ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 171/3086/23
Провадження № 3/210/492/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

14 березня 2024 року

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Скотар Р.Є., розглянувши матеріал, який надійшов з Відділення поліції №8 Криворізького районного управління ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, місце проживання: АДРЕСА_1

за ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді 29 січня 2024 року на підставі постанови Дніпровського апеляційного суду від 27 грудня 2023 року надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП.

Позиція особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

На розгляд справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи не з`явився, причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надав.

Також, судом вжито заходів для забезпечення присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи в суді (судові повістки на 12.02.2024, 29.02.2024, 14.03.2024), однак ОСОБА_1 не з`явився, пояснень по суті складених протоколів про адміністративне правопорушення не надходило. До протоколу про адміністративне правопорушення додано заяву ОСОБА_1 від 16.12.2023 про розгляд справи без його участі, з рішенням суду згоден.

Неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленої про час та місце судового розгляду справи є її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, причини неявки суду не повідомлені, клопотань про розгляд справи за відсутністю чи відкладення розгляду справи не надано, присутність особи згідно статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення не є обов`язковою, а тому її неявка не може бути перешкодою для розгляду судом справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права. Процесуальні кодекси, як і інші закони, розраховані на добросовісне їх використання.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права.

Таким чином, ОСОБА_1 не позбавлений був обов`язку цікавитись щодо того, на якому етапі розгляду перебуває справа відносно нього, отже нехтування ним своїми процесуальними обов`язками об`єктивними причинами не обумовлено, а тому суддя вважає такі дії позицією захисту, спрямованою на уникнення від відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, а тому вважає за можливим проводити розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення згідно закону підвідомчі суду, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше трьох місяців з дня скоєння правопорушення.

Враховуючи стислі строки розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також те, що явка в судове засідання ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, не є обов`язковою, справа розглядається за наявними матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №187838 від 16 грудня 2023 року, 16.12.2023 року о 13 год. 24 хв. в с. Нива Трудова по вул. Каштановій, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2105 днз НОМЕР_1 не маючи посвідчення водія відповідної категорії на право керування таким транспортним засобом, попереднє порушення протягом року за ч.2 ст.126 КУпАП від 21.05.2023.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

Вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, та уповноваженими на його складання особами.

Вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП у розумінні ст. 251 КУпАП окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №187838 від 16.12.2023 року, підтверджується належними та допустимими доказами, а саме:

- рапортом поліцейського від 16.12.2023, відповідно до якого 16.12.2023 о 13.24 год. під час несення служби було зупинено авто марки ВАЗ 2105 днз НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Під час перевірки документів у ОСОБА_1 , було встановлено, що останній не має посвідчення водія відповідної категорії на право керування таким транспортним засобом. Перевіривши по наявним базам МВС України, було виявлено, що протягом одного року ОСОБА_1 притягався за ч.2 ст.126 КУпАП від 21.05.2023 року. Відносно ОСОБА_1 було складено протоколи за ч.1 ст.130 КУпАП та ч.5 ст.126 КУпАП та винесено адміністративну постанову за ч.5 ст.121 КУпАП. ОСОБА_1 було роз`яснено його права та доведено явку до суду;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 16.12.2023, який зазначив, що керував автомобілем ВАЗ 2101 НОМЕР_1 , факт керування та вживання наркотичних засобів не заперечує, посвідчення водія не має;

- довідкою від 16.12.2023, з якої вбачається, що згідно ІП НПУ «ГСЦ Посвідчення водія» громадянин ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував;

- довідкою від 16.12.2023 та відомостями адмінпрактики, з яких вбачається, що згідно ІТС «ІП НПУ» громадянин ОСОБА_1 21.05.2023 був притягнутий до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП

Норми права, що підлягають застосуванню

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 5 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Позиція суду за наслідками розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення:

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вбачає у діях правопорушника ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Судом не встановлені обставини, які пом`якшують відповідальність правопорушника.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, всі обставини справи в їх сукупності, бере до уваги особу правопорушника та застосовує до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 (сім) років, передбаченого санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП, що буде достатнім для виконання завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення та здійснення виховного впливу на правопорушника.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 40-1, 126, 251, 252, 256, 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн. (сорок тисяч вісімсот гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 (сім) років.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.(п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Відповідно до ч.1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а вразі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя: Р. Є. Скотар