Справа № 740/1796/24 Головуючий у 1 інстанції Гагаріна Т. О.
Провадження № 33/4823/758/24
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участю захисника адвоката Матроса І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника - адвоката Матроса І.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605,60 грн.

Як встановив суд, 16 березня 2024 року, о 00 год. 50 хв., в с.Вертіївка, по вул. Миру, буд.126, Ніжинського району, ОСОБА_1 керував автомобілем Hyundai Santa FE, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник - адвокат Матрос І.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях його довірителя складу даного адміністративного правопорушення. Апелянт вказує, що проведення огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння повинно містити відповідний алгоритм дій працівника поліції, який проводить такий огляд, зі складанням відповідних документів, а тому, з огляду на наявні істотні порушення при проведенні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та складанні за його результатами протоколу про адміністративне правопорушення, вважає, що місцевий суд мав визнати вказаний протокол та додані до нього матеріали недопустимими доказами, як такі, що отримані з істотним порушенням вимог КУпАП. Зазначає, що викладена у протоколі про адміністративне правопорушення суть адміністративного правопорушення, не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП. Акцентує увагу на тому, що у протоколі не конкретизовано місце вчинення адмінправопорушення. Також, ставить під сумнів висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Окрім цього, вважає, що місцевий суд проявив упередженість та, до початку розгляду справи, направив на адресу ДФС відповідний запит з метою належного оформлення виконавчого документа у даній справі відносно його підзахисного.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

При цьому, в судовому засіданні захисник зазначив, що ОСОБА_1 був поінформований належним чином про час та місце слухання справи та не заперечував щодо розгляду справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Судом апеляційної інстанції приймались відповідні заходи щодо забезпечення можливості безпосереднього допиту свідків поліцейського, який склав протокол про адміністративне правопорушення та лікаря закладу охорони здоров`я, однак вищевказані свідки з невідомих суду причин не з`явились до суду, а тому суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними матеріалами справи.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, (далі - Інструкція) огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №005273 від 16.03.2024 року, ОСОБА_1 16 березня 2024 року, о 00 год. 50 хв., в с.Вертіївка, по вул. Миру, буд.126, керував автомобілем Hyundai Santa FE, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в НЦМЛ. Згідно висновку №19 від 16.03.2024 року результат огляду 1,38 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.2).

В протоколі наявні відомості про місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Також, протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, у протоколі не зазначено район та область населеного пункту, проте, у суду апеляційної інстанції не виникає жодних сумнівів щодо дійсності місця вчинення адмінправопорушення і даний факт також не спростовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На думку суду апеляційної інстанції, хоча дана обставина і має місце, однак, вона не є безумовною підставою для скасування судового рішення, враховуючи наявні у справі докази.

Отже, даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №19 від 16.03.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 на момент огляду перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.5).

Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозаписи з нагрудних камер інспекторів патрульної поліції.

В матеріалах справи наявний диск з відеозаписами подій, які мали місце 16.03.2024 року, за участю ОСОБА_1 (а.с.10), зміст якого підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, в тому числі містяться і пояснення самого ОСОБА_1 працівникам поліції щодо вживання ним алкоголю, та висновки місцевого суду про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

З даних відеозаписів, вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, поводив себе зухвало та агресивно, звертався до працівників поліції в образливій формі, вживаючи нецензурну лайку, на що останньому було зроблено зауваження, але він це ігнорував.

В ході апеляційного розгляду справи було встановлено, що зазначені докази є належними і допустимими, оскільки отримані у відповідності до вимог чинного законодавства, зафіксовані у належній процесуальній формі і узгоджуються між собою.

Зокрема, з наданих суду матеріалів вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено у встановленому Законом порядку. Дані обставини підтверджуються актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, протоколом про адміністративне правопорушення, висновком щодо результатів медичного огляду та відеозаписами з нагрудної камери поліцейського.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення складено у присутності ОСОБА_1 і зауважень та заперечень не містить.

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився в медичній установі, а саме - у КНП Ніжинська ЦМЛ ім. М. Галицького, яка входить до переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Слід зазначити і те, що ОСОБА_1 не наполягав на проходженні огляду в іншому медичному закладі, чи мав сумніви у професійності та кваліфікації лікаря, яка проводила огляд та склала медичний висновок.

Також, матеріали справи не містять будь-яких відомостей про те, що ОСОБА_1 або його захисник звертались зі скаргами до керівництва медичної установи на дії медичних працівників щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та заповнення медичних документів, а також до правоохоронних органів з відповідною заявою чи скаргою про перевищення лікарем своїх службових повноважень, що свідчить про належно проведений огляд на стан виявлення алкогольного сп`яніння і дає підстави для відхилення доводів апеляційної скарги.

При цьому, положення ст. 266 КУпАП та Інструкції, дає підстави вважати, що законодавець не визначив прямої заборони на проходження особою огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичній установі, без попереднього огляду технічними засобами на місці зупинки транспортного засобу, у разі несправності технічного засобу, його відсутності або з інших причин, а тому твердження апелянта, не є слушними.

Апеляційний суд також не може погодитись з доводами апеляційної скарги захисника про те, що викладена у протоколі про адміністративне правопорушення суть адміністративного правопорушення, не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, за змістом обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, огляд проводився у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я, результат огляду - 1,38 проміле.

Отже, згідно з викладеними у протоколі про адміністративні правопорушення обставинами, ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння і за такі дії місцевим судом він був підданий адміністративній відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, у постанові суду викладені обставини, які за своєю суттю відповідають обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення, та містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що працівники поліції ОСОБА_1 не роз`яснили його процесуальні права, не є переконливими, з огляду на таке.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, у ньому міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Також, ОСОБА_1 під час складення протоколу стосовно нього скористався своїм конституційним правом, яке передбачене ст. 63 Конституції України та відмовився надавати працівникам поліції будь-які пояснення по суті порушення.

Твердження апелянта про те, що відеоматеріали не можуть слугувати належними доказами, є непереконливими, оскільки вказані відеозаписи є лише одними із доказів на підтвердження даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному повноважною на те особою.

Крім того, на відеозаписах чітко зафіксовано проходження ОСОБА_1 відповідного огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, та отриманий позитивний результат 1,38 проміле, і підстави піддавати сумніву зміст даних відеозаписів відсутні.

Не є переконливими посилання апелянта з приводу відсутності даних щодо технічного засобу, за допомогою якого здійснювалась відеофіксація, оскільки ст.256 КУпАП та інші норми Закону не містять вимоги до засобу відеофіксації.

Апеляційний суд звертає також увагу і на те, що після ознайомлення із протоколом про адмінправопорушення ОСОБА_1 відмовився отримати його копію, однак наступного дня виявив таке бажання, у зв`язку з чим йому була надана копія протоколу, що підтверджується рапортом та відеозаписом працівників поліції, а тому, посилання апелянта на порушення працівниками поліції вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП, позбавлені підстав.

Також, із відеозапису вбачається і вручення працівниками поліції ОСОБА_1 копії висновку щодо результатів медичного огляду, а тому твердження апелянта про протилежне є надуманими.

Доводи захисника про упередженість суду першої інстанції не знайшло свого підтвердження, з огляду на те, що витребування інформації щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків фізичної особи є необхідністю місцевого суду для підготовки розгляду справи і насамперед спрямоване на повний, об`єктивний розгляд справи та у подальшому виконання судового рішення в разі можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності за інкриміноване правопорушення.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути встановленої Законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, його особи, ступеня вини та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Матроса І.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач