ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/2438/24 Провадження 3/636/1724/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2024 м. Чугуїв

Суддя Чугуївського міського суду Харківської області Золотоверха О.О., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з 7-го управління (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-7 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Чугуєва Харківської області, зареєстрованої та фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , спеціаліста І категорії з питань персоналу загального відділу Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №267 від 21.03.2024 ОСОБА_1 , 22.11.2022, перебуваючи на посаді спеціаліста І категорії з питань персоналу загального відділу Малинівської селищної ради, будучи секретарем Комісії з преміювання працівників Малинівської селищної ради та її виконавчих органів, являючись згідно з п.п. в п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, діючи умисно, на власну користь, усупереч службовим повноваженням, маючи приватний інтерес, в умовах реального конфлікту інтересів, вчинила дії, а саме: взяла участь у засіданні комісії у розгляді питання щодо її преміювання та прийнятті відповідного рішення, проголосувала «за», тобто не виконала вимоги п.2 ч.1 ст.28, ч.2 ст.35-1 Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

В підтвердження вини ОСОБА_1 надані наступні документи:

- копія статуту Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, затвердженого рішенням II сесії Малинівської селищної ради VII скликання №4-II/VII;

- копія колективного договору Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області на 2021-2023 рік;

- копія рішення XIX сесії VIIІ скликання Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області №7/XIX від 21.01.2022 про затвердження Положення про преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам Малинівської селищної ради та її виконавчих органів;

- копія розпорядження №40-к від 26.02.2021 про переведення окремих працівників селищної ради;

- копія присяги посадової особи місцевого самоврядування ОСОБА_1 від 18.11.2008;

- копія посадової інструкції спеціаліста І категорії з питань персоналу загального відділу;

- копія протоколу №11 від 22.11.2022 засідання комісії з преміювання працівників Малинівської селищної ради та її виконавчих органів;

- копія розпорядження №221/к від 22.11.2022 про преміювання працівників виконавчих органів за листопад 2022 року;

- копія розпорядження №135 від 21.10.2022 про затвердження складу комісії з преміювання працівників Малинівської селищної ради та її виконавчих органів;

- копія пояснень ОСОБА_1 від 21.03.2024.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що протокол складений уповноваженою особою, матеріали, зібрані 7-м управлінням (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, достатні для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватою себе не визнала та пояснила, що дійсно приймала участь у засіданні щодо розгляду преміювання, але участі в обговоренні та голосуванні стосовно встановленні їй особисто відсотку премії не брала, голосування як таке не проводилось, рішення комісії носить рекомендаційний характер, остаточне рішення про преміювання приймає голова селищної ради.

Вислухавши прокурора та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріли справи, дослідивши наявні в ній докази, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Частиною 2 ст. 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно копії розпорядження №40-к від 26.02.2021 про переведення окремих працівників селищної ради (а.с.54) ОСОБА_1 переведено на посаду спеціаліста І категорії з питань персоналу загального відділу з 01.03.2021.

Відповідно до пп. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові особи місцевого самоврядування віднесені до суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону».

Згідно пп. 2, 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Диспозиція норми ч.2 ст.172-7 КУпАП є бланкетною і лише описує безпосередньо самі правопорушення, але для повного визначення ознак цих правопорушень відсилають до інших галузей права, тобто до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які визначають правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

В примітці до ст. 172-7 КУпАП та п.11 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» зазначено, що під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або вчинення чи не вчинення дій під час виконання повноважень.

У ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Згідно п.3 роз`яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» №223-943/0/4-17 від 22.05.2017, для встановлення реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішення, а слід безпосередньо встановити, що по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, по-третє, така суперечність не може впливати, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішення чи вчинення дій. Отже, конфлікт інтересів відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» має місце у випадках, коли приватний інтерес особи впливає або суперечить об`єктивності чи неупередженості при прийнятті нею рішень.

Виходячи із системного аналізу вказаних термінів та норм, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів, у тому числі і для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно також встановити наявність обов`язкової сукупності відповідних юридичних фактів: 1) наявність факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, у чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного із зазначених фактів із цієї сукупності, реальний конфлікт інтересів не виникає, а тому встановлення таких обставин в обов`язковому порядку має бути відображено як у протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, так і у судовому рішенні.

При цьому, приватний інтерес може впливати на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи невчинення дій лише під час реалізації службових/представницьких повноважень, що є дискреційними.

Дискреція - це можливість діяти на власний розсуд, обираючи з декількох різних варіантів дій, рішень.

Відповідно до п.2 Положення про преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам Малинівської селищної ради та її виконавчих органів, затвердженого рішення XIX сесії VIIІ скликання Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області №7/XIX від 21.01.2022, питання встановлення розміру преміювання посадовим особам Малинівської селищної ради розглядається комісією з преміювання. Комісія проводить свою роботу у формі засідань. Рішення комісії носить рекомендаційний характер та оформлюється протоколом, який подається на розгляд селищному голові (46/2-49).

Так, дійсно ОСОБА_1 є членом комісії з преміювання працівників Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, що підтверджується розпорядженням №135 від 21.10.2022 (а.с.67-70)

22 листопада 2022 року ОСОБА_1 приймала участь у засіданні комісії з преміювання працівників Малинівської селищної ради та її виконавчих органів, про що свідчить протокол №11, але в протоколі не відображено, чи відбувалось голосування як таке, хто саме голосував «за», хто «проти», а хто «утримався», тому зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення, про те що ОСОБА_1 взяла участь у засіданні комісії у розгляді питання щодо її преміювання та прийнятті відповідного рішення, проголосувала «за» - безпідставне (а.с.59-60).

Отже, суд констатує, що суть адміністративного правопорушення, викладена в протоколі, є такою, що не відповідає дійсності, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не голосувала «за» на засіданні комісії з преміювання.

Крім того, саме рішення про преміювання ОСОБА_1 від 22 листопада 2022 року носило рекомендаційний характер, відповідно до Положення про преміювання, остаточне розпорядження від 22 листопада 2022 року підписав селищний голова (а.с.64-67).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що сам факт голосування на комісії про преміювання ОСОБА_1 не може свідчити про вчинення нею дій, спрямованих на прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів, оскільки прийняття рішення про преміювання посадових осіб селищної ради не відноситься до її компетенції.

Тобто, до повноважень ОСОБА_1 не входить приймати рішення про преміювання працівників виконавчих органів Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, а тому і виключається наявність реального конфлікту інтересів, оскільки вона самостійно не приймала рішення, не вчиняла дій в умовах реального конфлікту інтересів та не мала на це відповідних повноважень, що виключає її відповідальність.

Суд також зазначає, що складання протоколу про адміністративне правопорушення - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення не повинен мати переваги перед іншими доказами, та сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої встатті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

В той же час, протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, стосовно ОСОБА_1 не містять доказів та обґрунтування наявності у неї умислу на вчинення інкримінованого їй адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в даному випадку не відбулись події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, та, відповідно, у діях ОСОБА_1 склад такого правопорушення відсутній, у зв`язку з чим провадження у справі необхідно закрити.

Керуючись ст.38, п.7 ч.1 ст.247, ст.ст.279, 280, 283, 284, 285 КУпАП України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі у 10-денний строк з дня проголошення постанови скарги про апеляційне оскарження.

Суддя О.О. Золотоверха