Номер провадження: 33/813/335/24
Номер справи місцевого суду: 521/4387/23
Головуючий у першій інстанції Плавич І. В.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Пухи А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Ставрост Романа Юрійовича, в інтересах ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2023 року по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 536,80 грн..

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №070672 від 03 січня 2023 , 03 січня 2023 року о 21 годині 15 хвилин у м. Херсон, вул. Ушакова, 30, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ЗАЗ Sens», державний номерний знак « НОМЕР_1 », перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу «Драгер» із відеофіксуванням, у результаті якого було складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого за результатами огляду у ОСОБА_1 проба позитивна у обсязі 1,86 %. Водій порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною постановою адвокат Ставрост Р.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2023 скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення. Разом з апеляційною скаргою заявлено клопотання про поновення строку на апеляціне оскарження, відповідно до якого зазнчено, що повний текс оскаржуваної постанови адвокатом отримано 19 грудня 2023 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази сповіщення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання, що на його думку потягли за собою прийняття помилкового рішення, оскільки присутність під час розгляду справи судом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності або його захисника, зумовила б суд дослідити всі докази у справі, в тому числі відеозаписи, розглянути подані клопотання і заслухати пояснення, які свідчать про відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Також зазначав, що судом першої інстанції не було повно досліджено матеріали відеозаписів вищевказаної події, а лише перераховано як докази які містяться в матеріалах справи, оскільки зазначали, що на відеозаписі наявному в матеріалах справи не зафіксовано рух та зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .. Зазначав, що ОСОБА_1 працівниками поліції не було роз`яснено його права передбачені ст.55,56,59,63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, у зв`язку з чим вважав, що усі подані докази наявні в матеріалах справи є неналежними та недопустимими.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пункт 2.9 а Правил дорожнього руху України забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України має наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я (ч. 4 ст. 266 КУпАП).

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною її вину зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №070672 від 03 січня 2023 року, квитанцією приладу «Драгер», актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03 січня 2023 року, рапортом поліцейського взводу №1 роти №3 БУПП в Херсонській області ДПП сержанта поліції Добренської Г. від 03 січня 2023 року, відеозаписом.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останньою інкримінованого їй адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №070672 від 03 січня 2023 року, згідно якого 03 січня 2023 року о 21 годині 15 хвилин у м. Херсон, вул. Ушакова, 30, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ЗАЗ Sens», державний номерний знак « НОМЕР_1 », перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу «Драгер» із відеофіксуванням, у результаті якого було складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого за результатами огляду у ОСОБА_1 проба позитивна у обсязі 1,86 %.. Такими діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9.(а) Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- роздруківкою тесту здійсненого 03.01.2023 року о 21:20 год. за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest стосовно ОСОБА_1 , результат якого склав 1,86‰ (а.с.3);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4);

- рапортом працівника поліції (а.с.6);

- відеозаписом, що міститься в матеріалах справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , пояснював, що він керуючи вказаним транспортним засобом рухався у напрямку вул. Некрасова, за місцем розташування 90 виправної колонії, погоджувався, що вживав алкогольні напої, визнав себе винним у вказаній ситуації. Також на відеозапису наявні харатерні ознаки порушення мовлення, що підтверджують стан алкогольно сп`яніння зафіксований приладом Драгер. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 оглянув упакування муштука для приладу Драгер на жодних зауважень працівникам поліції, щодо упакування його не заявляв, а після процедури освідування зазначав, що з результатом згодний. Під час оформлення адміністративних матеріалів поліцейські неоднаразово роз`яснювали права і обов`язки ОСОБА_1 у відповідності до наявних обставин справи.

Сукупність вищевказаних доказів підтверджують те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не заслуговує на увагу довід апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження зазначеного, оскільки вказане спростовується наявними в матеріалах справи відеозаписом долученим до матеріалів справи, на якому відсутні будь які заперечення ОСОБА_1 щодо факту керування ним транспортним засобом, протоколом про адміністративне правопорушення .

Відповідно до вимог ст. ст. 31, 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, апеляційним судом був досліджений відеозапис, яким дійсно не зафіксований безпосередньо момент керування ОСОБА_1 транспортним засобом, при цьому встановлено, що ОСОБА_1 безпосередньо на місці зупинки не висловив жодного заперечення щодо факту керування ним транспортним засобом.

Факту керування транспортним засобом на місці зупинки та під час складання протоколу ОСОБА_1 не заперечував.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, судом не приймаються, оскільки водій ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу та під час складання протоколу про адміністративного протоколу жодним чином не заперечував факту керування транспортним засобом , а тому з`явлення таких посилань лише суду, розцінюється як такий спосіб захисту, що має на меті уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не вжито жодних дій щодо надання ОСОБА_1 можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги спростовуються матеріалами справи, а саме відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснювались його права передбачені статтею 268 КУпАП, проте будь яких клопотань не заявляв.

Крім того, під час розгляду справи як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про розгляд справи, користувавсь послугами адвоката, який був присутній в судових засіданнях та надавав пояснення, тобто ОСОБА_1 в повній мірі скористався своїми правами передбаченими Конституцією України та КУпАП, а доводи, стосовно смс-сповіщення за допомогою месседжеру Вайбер поліцейськими було роз`яснено на місці зупинки, про що ОСОБА_1 не заперечував.

Тобто, дослідженні матеріали та обставини справи дають апеляційному суду підстави вважати, що апелянт був обізнаний про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому повинен був проявити зацікавленість результатом розгляду даного протоколу в розумний строк.

З цих підстав, слід зазначити, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі - Конвенція), кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 рішення ЄСПЛ) від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, ЄСПЛ в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, слід зазначити, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду.

З огляду на вищезазначене, апелянт повинен був цікавитись процесом та результатом розгляду справи в суді першої інстанції.

Щодо доводів апеляційної скарги, стосовно не розглянутого судом першої інстанції клопотання адвоката Ставрост Р. (а.с.25-27), апеляційний суд зазначає, що таке клопотання належним чином необґрунтовано, так як витребування інформації, стосовно поліцейської УПП в Херсонській області ОСОБА_3 тим більш на аркуші 6 справи наявний рапорт ОСОБА_4 з зазначенням її данних, такє посилання адвоката не впливає на суть вчиненого правопорушення ОСОБА_1 .. Щодо витребування інформації про свідоцтва про повірку газоаналізатора та інші наявні документи на цей прилад є також необгрунтованими належним чином, так як результат тесту Драгер вже містить інформацію про його калібрування (а.с.3).

Клопотання заявлене в суді апеляційної інстанції , щодо зупинення дії судового рішення ухвалене судом першої інстанції не потребує вирішення у процесуальний спосіб, та нормами чинного КУпАП не передбачені, так як по суті на момент апеляційного перегляду справи не потребується виконання оскаржуваної постанови.

Отже, по справі не встановлено таких обставин, які б стали підставою для скасування судового рішення.

Доводи ж апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди ОСОБА_1 зі складенням щодо нього протоколу та ухваленням постанови судом.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката Ставрост Романа Юрійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити адвокату Ставрост Роману Юрійовичу строк на оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2023 року.

Апеляційну скаргу та клопотання про закриття провадження у справі адвоката Ставрост Романа Юрійовича, в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 08 лютого 2024 року.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький