Справа № 211/1128/24
Провадження № 3/211/950/24
П о с т а н о в а

і м е н е м У к р а ї н и

01 травня 2024 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,громадянка України, яка не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 185 КУпАП,-

встановила:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 206430 від 14 02 2024 року, 14 02 2024 року о 17-00 год. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , у під`їзді будинку № 1 на 8 поверсі на сходовому майданчику , висловлювалася нецензурною лайкою в бік працівників поліції, шарпала за однострій в присутності інших мешканців будинку, на неодноразову закону вимогу інспектора ПП щодо припинення порушення громадського спокою та порядку не реагувала, чим вчинила злісну непокору та законну вимогу працівника поліції .

ОСОБА_1 , будучи своєчасно сповіщеною про місце і час судового розгляду справи, до суду не з`явилася, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надала. Окрім того, ОСОБА_1 була піддана приводу, однак з матеріалів справи слідує, що постанова судді Довгинцівського районного суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 03 2024 року про її привід не виконана. Відповідно до рапорту ОСОБА_1 за вказаною адресою не мешкає, місце знаходження останньої не відоме.

За таких обставин слід зазначити, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, коли кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У відповідності до ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Приймаючи до уваги поведінку ОСОБА_1 , яка до суду не з`явилася, враховуючи, що її явку не було забезпечено працівниками поліції, з метою розгляду справи у розумні строки, справа розглянута в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі наявних у ній доказів.

Правилами ст.245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП. В матеріалах справи відсутні конкретні допустимі докази, які б свідчили про вчинення нею правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Так, працівниками поліції, в порушення вимог ст.251 КУпАП, не долучено до матеріалів справи відповідного відеозапису, у зв`язку з чим, суд не має можливості належним чином встановити, чи мав місце факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення.

Окрім того,в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено свідків вчинення нею зазначеного адміністративного правопорушення, натомість як слідує з протоколу вчинено адміністративне правопорушення в присутності мешканців будинку. Отже, суддя приходить до висновку, що працівниками поліції не надано до суду належних доказів про те, що подія мала місце.

Сам по собі протокол, що складений працівником поліції, не може бути джерелом доказів.

Будь-які інші докази, які б з достовірністю підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суду не надані.

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Крім того суд враховує, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 185 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Також, суддя приймає до уваги, що ч.2 ст.251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі на обґрунтування складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно з ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене слід зазначити, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява №926/08), що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, ОСОБА_1 до суду не з`явилася, безпосередньо суду своїх пояснень не надала, при складанні протоколу від надання пояснень відмовилася, отже під час судового розгляду справи не знайшло свого підтвердження належними та достовірними доказами те, що остання вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

За таких обставин в діях ОСОБА_1 не встановлено ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, відповідно якого провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.33-35, 173, 247 п.1, 280, 283, 284, 294 КУпАП, -

постановив:

на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Суддя: С. В. Ткаченко