБА_3 взагалі на місці події на момент проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

Доводи сторони захисту щодо порушення працівниками поліції процедури проведення огляду водія на стан сп`яніння, передбаченої ст. 266 КУпАП, внаслідок залучення одного свідка та відсутності безперервної відеофіксації є необґрунтованими. Тлумачення положень ч. 2 ст. 266 КУпАП дає можливість зробити висновок про існування законодавчо визначеної альтернативи способів фіксації процедури та результатів огляду водія на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу шляхом застосування технічних засобів відеозапису, а у разі неможливості їх застосування шляхом залучення двох свідків. Таким чином, залучення двох свідків вимагається лише у разі відсутності у працівників поліції можливості застосування технічних засобів відеозапису. При цьому залучення свідків, навіть у меншій кількості, не становить порушення вимог законодавства, якщо їх залучення є додатковим до застосування технічних засобів відеозапису. У свою чергу, приписи ч. 2 ст. 266 КУпАП вимагають від працівників поліції лише застосування технічних засобів відеозапису для фіксації процедури та результатів огляду водія на місці зупинки транспортного засобу, не встановлюючи при цьому вимог щодо безперервності всього відеозапису.

Процедура та результати проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння від початку до кінця зафіксовані працівниками поліції за допомогою нагрудної камери, відеозаписи з яких досліджені судом вище, а також шляхом залучення одного свідка. За умов, коли у матеріалах справи наявний відеозапис всієї процедури огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння (з моменту встановлення ознак сп`яніння і до фіксації відмови ОСОБА_1 від проходження повторного огляду у медичному закладі) з фіксацією результатів такого огляду, залучення додатково одного свідка не утворює порушення вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП.

Доводи сторони захисту щодо юридичних властивостей акту огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення на огляд (а.с. 3), а також щодо розбіжності у зазначенні номеру приладу, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 , створюють суперечність між собою. Так, згідно позиції захисту акт огляду на стан сп`яніння та направлення на огляд (а.с. 3), в яких номер приладу, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 , позначається «ARLG 0441», не мають сили документа, оскільки не підписані працівником поліції. З урахуванням цього, відповідно до позиції сторони захисту відомості щодо приладу, які зазначені в недійсних документах (акті та направленні), не повинні мати юридичного значення. Однак при цьому стороною захисту приділяється увага тому, що акт та направлення містять відомості щодо приладу «ARLG 0441», хоча в інших матеріалах справи прилад має позначення «ARLJ 0441».

Таким чином, сторона захисту, посилаючись на недійсність окремих документів, складених працівниками поліції, використовує відомості, зазначені у цих же документах, для обґрунтування недійсності результатів проведеного огляду у зв`язку з розбіжністю відомостей щодо приладу, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

У будь-якому випадку, з Чеку тесту № 423 від 29.01.2024 року (а.с. 2) судом встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводився за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820, прилад № ARLJ 0441. Чек підписаний ОСОБА_1 , жодних заперечень та зауважень щодо його змісту немає.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 017834 від 29.01.2024 року (а.с. 1) також містяться відомості щодо проведення огляду ОСОБА_1 за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820, прилад № ARLJ 0441.

З листа Вишгородського РУП ГУНП в Київській області № СЕД-11803-2024 року від 22.05.2024 року та доданих до нього сервісної гарантійної книжки, декларації про відповідність № 2/23733900 від 08.02.2023 року, свідоцтв про повірку № 12-01/2838 від 19.05.2022 року, № 12-01/1249 від 18.05.2023 року, декларацій про відповідність (а.с. 78-87) судом також встановлено, що огляд ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу проводився працівниками поліції за допомогою сертифікованого спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820, прилад № ARLJ 0441.

З урахуванням вищевикладеного, зважаючи на отримані під час судового розгляду пояснення працівників поліції, суд вважає, що розбіжність у написанні працівниками поліції номеру приладу є помилкою, яка полягає у помилковому зазначені «ARLG 0441» замість правильного «ARLJ 0441». Матеріали справи містять достатню сукупність доказів, з яких вбачається факт проведення огляду ОСОБА_1 саме за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, прилад № ARLJ 0441.

