Харківський районний суд Харківської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року

Справа № 635/12615/23

Провадження № 3/635/277/2024

Суддя Харківського районного суду Харківської області Карасава І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора Мельничука О.О., представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за частинами 1, 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, обіймаючої посаду т.в.о. директора Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації Безлюдівської селищної ради», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

УСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області із 7-го управління (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань надійшли протоколи №908 та №909 від 28.11.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності за частинами 1, 2 статті 172-7 КУпАП ОСОБА_2 .

Постановою Харківського районного суду Харківської області від 30 січня 2024 року вказані протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП на підставі статті 36 КУпАП об`єднано в одне провадження під №635/12615/23 провадження 3/635/277/2024.

Згідно з протоколом №908 від 28.11.2023, ОСОБА_2 займаючи посаду тимчасово виконувача обов`язків директора Підприємства, являючись згідно з п. п. а п. 2 ч. 1 ст. З Закону №1700-VII суб?єктом, на якого поширюється дія цього Закону, діючи умисно, на власну користь, усупереч службовим повноваженням, маючи приватний інтерес, перед визначенням на власний розсуд собі розміру премії (4 000,00 грн), підписанням та видачею наказу від 27.06.2023 №22-К не повідомила у встановленому цим порядку безпосереднього керівника, а саме: Безлюдівську селищну раду, Безлюдівського селищного голову, про наявність у неї реального конфлікту інтересів, не виконав вимоги п. 2 ч. 1 ст. 28 3акону № 1700-VII, чим вчинив адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно з протоколом №909 від 28.11.2023, ОСОБА_2 займаючи посаду тимчасово виконувача обов`язків директора Підприємства, являючись згідно з п. п. а п. 2 ч. 1 ст. З Закону №1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, діючи умисно, на власну користь, усупереч службовим повноваженням, маючи приватний інтерес, в умовах реального конфлікту інтересів 27.06.2023 вчинила дії та прийняла рішення, а саме: на власний розсуд визначила собі особисто розмір премії (4000 грн), підписала та видала наказ від 27.06.2023 №22-К, не виконав вимоги п. 2 ч. 1 ст. 28 3акону № 1700-VII, чим вчинив адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

ОСОБА_2 та її захисник - адвокат Мирось С.В. повністю заперечували вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією та надали письмові пояснення з цього приводу, які долучені до матеріалів справи.

Вважають, що складені щодо неї протоколи є такими, в яких відсутні конкретні факти порушення нею антикорупційного законодавства, які б підтверджували вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

У судовому засіданні захисник позицію ОСОБА_2 щодо відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення підтримав, просив провадження у справі закрити з цих підстав, а також заявив клопотання про повернення матеріалів про адміністративне правопорушення для належного оформлення(усунення недоліків).

Прокурор Харківської окружної прокуратури Мельничук О.О. у судовому засіданні складені відносно ОСОБА_2 протоколи за частинами 1, 2 ст. 172-7 КУпАП підтримав, просив притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та призначити стягнення у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Встановлені фактичні обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступного.

Згідно частини 2 статті 7 КУпАП передбачено, що провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями статті 1 Закону України «Про запобігання корупції»(далі Закон), корупційне правопорушення - це діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Частиною 1 статті 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Частиною 2 статті 172-7 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до пунктів 1 та 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону особи зобов`язані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Беручи до уваги диспозиції статті 172-7 КУпАП та пункту 2 примітки до цієї статті, порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів можуть полягати у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - наявної суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень (примітка ст. 172-7 КУпАП).

Згідно частини 1 статті 1 Закону, реальним конфліктом інтересів є суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Потенційний конфлікт інтересів - це наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

За змістом статті 172-7 КУпАП особистий інтерес - це користь, вигода яка стосується (або цікавить) особи, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких осіб.

Аналізуючи вищенаведені положення КУпАП у сукупності з положеннями Закону України «Про запобігання корупції», слід дійти висновку, що адміністративна відповідальність за порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів настає лише за неповідомлення особою про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Таким чином, хоча стаття 28 Закону України «Про запобігання корупції» і передбачено обов`язок особи повідомляти про наявність у неї потенційного чи реального конфлікту інтересів, проте адміністративна відповідальність за ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП настає лише за неповідомлення особою про наявність у неї реального конфлікту інтересів або вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Для встановлення факту реального конфлікту інтересів необхідно встановити: наявний приватний інтерес, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, така суперечність не тільки може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду.

В розумінні статті 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за адміністративне правопорушення, яке ставлять йому у провину, тобто перевірити правильність кваліфікації дій.

Згідно висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, який висвітлений в постанові від 09.10.2019 року по справі №337/3816/16-а, зазначено, що склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності.

Перевіряючи обставини справи щодо наявності реального конфлікту інтересів в діях/бездіяльності

ОСОБА_2 викладених у протоколах про адміністративне правопорушення №908 та №909 від 28.11.2023, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 1.1 Статуту Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації Безлюдівської селищної ради»(далі Статут підприємства) - Комунальне підприємство «Харківське районне бюро технічної інвентаризації Безлюдівської селищної ради»(далі Підприємство) є комунальним підприємством і підпорядковане Безлюдівській селищній раді відповідно до рішення XIX сесії VIII скликання Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області від 23.02.2022 року.

Вказане підприємство є юридичною особою публічного права.

Відповідно до розпорядження Безлюдівського селищного голови від 15.12.2022 № 228-к(т.1 а.с.19) ОСОБА_2 призначено на посаду тимчасово виконувача обов`язків директора Підприємства з 16.12.2022.

Згідно з приміткою до статті 172-7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до п. п. а п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону №1700-VII посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону №1700-VII посадова особа юридичної особи публічного права - голова та член наглядової ради, ради директорів, виконавчого органу, комісії з припинення (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії), ліквідатор, керівник, заступник керівника, головний бухгалтер, корпоративний секретар такої юридичної особи публічного права.

Таким чином, ОСОБА_2 , будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, яка не зазначена у п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1700- VII, є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону№1700-VII, зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Директор підприємства, згідно пункту 5.4 Статуту підприємства, зокрема розпоряджається у межах своїх повноважень майном підприємства, у тому числі його коштами (відчуження, списання, застава та передача в користування (оренду) майна, що є спільною власністю територіальних громад, сіл, селищ, міст району і закріплене за Підприємством на праві господарського відання, здійснюється у порядку, що встановлений Засновником, а також відповідно до умов колективного договору застосовує заходи заохочення,/ накладання дисциплінарні стягнення.

Відповідно до пунктів 8, 13 розділу V Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» на 2020 - 2025 роки всі питання, що стосуються заробітної плати і преміювання узгоджуються з керівником підприємства.

Преміювання членів трудового колективу здійснюється відповідно до Положення про преміювання працівників КП «ХРБТ», наведене у додатку №5.

Згідно з абзацом 1 Положення про преміювання працівників Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», що є додатком №5 до вказаного Колективного договору, з метою стимулювання підвищення ефективності праці, виконання роботи понад встановленні норми, підвищення якості послуг, за особливі умови праці в залежності від обсягу виконання роботи при наявності фінансово-економічних можливостей щомісячно адміністрації виробничому персоналу та технічним службовцям нараховується та виплачуються премія.

Згідно з наказом від 27.06.2023 №22-к(т.1 а.с.64), підписаним тимчасово виконуючим обов`язків директора Комунального Підприємства «ХРБТІБСР» ОСОБА_2 , з метою підвищення ефективності праці, виконання робіт понад установлені норми, за особливі умови праці та у відповідності з пунктом 5 Колективного договору премійовано працівників Підприємства, у тому числі, т.в.о. директора Підприємства ОСОБА_2 у розмірі 4 000,00 гривень.

Разом з тим, Комунальне підприємство «Харківське районне бюро технічної інвентаризації Безлюдівської селищної ради» є комунальним підприємством і підпорядковане Безлюдівській селищній раді відповідно до рішення XIX сесії VIII скликання Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області від 23.02.2022 року. п. 1.1 Статуту.

Відповідно до пункту 5.1.1. Статуту підприємства засновник призначає на посаду та звільняє з посади на умовах контракту Директора Підприємства у порядку, передбаченому відповідним положенням та чинним законодавством України.

Згідно пункту 5.1.3 Статуту підприємства засновник затверджує фінансовий план Підприємства, здійснює фінансовий контроль за діяльністю підприємства.

Ураховуючи наведене, суд погоджується з твердженням сторони захисту, що Підприємство самостійно визначає напрями використання чистого прибутку, але одночасно звертає увагу, що засновником Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації Безлюдівської селищної ради» є Безлюдівська селищна рада Харківського району Харківської області, яку очолює Безлюдівський селищний голова, який призначив на посаду т.в.о. Директора Підприємства Кислу А.Д. та до повноважень якого покладено обов`язок здійснювати фінансовий контроль за діяльністю підприємства.

З наданих у судовому засіданні пояснень ОСОБА_2 , а також письмових пояснень від 24.11.2023(т.1 а.с.73) та 28.11.2023(т.1 а.с.74), які містяться в матеріалах справи встановлено, що ОСОБА_2 не повідомила безпосереднього керівника про наявність у неї реального конфлікту інтересів та підписала наказ щодо преміювання відносно себе без погодження з Безлюдівським селищним головою у зв`язку з відсутністю достатніх знать антикорупційного законодавства.

