Справа № 154/2157/24 Провадження №33/802/494/24 Головуючий у 1 інстанції:Пустовойт Т. В.
Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря судового засідання Таровської А.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Сокаля І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Сокаля І.М. на постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27 червня 2024 року стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , командира 1 стрілецького батальйону В/Ч НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходу громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Визначено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 (шістсот п`ять) гривень 80 копійок судового збору.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він будучи військовою службовою особою - т.в.о. командира 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 , у порушенням вимог ст. 19 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 28, 59, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-5 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, п. 20 Розділу ІІ «Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту», затвердженої наказом МО України № 604 від 29.11.2018, п. 2 Розділу 1 та п. 1 Розділу 2 Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 №329, Наказу командира ВЧ НОМЕР_2 № 2108 від 28.12.2023 (Про затвердження під час провадження Алгоритму дій військових службових осіб військової частини НОМЕР_2 під час провадження у адміністративній справі, маючи реальну можливість виконувати належним чином свої службові обов`язки, однак через особисту безвідповідальність та недисциплінованість, допустив недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду, а саме 20.05.2024 перебуваючи за місцем дислокації військової частини НОМЕР_2 , будучи відповідальним за стан обліку правопорушень, допущених особовим складом 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 , не надав відомостей та не повідомив командуванню військової частини НОМЕР_2 про порушення військової дисципліни та морально-психологічний стан підлеглого особового складу, у тому числі про здійснені у зв`язку з цим заходи, зокрема щодо проведеного медичного огляду солдата ОСОБА_2 , за наслідком якого підтверджено виконання ним обов`язків військової служби у нетверезому стані, що є правовою підставою для позбавлення відповідних виплат, зокрема премії, не склав відносно військовослужбовця ОСОБА_2 протокол військові адміністративні правопорушення передбачене ст. 172-20 КУпАП, а також не ініціював перед безпосереднім командуванням питання щодо не включення вказаного порушника військової дисципліни до щомісячного наказу командира ВЧ про виплату премій, внаслідок чого ОСОБА_2 не притягнуто до адміністративної відповідальності та останньому у червні 2024 безпідставно виплачено премію за травень 2024 у розмірі 9422,00грн., чим заподіяно матеріальну шкоду державному бюджету України на вказану суму.

Враховуючи викладене вище, своїми діями ОСОБА_1 допустив недбале ставлення до військової служби військовою службовою особою в умовах особливого періоду, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою судді першої інстанції, захисник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій просить постанову Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27 червня 2024 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП. Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що оскаржена постанова є незаконною та судом здійснено формальний розгляд з справи без належної оцінки доказів та встановлення дійсних обставин справи.

Апелянт вказує, що ОСОБА_1 12.06.2024, тобто на час складання протоколу про адміністративне правопорушення не було відомо про його призначення на посаду тимчасово-виконуючого обов`язки командира 1 стрілецького батальйону та посадові обов`язки, які він мав виконувати, зокрема, про уповноваження його на складання протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені КУпАП, формування і направлення справ до суду.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника, доходжу наступного висновку.

Відповідно до приписів ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Вимоги ст. 280 КУпАП регламентують, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, вказані вимоги закону при винесенні постанови місцевим судом дотримані.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП, для з`ясування питання, зокрема, про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-15 КУпАП, а тому висновок суду першої інстанції є правильним і повністю відповідає вимогам ст. 280 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в оскарженій постанові судді, підтверджується зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного правопорушення повністю доводиться: протоколом про адміністративні правопорушення №17 від 12.06.2024 року, письмовими поясненнями правопорушника, витягами із Наказів командира ВЧ НОМЕР_2 № 268, 117, 133, 9,95, копіями журналів реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, копією наказу А1008 № 2108, додатком №2 до наказу № 2108, копією журналу обліку про військові адміністративні правопорушення ВЧ НОМЕР_2 , рапортом т.в.о. заступника ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_4 , актом огляду на стан алкогольного сп`яніння № 62/894 від 20.05.2024, карткою особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_2 , та іншими матеріалами справи.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було відомо про те, що він перебуває на посаді т.в.о. командира батальйону, про його посадові обов`язки на вказаній посаді, та те, що він є уповноваженою особою на складання протоколів та формування і направлення справ до суду у зв`язку з відсутністю спеціальних знань, то вони не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються як письмовими поясненнями ОСОБА_1 , так і іншими наявними в матеріалах справи доказами (наказами, додатками до наказів, рапортом, тощо).

Крім того, в матеріалах справи наявна копія рапорту ОСОБА_1 від 08.05.2024, в якому він просить допустити його до виконання обов`язків тимчасово виконуючого обов`язки командира 1-го стрілецького батальйону, що й стало підставою для покладення на ОСОБА_1 згаданих вище обов`язків, відповідно до наказу т.в.о. командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_5 від 08.05.2024.

Слід також зауважити, що ОСОБА_1 є військовою службовою особою, а тому має вивчати і знати вимоги Статуту внутрішньої служби ЗСУ, і дотримуватися їх.

Також апеляційний суд, дослідивши надане стороною захисту письмове пояснення солдата ОСОБА_2 , доходить висновку, що воно жодним чином не спростовує висновків місцевого суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Таким чином, доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Разом з тим, враховуючи соціальний аспект кваліфікації військових адміністративних правопорушень, суспільну небезпеку і шкоду від вчинення військовослужбовцями адміністративно-караних дій в умовах воєнного стану, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 33 КУпАП обґрунтовано призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, яке відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення, є достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.

Враховуючи наведене вище, постанова судді є законною та обґрунтованою, а підстав для скасування оскарженого судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

Разом з тим, положення п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначають, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Як убачається із матеріалів даної справи, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, яке ставиться йому у провину, під час виконання службових обов`язків як військовослужбовець, а тому він підлягає звільненню від судового збору.

З огляду на наведені вище обставини та положення п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», постанова місцевого суду в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору підлягає зміні.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне виключити з мотивувальної та резолютивної частин постанови судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27 червня 2024 року посилання на стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Сокаля Івана Михайловича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити частково, а постанову Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27 червня 2024 року стосовно ОСОБА_1 змінити.

На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП виключити з мотивувальної та резолютивної частин постанови судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27 червня 2024 року посилання про стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду О. М. Клок