Справа № 404/3323/24
Номер провадження 3/404/1209/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 02.04.2024 року о 09 год. 02 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «MAN 18.440 BLS», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «WIELTON NW3» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул.Вокзальній, 101 у м.Кропивницькому, допустив ДТП, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п.2.10.а Правил дорожнього руху, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4, не визнав, оскільки зазначив, що зіткнення з транспортним засобом він не відчув, а тому умислу на зникнення з місця ДТП не мав, не заперечуючи подію можливого ДТП.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, до суду направлено такі докази, які досліджені під час розгляду справи:

протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №743575 від 02.04.2024 року (а.с.1);

письмові пояснення ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 (а.с.3, 7);

схему місця ДТП (а.с.5-6).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає недоведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, зважаючи на таке.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Із врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Так, із диспозиції статті 122-4 КУпАП вбачається, що суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення характеризується умислом та для кваліфікації дій правопорушника за вказаною статтею необхідною умовами є: наявність факту дорожньо-транспортної пригоди, усвідомлення особою, що притягається до адміністративної відповідальності, причетності до неї та умисел вказаної особи на залишення дорожньо-транспортної пригоди, а тому для настання адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП, останній, залишаючи місце дорожньо-транспортної пригоди, повинен був усвідомлювати, що він був причетний до даної дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Між тим, в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , відсутні дані про усвідомлення вказаною особою причетності до дорожньо-транспортної пригоди та наявність умислу на залишення її місця, а будь-які докази цього до матеріалів справи не долучені.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази, що спростовують твердження, викладене у письмових поясненнях ОСОБА_1 про те, що він імовірно, не помітив зіткнення з транспортним засобом потерпілого, що свідчить про не усвідомлення останнім факту ДТП та причетності до неї, та як наслідок виключає вину у формі умислу.

Відтак, суд вважає недоведеною вину ОСОБА_1 як обов`язкову ознаку суб`єктивної сторони правопорушення.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя. Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

За викладених обставин суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, за протоколом про адміністративне правопорушення не знайшла свого підтвердження, а тому провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, 124, 122-4, 283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного

суду м. Кіровограда В.В. Поступайло