ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/237/24 Справа № 699/14/24 Категорія: ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Літвінова Г. М. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю правопорушника ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 18.03.2024 року, якою -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, посвідчення водія НОМЕР_1 від 01.07.2014, інші дані суду не відомі, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень та одного року позбавлення права керування транспортними засобами. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 28.10.2023 о 22 год. 20 хв. у м. Корсунь-Шевченківський по вул. Ярослава Мудрого водій ОСОБА_1 керував автомобілем Chevrolet Camaro д.н.з. НОМЕР_2 із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків та під безперервну відеофіксацію нагрудної камери поліцейського DSS_371170_000022. Водієм порушено вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України,за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 18.03.2024 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень та одного року позбавлення права керування транспортними засобами. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить:

1. Постанову судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 18.03.2024 року скасувати.

2. Провадження по справі закрити на підставі ст. 247 КУпАП.

Вважає, що постанова є незаконною та необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з неповним встановленням обставин, необхідних для вирішення справи, однобічність у дослідженні доказів, недоведеності встановлених обставин, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що працівниками поліції при зупинці транспортного засобу, не повідомлено йому про саму причину зупинки.

Додає, що він не порушував Правил дорожнього руху України і вважає зупинку незаконною, що повинно бути наслідком всіх дій працівників поліції в послідуючому незаконними.

Окрім того, ОСОБА_1 не надано і не було направлено копію складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказує, що обставини, відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Протокол складено за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів про наявність в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що 28.10.2023 о 22 год. 20 хв. у м. Корсунь-Шевченківський по вул. Ярослава Мудрого, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Chevrolet Camaro д.н.з. НОМЕР_2 із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків та під безперервну відеофіксацію нагрудної камери поліцейського DSS_371170_000022. Водієм порушено вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України,за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 311175 від 28.10.2023 року, де зазначено, що 28.10.2023 о 22 год. 20 хв. у м. Корсунь-Шевченківський по вул. Ярослава Мудрого водій ОСОБА_1 керував автомобілем Chevrolet Camaro д.н.з. НОМЕР_2 із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків та під безперервну відеофіксацію нагрудної камери поліцейського DSS_371170_000022. Водієм порушено вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України,за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с.1);

- відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачаються обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.(а.с.3).

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.10.2023 року, згідно якого ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження освідування у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі, відмовився в присутності двох свідків..(а.с.4);

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, щодо гр. ОСОБА_1 від 28.10.2023 року, де зазначено, що у останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження огляду у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився.(а.с.5);

- даними письмових пояснень свідка ОСОБА_2 від 28.10.2023 року, де зазначено, що 28.10.2023 року, він був запрошений працівниками поліції в якості свідка, коли гр. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі, проте ОСОБА_1 відмовився.(а.с.7);

- даними письмових пояснень свідка ОСОБА_3 від 28.10.2023 року, де зазначено, що 28.10.2023 року, він був запрошений працівниками поліції в якості свідка, коли гр. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі, проте ОСОБА_1 відмовився.(а.с.8);

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вище зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, відмови від проходження освідування у встановленому законом порядку та не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо ОСОБА_1 у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права., є необґрунтованим та спростовуються даними відеозапису.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 311175 від 28.10.2023 року, відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачаються обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.10.2023 року, даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, щодо гр. ОСОБА_1 від 28.10.2023 року, даними пояснень ОСОБА_1 від 28.10.2023 року, даними письмових пояснень свідка ОСОБА_2 від 28.10.2023 року, даними письмових пояснень свідка ОСОБА_3 від 28.10.2023 року.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення Правил дорожнього руху України, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.5 ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З відеозапису наявного в матеріалах справи вбачається, що 28.10.2023 року, о 22 год. 20 хв. у м. Корсунь-Шевченківський по вул. Ярослава Мудрого, працівники поліції помітили автомобіль Chevrolet Camaro д.н.з. НОМЕР_2 , який порушив ПДР України. Проблисковими маячками водію даного автомобіля було подано сигнал про зупинку та останній зупинився, потім увімкнув передачу заднього ходу, в притул під°їхав до патрульного автомобіля, після чого знову поїхав вперед і припаркувався на узбіччі. Працівники поліції підійшовши до вказаного транспортного засобу попросили водія вийти з автомобіля для встановлення особи і для повідомлення про причину зупинки. Проте, водій, ним виявився гр. ОСОБА_1 відмовився виходити з транспортного засобу та викликав поліцію.

На місце зупинки прибули працівники ДСО, відповідальний працівник ВП № 1, а також представники територіальної оборони міста.

Після чого, водій вийшов з автомобіля, назвався ОСОБА_1 , на підтвердження вказаного надав посвідчення водія. Він був у транспортному засобі сам. Поліцейські виявили у нього запах алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_1 пояснив, що дуже замерз, захотів кави, тому керував транспортним засобом. Заперечив факт перебування у стані сп`яніння, проте на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки чи у медичному закладі категорично відмовився, що зафіксовано на відеозаписі.

Крім того, на відеозаписі також зафіксовано, що поліцейським роз`яснено ОСОБА_1 права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, а також право, передбачене ст. 63 Конституції України, про те, що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе.

З урахуванням указаного, ОСОБА_1 відмовився від надання письмових пояснень щодо події. Після складення протоколу його зміст було оголошено ОСОБА_4 , роз`яснено де відбудеться розгляд справи, про що ОСОБА_4 поставив свій підпис та йому було видано копію протоколу і відсторонено від керування транспортним засобом.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився. Факт відмови зафіксовано на відеозаписі, який долучено працівниками поліції до матеріалів справи, а також письмовими поясненнями свідків.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що відео наявне в матеріалах справи є допустимим та належним доказом.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена дослідженими під час судового розгляду справи доказами.

Надані докази, не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з матеріалами справи.

За таких обставин, суддя районного суду дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта, про незаконність зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 і як наслідок необґрунтоване складання протоколу про адміністративне правопорушення, що в свою чергу є підставою для скасування судового рішення, є також необгрунтованим.

Суд апеляційної інстанції вважає, що причина зупинки транспортного засобу працівниками поліції ніяким чином не впливає на суть правопорушення вчиненого ОСОБА_1 та не звільняє його від відповідальності за скоєне.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 18.03.2024 року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 18.03.2024 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок