Справа № 204/7903/24
Провадження № 3/204/2814/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Василенко В.А., за участю захисника Філіповського В.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2024 року о 00 год. 25 хв. в м. Дніпро, Чечелівський район, вул. Робоча, біля будинку №178, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21099 н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що їхав зі служби з колегами та заїхали покупатися, коли вже поверталися додому їх зупинила поліція. Алкоголь він не вживав. На пропозицію працівників поліції погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер, однак вказаний огляд пройти не вдалося, оскільки прилад постійно показував помилку. На пропозицію пройти огляд в лікарні він відмовився, оскільки в автомобілі перебували спецзасоби, а тому він не міг залишити автомобіль. Крім того зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення складався не в його присутності, йому не роз`яснювалися права.

Захисник Філіповський В.В. просив проводити розгляд справи щодо ОСОБА_1 без фіксації судового засідання технічними засобами. Він вважав, що провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 належить закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В обґрунтування своїх доводів він вказав, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення час та місце його складання не відповідають дійсності. Його підзахисний ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме працівники поліції не змогли забезпечити належної процедури його проведення. Зокрема, ОСОБА_1 погодився пройти огляд за допомогою Драгеру, проте він був несправний, крім того після кожної спроби пройти огляд працівники поліції не змінювали муштук. Після того, як не вдалося ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою технічного засобу, працівники поліції запропонували пройти огляд в медичному закладі, проте направлення на такий огляд не видали. Вказані обставини, на думку захисника, свідчать про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Також захисник зазначає, що працівники поліції ввели ОСОБА_1 в оману, повідомивши, що він може не проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні, допитаний в якості свідка ОСОБА_2 , повідомив, що проходить військову службу разом з ОСОБА_1 19 липня 2024 року їхав разом з ОСОБА_1 в автомобілі з роботи, коли піднімалися по вул. Робочій до вул. Криворізька, їх зупинила поліція та працівники поліції запитали, чому вони порушують комендантську годину. У поліції виникла підозра, що водій ОСОБА_1 вживав алкоголь та запропонували пройти огляд на місці, на що ОСОБА_1 погодився. Проте, коли ОСОБА_1 намагався пройти огляд на Драгері, він постійно показував помилку. Їхати в лікарню ОСОБА_1 не захотів, оскільки в автомобілі знаходились спецзасоби. Після чого, працівники поліції склали на ОСОБА_1 протокол. Крім того свідок вказав, що у ОСОБА_1 не було ознак алкогольного сп`яніння і при керуванні автомобілем, він не порушував Правил дорожнього руху. Час складання протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає дійсності.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , повідомив, що проходить військову службу разом з ОСОБА_1 19 липня 2024 року їхали разом з ОСОБА_1 зі служби додому, перед цим заїхали покупатися. На шляху додому, їх зупинила поліція та запропонували пройти водію ОСОБА_1 огляд на приладі Драгер, оскільки в них виникла підозра, що він вживав алкоголь та має запах алкоголю з ротової порожнини. Пройти огляд на приладі Драгер ОСОБА_1 погодився та продував його три рази, однак кожного разу він показував помилку. Після чого, працівники поліції запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі і ОСОБА_1 відмовився. Час складання протоколу приблизно відповідає дійсності. Свідок також зазначив, що ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не було.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомив, що знайомий з ОСОБА_1 , оскільки разом проходять військову службу. 19 липня 2024 року разом з ОСОБА_1 їхали пізно зі служби додому, перед цим заїхали покупатися. Вже на шляху додому на вул. Робочій їх зупинила поліція. Водієм був ОСОБА_1 і йому запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Він погодився та почав проходити огляд на алкотестері, однак він показував помилку. Працівники поліції запропонували пройти огляд в лікарні, однак ОСОБА_1 відмовився, оскільки не міг залишити автомобіль, адже в ньому знаходились спецзасоби. Свідок зазначив, що він вживав алкоголь, однак інші особи, які знаходились в автомобілі, зокрема і ОСОБА_1 , не вживали алкоголь. Працівники поліції не занесли його до протоколу, як свідка. Також свідок вказав, що працівниками поліції було викликано ВСП, однак вони будь-яких ознак алкогольного сп`яніння у них не виявили.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доводи її захисника, заслухавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ст.245 КУпАП визначено, що серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.6 ст.266 КУпАП передбачено направлення особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 (Порядок) у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується доказами дослідженими судом під час судового розгляду, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА №121564 від 19 липня 2024 року, рапортом та відеозаписами з бодікамер працівників поліції за №471264 та №471417.

Зокрема, відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема відеозаписів, вбачається, що працівниками поліції було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 та запропоновано пройти огляд за допомогою приладу Драгер. ОСОБА_1 погодився та почав проходити огляд. Перед проходженням огляду, працівниками поліції було роз`яснено принцип дії приладу Драгеру, зокрема, те, що особа, яка проходить огляд має глибоко вдихнути та видути об`єм повітря у муштук приладу. Однак, як зазначив на відеозаписі працівник поліції, об`єм видихуваного повітря ОСОБА_1 був недостатній, прилад Драгер не показав результат. При цьому працівник поліції вказав, що така поведінка ОСОБА_1 буде розцінена, як відмова (ухилення) від огляду. Вказані обставини спростовують доводи ОСОБА_1 та свідків про те, що прилад не працював та постійно видавав помилку.

Після того, як ОСОБА_1 не пройшов огляд за допомогою приладу Драгер, йому було запропоновано пройти огляд в медичному закладі. При цьому працівниками поліції було роз`яснено, що наслідком відмови від проходження огляду буде складення протоколу щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП. Вказані роз`яснення були чіткими та доступними для розуміння. На що, ОСОБА_1 пропонував домовитися на місці, без складення протоколу.

Крім того, за умови відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що було зафіксовано поліцейськими за допомогою нагрудної відеокамери, поліцейські взагалі позбавлялися обов`язку видавати відповідне направлення. Це узгоджується з Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого або сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 р. № 1103 з наступними змінами. Так, аналіз положень пунктів 6 та 8 Порядку дає підстави стверджувати те, що направлення на проведення огляду видається водію, який виявив згоду на проведення такого огляду.

З огляду на вказане, доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не було запропоновано у встановленому порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не знайшли свого підтвердження.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не міг поїхати на огляд на стан алкогольного сп`яніння до медичного закладу, оскільки в його автомобілі знаходились спецзасоби, суд не приймає до уваги та вважає такими, що не спростовують його вину, оскільки п.2.5 ПДР України, не містить виключень, коли водій може відмовитись від проходження огляду за певних обставин.

Твердження захисника про те, що час та місце складання протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, жодним чином не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Адже процедура оформлення матеріалів складання протоколу про адміністративне правопорушення займає певний проміжок часу і час початку оформлення протоколу та надання його для ознайомлення ОСОБА_1 , відповідає часу, який зафіксований на відеозаписах з бодікамер працівників поліції. Доводи, що місце складення протоколу не відповідає дійсності також не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду.

Таким чином, об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в наданих суду письмових доказах, щодо обставин адміністративного правопорушення, не вбачається. Також вказані обставини не спростовані поясненнями свідків.

Приймаючи до уваги викладене, доходжу висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Досліджені та перевірені обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Відповідно до статей 23,33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, вважаю за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у вигляді штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Від сплати судового збору ОСОБА_1 належить звільнити на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 130, ст.ст.40-1, 283, 284, 294, 303 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Від сплати судового збору ОСОБА_1 звільнити на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що відповідно до частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя В.А. Василенко