Справа № 352/228/24
Провадження № 33/4808/969/24
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Деркач Н. І.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю адвоката Борсука Д.Я.,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 вересня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків суду невідомий, жителя АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Правопорушення вчинене за таких обставин: 08 січня 2024 року о 22 год. 34 хв. в м. Івано-Франківськ, по вул. Галицька, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Opel Corsa» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія у лікаря-нарколога за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Медична, 15. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.9 а) ПДР України, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального справа.

Пояснює, що 08 січня 2024 року о 22 год. 34 хв. він сидів за кермом у припаркованому автомобілі за адресою свого проживання. В цей час під`їхали працівники поліції та попросили надати документи на автомобіль, при цьому вони не вказали на будь-яке порушення з мого боку. Далі працівники поліції запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, не зазначивши на підставі яких ознак вони вважають, що він перебував в стані сп`яніння, натомість він вказав, що в стані сп`яніння не перебуває. Однак, на його пояснення вони не реагували та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, він погодився, однак із показами даного приладу був не згідний та погодився пройти огляд у медичному закладі де йому було запропоновано той самий прилад Драгер для проходження огляду, він вказав що хоче здати відповідні аналізи на стан сп`яніння, тоді лікар надав йому контейнер для здачі сечі через декілька хвилин коли він повернувся лікар сказав, що підготує висновок де все опише. Після цього, поліцейські склали відносно нього протокол, про притягнення до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що відеозаписи не містять даних про керування транспортним засобом, оскільки він не рухався, а лише перебував у припаркованому автомобілі.

Вказує, що суд першої інстанції розглянув справу у його відсутності чим порушив його права на судовий захист.

Зазначає, що в медичному закладі йому не повідомили результат огляду. Також у висновку не вказано на підставі яких ознак виявлено стан сп`яніння, а також не вказано ступінь сп`яніння.

Адвокат Борсук Д.Я. з`явився в судове засідання апеляційного суду. Йому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП. Просив задовольнити апеляційну скаргу з мотивів викладених у ній.

Заявив клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 бажає бути присутнім під час апеляційного розгляду, але за станом здоров`я немає змоги прибути до суду.

В задоволенні такого клопотання вважаю за необхідне відмовити, оскільки воно містить ознаки зловживанням права на відкладення судового розгляду. Апеляційний розгляд призначався на 24 жовтня 2024 року,12 листопада 2024 року та на 20 листопада 2024 року, проте судові засідання відкладались у зв`язку з надходженням клопотань ОСОБА_1 (а.с. 52, 54). Справа в суді першої інстанції перебувала з лютого 2024 року по вересень 2024 року і постійно відкладалась (а.с. 19, 28, 37, 39), проте будь-яких даних, які б свідчили про неможливість участі ОСОБА_1 в судових засіданнях за станом здоров`я не надано ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не надано.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, неодноразово належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду.

Так, особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини(далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції розглянув справу у його відсутності чим порушив його права на судовий захист не є слушним, оскільки ОСОБА_1 реалізоване право особи користуватися юридичною допомогою адвоката, про що свідчить залучення адвоката, який представляє його інтереси в суді. Крім того справа в суді першої інстанції перебувала з 09 лютого 2024 року по 24 вересня 2024 року, тобто більше 6 місяців. ОСОБА_1 в судове засідання неодноразово не з`являвся хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи.

Так судові засідання призначались на 29 лютого 2024 року, 10 квітня 2024 року, 01 травня 2024 року, 06 червня 2024 року, 08 серпня 2024 року, 17 вересня 2024 року та на 24 вересня 2024 року.

В судове засідання 24 вересня 2024 року ОСОБА_1 не з`явився.

Вважаю, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, за його клопотаннями розгляд справи неодноразово відкладався. ОСОБА_1 зазначив у поданих клопотаннях про перебуванні на лікуванні, однак жодних підтверджуючих документів не подавав. Вважаю що суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 та право на захист у цьому випадку не порушено.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 07 травня 2024 року серії ААД № 587490 (а.с. 1) 08 січня 2024 року о 22 год. 34 хв. в м. Івано-Франківськ, по вул. Галицька, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Opel Corsa» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія у лікаря-нарколога за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Медична, 15. Цим порушив вимоги п. 2.9. а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обвинувачення є зрозумілим та таким, що не підлягає будь-якому подвійному тлумаченню.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором СРПП відділення поліції №1 (м. Тисмениця) капітаном поліції Гаврилівом Ю.В. з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним.

ОСОБА_1 від підпису та дачі пояснень відмовився.

Роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (а.с. 2), не підписана ОСОБА_1 , але засвідчує результат тесту, проведеного за допомогою приладу «Алкофор 507» - 0,75 ‰ проміле, який значно перевищує гранично допустиму норму (0,2 проміле).

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 5) вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками, такими як: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою «Алкофор 507», з результатом 0,75 ‰ проміле, з результатом огляду ОСОБА_1 не погодився та не підписав акт.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у КНП ПКОЦПЗ ІФ ОР (а.с. 3), вбачається, що водій ОСОБА_1 , в якого виявлені ознаки сп`яніння різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, оскільки не погодився з результатом огляду в медичному закладі.

Як вбачається з висновку від 08 січня 2024 року № 20 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 6) ОСОБА_1 на час огляду, а саме 08 січня 2024 року о 23 год. 40 хв. перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Вказаний висновок складений працівником закладу охорони здоров`я лікарем, із заповненням всіх необхідних реквізитів, не містить довільних висловлювань або помилок, є логічним та послідовним, підписаний лікарем та завірений печаткою.

Висновок огляду є категоричним та не допускає будь-якого іншого тлумачення.

Твердження апелянта про те, що в медичному закладі йому не повідомили результат огляду і у висновку не вказано на підставі яких ознак виявлено стан сп`яніння, а також не вказано ступінь сп`яніння, що є підставою вважати такий висновок недійсним, спростоване під час апеляційного розгляду.

Вважаю, що лікарями дотримано вимог Інструкції в частині проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів.

Після відібрання біологічного матеріалу - сечі ОСОБА_1 було проведено необхідні тести та продування приладу Драгер за результатами огляду лікарем встановлено перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Лікарем було проведено достатню кількість необхідних лабораторних досліджень для виявлення сп`яніння у ОСОБА_1 .

При цьому, вирішення питання про те, у який саме спосіб та які методи дослідження з метою виявлення стану сп`яніння використовуватиме лікар при проведені огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, належить до дискреційних повноважень лікаря.

Лікар при проведенні огляду користується спеціальними знаннями, проводить медичний огляд обстежуваної особи та застосовує різні методи дослідження з метою виявлення стану сп`яніння і на підставі сукупності отриманих даних, оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, та несе правову відповідальність за правильність свого висновку.

Висновок щодо результатів медичного огляду складається безпосередньо після огляду особи в присутності поліцейського ще до отримання остаточних результатів лабораторних досліджень, які проводяться для уточнення наявних речовин, що спричинили стан сп`яніння та встановлення діагнозу.

На відеозаписах, які містяться на компакт-дисках в матеріалах справи (а.с. 9), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано рух та зупинку транспортного засобу марки «Opel Corsa» д.н.з. НОМЕР_1 , який порушив ПДР, а саме не увімкнув покажчик повороту. Також зафіксовано перевірку документів у водія ОСОБА_1 та подальшу перевірку водія на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Алкофор 507», з результатом 0,75 ‰ проміле водій ОСОБА_1 не погодився та виявив бажання пройти відповідний огляд у медичному закладі. Після доставки працівниками поліції водія до медичного закладу ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер з результатом 0,70 ‰ проміле, а також шляхом здачі біоматеріалів та проведення відповідних тестів. За результатом проведеного огляду лікарем винесено висновок про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Також зафіксовано оголошення ОСОБА_1 складених процесуальних документів та роз`яснення ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. ОСОБА_1 від підпису, дачі пояснень та отримання копій відмовився.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта про те, що відеозаписи не містять даних про керування транспортним засобом, оскільки він не рухався, а лише перебував у припаркованому автомобілі не є слушним, оскільки причини та обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , не підлягають встановленню, оскільки предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того відеозаписами, що містяться в матеріалах справи зафіксовано рух та зупинку транспортного засобу марки «Opel Corsa» д.н.з. НОМЕР_1 , який порушив ПДР, а саме не увімкнув покажчик повороту, що також спростовує твердження апелянта про відсутність законних підстав для його зупинки.

Таким чином вище викладена сукупність доказів поза розумним сумнівом доводять, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та керував ним у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п.п. 2.9. а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Наявні у матеріалах справи докази підтверджують, що водій ОСОБА_1 у якого поліцейським виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, на пропозицію поліцейського пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, за результатами якого - він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 не погодився з результатом огляду.

Оскільки ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду, який він пройшов на місці, поліцейські мали підстави доставити його до закладу охорони здоров`я де він пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, за результатом якого він перебував в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком від 08 січня 2024 року № 20 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 6).

Таким чином, вважаю, що в даному випадку дотримано приписів Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вважається таким, що пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

Отже встановлено, що ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу марки «Opel Corsa» д.н.з. НОМЕР_1 , у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння, пройшов огляд на стан сп`яніння у відповідності до закону, та встановлено стан сп`яніння, а тому вважаю, що матеріалами провадження у своїй сукупності поза розумним сумнівом доведено, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та керував ним у стані сп`яніння.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 вересня 2024 року, щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло