Справа № 216/918/24
провадження 3-в/216/12/24
ПОСТАНОВА

іменем України

18 квітня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Кузнецов Р.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.02.2024 по справі №216/918/24,-

в с т а н о в и в :

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.02.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 01.04.2024 постанова суду першої інстанції залишена без змін.

17 квітня 2024 року захисник ОСОБА_1 , адвокат Дербін Д.О., звернувся до суду з заявою в якій просив розстрочити виконання постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.02.2024 на 2 місяці рівними частинами, у зв`язку з неспроможністю сплатити штраф єдиним платежем та скрутним матеріальним становищем правопорушника.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до таких висновків.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено право на справедливий суд, однак дане право було б ізольованим, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали чинності. Тлумачення ч. 1 ст. 6 вказаної Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Практикою Європейського суду з прав людини визначено, що право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (рішення у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004, рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece) від 19.03.1997). Рішення суду, яке набуло законної сили, повинно бути виконане. У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права.

Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 301 КУпАП за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, виправних чи громадських робіт або роблять її виконання неможливим, орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця.

Відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Так, частиною 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Таким чином, системне тлумачення положень ст. 301 КУпАП, ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» вказує, що розстрочка виконання рішення суду може бути надана судом виключно за заявою державного виконавця чи сторін виконавчого провадження у виняткових випадках за наявності обставин особливого характеру, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а саме: хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 працює військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 на посаді солдата запасної роти та з січня 2024 року по березень 2024 року отримав дохід у вигляді заробітної плати за винятком аліментів в розмірі 68176,03 грн.

Таким чином доказів, які б вказували на скрутне матеріальне становище заявника суду не надано.

Надані ОСОБА_1 документи не є доказом виняткового випадку та особливих обставин, що у розумінні ст. 301 КУпАП є підставою для розстрочки виконання постанови суду.

Оскільки, на стадії виконання постанови суду не встановлені обставини, що ускладнюють її виконання, а зазначені в заяві обставини не можна вважати винятковими, як того вимагає зміст ст. 301 КУпАП, суддя вважає, що правові підстави для розстрочки сплати штрафу за постановою суду, відсутні.

Керуючись ст.ст. 301, 304 КУпАП, ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження» суддя,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.02.2024 по справі №216/918/24 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, який виніс постанову. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Р.О.КУЗНЕЦОВ