Відсутність підпису працівника поліції на акті огляду на стан сп`яніння (а.с. 3) не спростовує вищевикладені висновки суду, не спростовує та не скасовує результати огляду ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, а також не спростовує той факт, що, як видно з останнього відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, що був досліджений вище, працівником поліції особисто був складений відповідний акт, надано його для ознайомлення ОСОБА_1 , який, у свою чергу, особисто підписав зазначений документ. Доводи щодо направлення ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу суд не приймає до уваги, оскільки під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 від проходження повторного огляду в медичному закладі відмовився, для проходження огляду до медичного закладу не направлявся та не доставлявся. Направлення є єдиним бланком з актом огляду і заповнюється працівниками поліції у кожному випадку проведення огляду водія на стан сп`яніння.

У своїх запереченнях (а.с. 96) стороною захисту було зазначено, що перед початком проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським не було проведено контрольний забір повітря, хоча «обов`язковість такої процедури передбачена інструкцією з експлуатації Драгер 6820», зокрема, п. 3.5.3 інструкції з експлуатації. При цьому ані до матеріалів справи, ані до заперечень сторони захисту не додано відповідну інструкцію з експлуатації спеціального технічного засобу, не надано посилання на вказаний документ, якщо він перебуває у відкритому доступі. Внаслідок цього під час судового розгляду суд був позбавлений можливості дослідити положення п. 3.5.3 інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820, прилад № ARLJ 0441, а відповідно суд був позбавлений можливості перевірити доводи сторони захисту.

У той же час, як вбачається з наданого на адвокатський запит сторони захисту листа ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл» № 412-05 від 17.05.2024 року (а.с. 103-104), яке є уповноваженим представником та офіційним ексклюзивним дистриб`ютором виробника концерну Drager Safety AG/ Co.KGaA в Україні, «настановою з експлуатації газоаналізатора Drager Alcotest 6820 визначено, що умовою правильної роботи приладу є суворе дотримання вимог експлуатації. Відповідно до п. 3.3 «Автоматичне вимірювання» Настанови з експлуатації газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі Drager Alcotest 6820 визначено порядок: «відбір проби здійснюється автоматично: прилад визначає факт успішного відбору проби при досягненні достатнього об`єму повітря, що видихається в мундштуку. Для виконання автоматичного виміру: 1. Вставте новий мундштук у фіксатор. 2. Включіть прилад. Приблизно через 2 секунди на дисплеї відображається повідомлення ГОТОВ і подається короткий звуковий сигнал. Одночасно виводиться номер поточного вимірювання. Блимає зелений індикатор. Прилад готовий до вимірювання. 3. Попросіть особу, що тестується, якомога довше дути в мундштук рівномірно і без зупинок. У ході відбору проби на дисплей виводиться повідомлення ДУЙТЕ. Після успішного відбору зелений індикатор згасне, безперервний звуковий сигнал відключиться й буде чутно клацання. На дисплеї показано Йде Аналіз».

Таким чином, у листі уповноваженого представника виробника спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820, який було надано стороною захисту, міститься посилання на порядок експлуатації вказаного спеціального технічного засобу, в якому, однак, відсутнє зазначення щодо необхідності проведення контрольного забору повітря, проведення попередніх перевірок тощо. Тобто, лист ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл», який надано стороною захисту, і спростовує відповідні доводи сторони захисту щодо необхідності проведення контрольного забору повітря.

Натомість, як видно з другого відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, що був досліджений вище, працівниками поліції огляд ОСОБА_1 за допомогою спеціального технічного засобу було проведено у повній відповідності до інструкції, що вміщена у листі ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл» (а.с. 103-104). З відеозапису вбачається, що розпакований мундштук був вставлений до приладу, на дисплеї якого відображалося повідомлення «ГОТОВ», блимав зелений індикатор. Після цього ОСОБА_1 рівномірно та без зупинок продув в мундштук приладу, у ході чого на дисплеї приладу відображалося повідомлення «ДУЙТЕ» та було чутно безперервний звуковий сигнал, який закінчився характерним клацанням. Після закінчення відбору повідомлення зелений індикатор на приладі зник, звуковий сигнал припинився, а на дисплеї приладу відображалося повідомлення «Йде Аналіз». Після цього на дисплеї приладу було відображено результат огляду 1,37 проміле.

Таким чином, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу було проведено у відповідності до вимог експлуатації такого приладу.

Щодо доводів про використання працівниками поліції неоригінального мундштука для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

З листа Вишгородського РУП ГУНП в Київській області № СЕД-11803-2024 року від 22.05.2024 року (а.с. 78), що був наданий на запит суду, вбачається, що працівники поліції Вишгородського РУП ГУНП в Київській області використовують мундштуки Drager Alcotest Mouthpieces Standart (без клапану). Постачальником вищезазначених мундштуків є компанія ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл».

З листа ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл» № 412-05 від 17.05.2024 року (а.с. 117-126), який надано стороною захисту, зазначається, що Drager Alcotest 6820 використовується виключно з мундштуками Drager Alcotest Mouthpieces Standart (без зворотного клапана) та мундштуками Drager Alcotest Mouthpieces Standart (зі зворотним клапаном), використання інших мундштуків є порушенням вимог до експлуатації спеціального технічного засобу, може призводити до недостовірних результатів проведеного огляду.

У цьому ж листі уповноваженим представником виробника підтверджується, що у 2023 та 2024 роках на адресу ГУНП в Київській області, у підпорядкуванні якого перебуває Вишгородський РУП, було закуплено у загальному розмірі 18 000 штук мундштуків Drager Alcotest Mouthpieces Standart. Вказаний період співпадає з часом проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

У той же час, у цьому ж листі (а.с. 126) уповноваженим представником виробника зазначається, що «з фрагменту відеозапису нагрудної відеокамери працівника поліції… видно, що під час виконання 29.01.2024 року огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 серійний заводський № ARLJ 0441 було використано мундштук, який не є оригінальним мундштуком Drager Alcotest Mouthpieces Standart, оскільки у нього відсутній обмежувач/виштовхувач…».

Суд критично оцінює зазначені висновки щодо не оригінальності використаного мундштука. Так, у цьому ж листі (а.с. 126) ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл», декількома абзацами нижче після висновку щодо використання неоригінального мундштука, зазначається, що «інформацією щодо фактичного застосування у конкретному випадку конкретного типу мундштука уповноважений представник не володіє». Крім того, суду не зрозуміло яким чином лише по одному фрагменту відеозапису ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл», який здійснювався вночі за штучного освітлення у виді ліхтарику працівника поліції, на якому мундштук приладу не виступає безпосереднім об`єктом відеозапису, зроблено висновок щодо не оригінальності мундштука без проведення безпосереднього експертного дослідження такого мундштука уповноваженим представником. Матеріали справи не містять відомостей щодо того, що мундштук приладу, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 , передавався ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл» для безпосереднього дослідження та оцінки.

Крім того, з ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл» № 412-05 від 17.05.2024 року (а.с. 116) вбачається, що мундштук гігієнічно запакована частина, призначена для одноразового використання, яку приєднують до приладу для виявлення алкоголю у видихуваному повітрі і через яку особа, що її перевіряють, подає пробу видихуваного повітря. Мундштук використовують, щоб запобігти змішуванню проби видихуваного повітря з навколишнім повітрям і розбавленню концентрації алкоголю.

Крім того, з каталогу «Професійні системи виявлення алкоголю та наркотиків», який в електронному виді розміщений на веб-сайті ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл» (веб-ресурс: https://www.saturn-data.com/ukr/press/news/0/12/), вбачається загальне призначення такого елементу конструкції мундштука як обмежувач/виштовхувач: обмежувач/виштовхувач на мундштуку не дозволяє тестованому торкатись губами до корпуса приладу та може використовуватись при діставанні або роз`єднанні від приладу мундштука.

Таким чином, обмежувач/виштовхувач є зовнішнім елементом конструкції мундштука, який безпосередньо не використовується в процесі видиху водієм повітря та скринінгу цього повітря приладом, а призначений для дотримання норм гігієни та зручності установки і видалення мундштука. За таких обставин суду не зрозуміло яким чином відсутність обмежувача/виштовхувача на мундштуку приладу може впливати на результат огляду водія на стан алкогольного сп`яніння та погіршувати показники такого огляду.

Суд звертає увагу, що при проведенні огляду ОСОБА_1 самостійно розпакував мундштук, оглянув його та передав працівникам поліції, засвідчивши тим самим відсутність будь-яких заперечень та можливість проведення огляду за допомогою спеціального технічного засобу.

З урахуванням вищевикладеного, судом не встановлено порушень під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, що мали б наслідком недійсність отриманих результатів. У зв`язку з цим суд вважає доведеним факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Оцінюючи доводи щодо не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортними засобами, то суд звертає увагу, що буквальне тлумачення положень ст. 266 КУпАП дає можливість зробити висновок, що відсторонення від керування транспортним засобом та огляд на стан алкогольного сп`яніння є окремими процедурами. Вказаний висновок підтверджується використанням формулювання «підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції».

У зв`язку з цим порушення процедури відсторонення від керування транспортними засобами не впливає на процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ч. 6 ст. 266 КУпАП визначено, що лише порушення правил проведення огляду має наслідком недійсність його результатів.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

У Постанові ККС ВС від 21.02.2018 року у справі № 701/613/16-к було зроблено висновок, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Суд звертає увагу, що відомості у протоколі про адміністративне правопорушення щодо того, що ОСОБА_1 здійснював керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, є за своєю сутністю висуненням обвинувачення, що здійснюється органом (посадовою особою), уповноваженою на складення протоколу про адміністративне правопорушення. Тому таке обвинувачення поза розумним сумнівом має бути підтверджено або спростовано у судовому засіданні шляхом дослідження всіх наданих належних, допустимих та достовірних доказів. При цьому доведення цього факту поза розумним сумнівом буде означати можливість для суду зробити категоричний висновок, що версія, зазначена в обвинуваченні, є єдиною розумною версією, яка виключає будь-які обґрунтовані сумніви.

За результатами розгляду справи та дослідження матеріалів справи суд вважає інкриміноване обвинувачення обґрунтованим, розумним, послідовним, таким, що логічно узгоджується зі встановленими обставинами та фактами, а також таким, що безумовно та беззаперечно підтверджується наданою сукупністю належних, достовірних, допустимих доказів, які виключають будь-який обґрунтований сумнів та інші версії розвитку подій, логічно пояснюють висунуте обвинувачення.

У кінцевому підсумку вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 017834 від 29.01.2024 року (а.с. 1), складений у присутності ОСОБА_1 та особисто ним підписаний; зауважень та заперечень щодо протоколу та відомостей, викладених у ньому, не виявлено; містить пояснення ОСОБА_1 , в яких він підтверджує факт вживання алкоголю напередодні;

- поясненнями ОСОБА_1 , з яких підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, факт його згоди пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, позитивний результат огляду на стан алкогольного сп`яніння 1,37 проміле; відсутність у ОСОБА_1 будь-яких заперечень щодо результатів проведеного огляду, відмова ОСОБА_1 від проходження повторного огляду у медичному закладі;

- показаннями свідка ОСОБА_3 , в яких він підтвердив факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також факт проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу;

- наявними у матеріалах справи відеозаписами, що записані у файли на диски (а.с. 10), в яких судом встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, факт його згоди пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, позитивний результат огляду на стан алкогольного сп`яніння 1,37 проміле; відсутність у ОСОБА_1 . заперечень проти результатів проведеного огляду, відмова ОСОБА_1 від проходження повторного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі;

- чеком тесту № 423 від 29.01.2024 року (а.с. 3), проведеного за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820, прилад № ARLJ 0441, з якого вбачається факт перебування ОСОБА_1 29.01.2024 року у стані алкогольного сп`яніння; стан алкогольного сп`яніння 1,37 проміле; чек містить підпис ОСОБА_1 ;

- водійським посвідченням ОСОБА_1 , з якого вбачається наявність у нього права керування транспортними засобами.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

За таких обставин, на підставі вищевикладених норм закону, суд вважає докази, що містяться в матеріалах справи, належними і допустимим та такими, що доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 та ч. 1 ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 та ч. 1 ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до ст.ст. 23, 33 КУпАП при призначенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність і вважає, що оскільки адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, стягнення слід призначити у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, на користь держави стягується судовий збір, розмір якого відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» становить 0,2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Внаслідок цього з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 34, 35, 130, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів.

Суддя О.В. Рукас