Щодо наведеної позиції, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд нагадує, що згідно статті 68 КУ кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

З наказу про преміювання від 27.06.2023 №22-к ( т.1 а.с.64), судом встановлено, що він підписаний тимчасово виконуючим обов`язків директора Комунального Підприємства «ХРБТІБСР» ОСОБА_2 , особа, яка премійована т.в.о. директора ОСОБА_2 , водночас наказ не містить жодної резолюції(погодження) безпосереднього керівника - Безлюдівського селищного голови.

Нормативно правові акти, які б регулювали порядок та процедуру отримання погодження керівника селищного голови відносно директора комунального підприємства, відсутня.

Разом з тим, саме безпосередній керівник або керівник органу, до повноважень, якого належить призначення/звільнення з посади ОСОБА_2 , володіє ситуацією у підконтрольній чи підпорядкованій сфері та здійснює фінансовий контроль.

Фактично процедура погодження керівника селищного голови відносно преміювання директора комунального підприємства є запобіжником недопущення порушення права на грошову винагороду, враховуючи наявність правового регулювання для державних органів, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну службу».

Суд зауважує на тому, що дискреційні повноваження - це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за таких обставин.

Отже під час винесення наказу про преміювання №22-к від 27.06.2023 у ОСОБА_2 були наявні дискреційні повноваження щодо можливості призначення або не призначення собі премії, що свідчить про наявність юридичного факту суперечності між приватним інтересом і службовими повноваженнями, які б могли впливати на прийняття рішення.

У даному випадку дії ОСОБА_2 , що виразилися у підписанні наказу про преміювання себе без погодження з керівником містять ознаки дискреційних повноважень, які б могли свідчить про наявність реального конфлікту інтересів.

З аналізу викладеного суд встановив, що матеріали справи містять факти, які підтверджують, що розмір преміювання та отримання премії т.в.о. директора підприємства ОСОБА_2 напряму залежав від її рішення(відноситься до її компетенції) щодо видання відповідного наказу, яке свідчить про наявність приватного інтересу у вигляді отримання матеріальної винагороди у розмірі 4 000,00 грн, що підтверджує суперечності між приватним інтересом та своїми повноваженнями, які вплинули (впливали) на об`єктивність чи неупередженість прийнятого рішення.

Склад правопорушення за статтею 172-7 КУпАП - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона). Склад адміністративного правопорушення, передбачений статтею 172 КУпАП є формальним, оскільки не передбачає настання наслідків.

Суб`єктивна сторона правопорушення, склад якого наведений в статті 172-7 КУпАП, характеризується прямим умислом, тобто ОСОБА_2 , як тимчасово виконуюча обов`язки директора КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації Безлюдівської селищної ради», усвідомлювала, що вона не повідомляє про наявність у неї реального конфлікту інтересів, та вчиняє дії чи приймає рішення, а саме видання наказу щодо преміювання відносно себе без погодження з безпосереднім її керівником в умовах реального конфлікту інтересів.

Обов`язковою ознакою, за якою будь-яка неправомірна поведінка державних службовців або інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, може визнаватися корупційною, є корисливий або інший особистий інтерес таких осіб або інтерес третіх осіб. Корисливий інтерес ОСОБА_2 є призначення собі та отримання премії у розмірі 4 000,00 грн.

Предметом правопорушення є неповідомлення у встановлених законом випадках та порядку про наявність суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями.

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Так, ОСОБА_2 не пізніше наступного робочого дня з моменту коли дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального конфлікту інтересів не повідомила безпосереднього керівника, а саме: Безлюдівську селищну раду, Безлюдівського селищного голову про наявність у неї реального конфлікту інтересів, чим порушила вимоги пункту 2 частини 1 статті 28 Закону №1700-VІІ.

Крім того, ОСОБА_2 , перебуваючи в умовах реального конфлікту інтересів 27.06.2023 вчинила дії та прийняла рішення, а саме: на власний розсуд визначила собі особисто розмір премії 4 00,00 грн, підписала та видала наказ від 27.06.2023 №22-К.

Що стосується місця та часу вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбачене статтею 172-7 КУпАП, суд зазначає наступне.

Місцем вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого статтею 172-7 КУпАП, є місце розташування Підприємства, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки обов`язок, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону №1700-VІІ, поширюється на ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що вона є тимчасово виконувачем обов`язків директора Підприємства.

Часом вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 27.06.2023, тобто дата вчинення дій та прийняття рішення ОСОБА_2 , а саме: на власний розсуд визначення собі розміру премії, підписання та видача наказу від 27.06.2023 №22-К в умовах неврегульованого реального конфлікту інтересів, а також неповідомлення ОСОБА_2 безпосереднього керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Відповідно до частини 4 статті 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язане з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення.

Суд погоджується з аргументами захисника, що сам факт виявлення адміністративного правопорушення не є тотожнім факту складання протоколу.

Разом з тим, зазначає, що для перевірки і встановлення особи та обставин вчинення адміністративного правопорушення об`єктивно необхідний певний час, то відповідно і складання протоколу здійснюється після отриманням посадовою особою, уповноваженої складати протокол, достатніх даних для висновку про наявність обґрунтованих підстав складання протоколу про адміністративне правопорушення, що не суперечить вимогам частини 2 статті 254 КУпАП.

Так, останній за часом доказ, який був отриманий ст. о/у. в ОВС 7-го управління ДСР НП України В.Байрачний в межах цього провадження відносно ОСОБА_2 , було відібрання письмових пояснень ОСОБА_2 від 28.11.2023(т.2 а.с.79).

Протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 №908 та №909 за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП були складені 28.11.2023, тобто після отримання усіх необхідних для складання протоколів документів, в межах строку, передбаченого статтею 254 КУпАП.

Таким чином, фактичним моментом виявлення вчинених правопорушень, передбачених у статтею 172-7 КУпАП, є дата з`ясування усіх необхідних даних, зібрання доказів щодо наявності (або відсутності) ознак складів правопорушень, що у конкретному випадку співпало з датою складання протоколів №908 та №909 від 28.11.2023.

З огляду на наведене, суд не приймає до уваги посилання сторони захисту, що моментом виявлення правопорушення є 12.10.2023 та наявні підстави для закриття провадження у зв`язку з закінченням строків, які передбачені частиною 4 статті 38 КУпАП.

Щодо повернення матеріалів про адміністративні правопорушення для належного оформлення, у зв`язку з тим, що є сумніви щодо складання протоколів уповноваженою посадовою особою, суд зазначає наступне.

Статтею 255 КУпАП визначено перелік суб?єктів, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, а саме мають право складати протоколи за ст. ст. 172-4 172-9, 172 -9-2 КУпАП уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції (за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище), НАЗК (в частині правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище).

Закріплені в Законі України «Про Національну поліцію» дискреційні повноваження поліції щодо виявлення адміністративних правопорушень, навіть за наявності встановлених Законом України «Про запобігання корупції» конкретних повноважень НАЗК щодо контролю за дотриманням суб?єктами декларування вимог фінансового контролю, не свідчать про відсутність повноважень в органів поліції на виявлення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Відповідно до пункт 1 розділу І та пункту 24 розділу ІІІ Положення про 7-е управління(з обслуговування Харківської) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України - 7-е управління(з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України є структурним підрозділом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, до повноважень якого належить в межах компетенції складання протоколів про правопорушення, пов`язані з корупцією, направлення їх до суду в установленому законом порядку.

Протоколи №908 та №909 за частинами 1, 2 статті 172-7 КУпАП були складені 28.11.2023 старшим оперуповноваженим в ОВС 7-е управління(з обслуговування Харківської області) ДСР НП України, майором поліції Вадимом Байрачним.

Крім того, у судовому засіданні ОСОБА_2 підтвердила, що під час складання зазначених протоколів, майором поліції Вадимом Байрачним, було пред`явлено їй службове посвідчення.

За вказаних обставин у суду відсутні підстави для сумніву, щодо складання протоколів уповноваженою на це посадовою особою та відсутні правові підстави для повернення матеріалів про адміністративні правопорушення для належного оформлення.

Інші доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частинами 1, 2 статті 172-7 КУпАП не є суттєвими і не спростовують висновків суду.

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог статті 256 КУпАП.

Оцінюючи надані докази, суд вважає їх достатньо вагомими, чіткими і узгоджених між собою.

За таких обставин, враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо застосування критеріїв доведення «поза розумним сумнівом», суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_2 , яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення передбачений частиною 1, 2 статті 172-7 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП, судом не виявлено.

Відповідно до частини 2 статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При накладені адміністративного стягнення відносно ОСОБА_2 , суд враховує загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначені у статті 33 КУпАП та вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених у вигляді штрафу на користь держави, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, необхідним і достатнім для її виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Щодо заявленого захисником клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутності складу адміністративного правопорушення суд зазначає, що не вбачає правових підстав для його задоволення, оскільки в діях ОСОБА_2 встановлений склад адміністративного правопорушення, передбачений частинами1, 2 статті 172-7 КУпАП.

Згідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Частиною другою статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що уразі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення справляється судовий збору розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 172-7, 247, 248, 251, 252, 268, 277, 280, 283, 287, 288, 289 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1, частиною 2 статті 172-7 КУпАП та накласти адміністративне стягнення на підставі статті 36 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5 100 (п`ять тисяч сто) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять ) гривень 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.О. КАРАСАВА