Справа №150/153/24
Провадження №3/150/92/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Кушнір Б.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Чернівецького районного суду Вінницької області перебуває адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №182281, складеним 01.03.2024 року інспектором СРПП Могилів-Подільського РВП капітаном поліції Левадним Р.П., 01.03.2024 о 08 годині 01 хвилин по вул. Героїв України, 8, с. Моївка, Могилів-Подільського району Вінницької області, ОСОБА_1 керував автомобілем «MERCEDES-BENZ 220» д.н.з. « НОМЕР_1 » з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, не виразна вимова, нестійка хода. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні даного правопорушення не визнав, заперечував факт керування транспортним засобом. Зазначив, що 01.03.2024 він їхав з батьком ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на поле, зупинились на вул. Героїв України, при цьому за кермом перебував його батько ОСОБА_2 . Далі батько поїхав разом із ОСОБА_4 по селітру, пересівши в інший автомобіль, а ОСОБА_1 з ОСОБА_3 залишився у автомобілі «MERCEDES-BENZ 220» й чекали коли повернеться батько ОСОБА_2 . Зауважив, що автомобіль стояв на узбіччі із вимкнутим двигуном і він перебував у нерухомому стані, ОСОБА_1 сидів на водійському місці, курив та слухав музику. В цей час до автомобіля під`їхали працівники поліції, вимагали пройти огляд на стан сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився і пояснював, що автомобілем не керував, однак працівники поліції на його пояснення не зважали та викликали евакуатор, забрали автомобіль на штраф майданчик. На вимогу надати докази керування працівники поліції відмовили. Працівники поліції пропонували пройти освідування стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, в заклади охорони здоров`я не пропонували їхати. В автомобілі перебував ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Представник ОСОБА_1 - адвокат Поліщук О.В., подав клопотання (1202/24-Вх. від 29.04.2024) про закриття провадження у даній справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Також, подав заяву (1204/24-Вх. від 29.04.2024) у якій просить засідання, призначене на 29.04.2024, розглядати за відсутності ОСОБА_1 та його представника.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ААД №182281, складеним 01.03.2024 року інспектором СРПП Могилів-Подільського РВП капітаном поліції Левадним Р.П., 01.03.2024 о 08 годині 01 хвилин по вул. Героїв України, 8, с. Моївка, Могилів-Подільського району Вінницької області, ОСОБА_1 керував автомобілем «MERCEDES-BENZ 220» д.н.з. « НОМЕР_1 » з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, не виразна вимова, нестійка хода. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Положеннями ч.2 ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За клопотанням ОСОБА_1 та його представника в судовому засіданні були допитані свідки, зокрема:

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суду показав, що 01.03.2024 біля 8 години ранку, він, ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 їхали за добривами селітрою, за кермом автомобіля сидів батько ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . Доїхавши до с. Моївка, батько ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишив його та ОСОБА_1 в автомобілі та поїхав у справах. Далі під`їхали працівники поліції й запитували куди ми рухаємось, але автомобіль стояв нерухомо. На момент під`їзду працівників поліції автомобіль стояв на узбіччі із вимкненим двигуном. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці і в медичному закладі, оскільки пояснював, що не керував автомобілем.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суду показав, що 01.03.2024 біля 7 години ранку ОСОБА_2 забрав його з дому в с. Борівка. Рухаючись в с. Моївка до ОСОБА_2 зателефонували і він разом із ОСОБА_2 пересіли в інший автомобіль й поїхали до трактора в с. Безводне, де він і залишився. В авто «MERCEDES-BENZ 220» були ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , кермував авто ОСОБА_2 , а на момент приїзду працівників поліції ОСОБА_6 біля автомобіля не було.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , суду показав, що 01.03.2024 біля 7 години ранку в с. Борівка забрав хлопців ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , щоб ті допомогли йому у полі. Далі залишив сина разом із авто в с. Моївка та поїхав із ОСОБА_6 по трактор. Після двох годин повернувся на місце зупинки авто і син ОСОБА_1 повідомив йому, що автомобіль забрали на штрафмайданчик. Автомобіль «MERCEDES-BENZ 220» належить ОСОБА_2 на праві власності.

З дослідженого судом відеозапису з диску, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №182281 від 01.03.2024, вбачається, що працівники поліції 01.03.2024 о 08 годині 01 хвилин підїхали до автомобіля «MERCEDES-BENZ 220» д.н.з. « НОМЕР_1 », який стояв на узбіччі. Вийшовши із патрульного автомобіля, працівники поліції підійшли до автомобіля автомобіля «MERCEDES-BENZ 220» д.н.з. « НОМЕР_1 », який знаходився в нерухомому стані, із вимкненим двигуном. ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля. Сам ОСОБА_1 дає працівникам поліції пояснення, що не кермував автомобілем, а тому заперечує необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відтак, відеозаписом не підтверджено як факт керування 01.03.2024 о 8:01год. ОСОБА_1 транспортним засобом, так і не вбачається того, що співробітниками поліції його було зупинено під час руху транспортного засобу.

Інших належних доказів, які б підтверджували та доводили факт керування ОСОБА_1 автомобілем «MERCEDES-BENZ 220» д.н.з. « НОМЕР_1 » суду надано не було та до адмінматеріалів долучено.

Згідно з приписами п.1.10 Правил дорожнього руху, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, є керування транспортним засобом у стані сп`яніння, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, тобто докази мають бути спрямованими саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння або відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Варто зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви.

В свою чергу суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 18.01.1978 року Ірландія проти Сполученого Королівства п.161, (Ireland v. The United Kingdom), Series A заява 25, а також рішення Європейського суду з прав людини по справі Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року, ст. 17 закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини. Докази повинні буди достатньо переконливими, чіткими і узгодженими між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту . Європейським судом з прав людини, по справі Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain від 06.12.1998 року встановлено, що принцип презумпції невинності вимагає щоб всі сумніви щодо винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності тлумачились на користь даної особи.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В судовому засіданні з пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показів свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, не доведено, що ОСОБА_1 01.03.2024 о 08 годині 01 хвилин керував транспортним засобом «MERCEDES-BENZ 220» д.н.з. « НОМЕР_1 » та виконував функцій водія в автомобілі.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку, що відсутній склад вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП .

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. При цьому, всі викладені у протоколах про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення, а тому, не може вважатися доказом вчинення правопорушення в розумінні ст.251 КУпАП, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі ст.129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Отже, враховуючи положення ст.251 КУпАП, під час розгляду справи судом не здобуто належних та допустимих доказів про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись п.1 ст. 247, ст.ст.283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Б.Б. Кушнір