ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/7615/23 Головуючий суддя І інстанції Бородіна Н.М.
Апеляційне провадження № 33/818/690/24 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакули Н.С.,

захисника - Петренко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Постановою встановлено, що 06.08.2023 року о 18 год. 10 хв. за адресою: м. Харків, вул.Винниченка, буд.7, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MITSUBISHI L200, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, велась відеофіксація на бодікамеру 471712, 467812.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 15.11.2023 року, прийнявши нову постанову, якою справу № 953/7615/23 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП направити командиру військової частини НОМЕР_2 для вирішення питання про притягнення його, як військовослужбовця, до дисциплінарної відповідальності.

Обґрунтовуючи свою апеляційну вимогу, ОСОБА_1 посилається на те, що він не оспорює фактичні обставини, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №517716 від 06.08.2023 року. Вказує, що працівниками поліції також встановлено та зазначено в цьому протоколі, що він є військовослужбовцем та керував транспортним засобом, який належить військовій частині НОМЕР_2 , проте, судом першої інстанції, всупереч вимог ч.3 ст.15 КУпАП, не передав матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності за Дисциплінарним статутом Збройних сил України.

Крім того, ОСОБА_1 просив поновити йому пропущений строк апеляційного оскарження постанови судді Київського районного суду м. Харкова від 15.11.2023 року, посилаючись на те, що в судовому засіданні в суді першої інстанції участі не приймав, так як він з початку повномаштабного вторгнення рф в Україну проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , бере безпосередню участь у бойових діях, у заходах оборони країни, а тому не мав можливості у строк, передбачений чинним законодавством, подати апеляційну скаргу.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

За таких обставин, з метою належного дотримання конституційних засад забезпечення доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення, - відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

До апеляційної скарги також додано клопотання командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 про направлення матеріалів справи №953/7615/23 до військової частини НОМЕР_2 для вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи його тим, що останній є військовослужбовцем та бере безпосередню участь у бойових діях з використанням різного виду транспортних засобів, а тому повинен нести дисциплінарну відповідальність в порядку ст.15 КУпАП.

В судове засідання в суд апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду його апеляційної скарги повідомлений. Причин неявки суду не повідомив.

27.03.2023 року секретар судового засідання, за дорученням головуючого у справі, особисто повідомив ОСОБА_1 про час та місце розгляду його апеляційної скарги шляхом передачі йому телефонограми за номером мобільного телефону.

Крім того, судом апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку направлялася судова повістка ОСОБА_1 за адресою, яку останній зазначив в своїй апеляційній скарзі, але ця повістка повернулася до апеляційного суду з відміткою, що неправильно зазначена адреса.

Разом з цим, відповідно до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасників судового процесу, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року №28, ОСОБА_1 повідомлений про час і місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджується відомостями довідки про те, що 27.03.2024 року він отримав судову повістку у мобільному додатку «Viber» на номери мобільного телефону, який зазначений в його апеляційній скарзі.

15.04.2024 року до початку апеляційного розгляду захисник Петренко О.М. повідомила суду, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, йому відомо про час і місце судового засідання, але наразі він не може з`явитися до суду апеляційної інстанції. Захисник зазначила, що процесуальна позиція сторони захисту узгоджена, а тому вважає за можливе проводити апеляційний розгляд за відсутності ОСОБА_1 .

При цьому, належить врахувати, що саме ОСОБА_1 є ініціатором апеляційного перегляду постанови судді Київського районного суду м. Харкова від 15.11.2023 року.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

За таких обставин, враховуючи вимоги ст. ст. 268, 294 КУпАП, а також думку захисника Петренко О.М., апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 , який був належим чином повідомлений про місце і час судового розгляду та будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, виходячи з відомостей, що є наявні в матеріалах цього провадження, та доводів поданої апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи захисника Петренко О.М., яка підтримала апеляційну скаргу свого підзахисного, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху , передбачених п. 2.5.

З матеріалів справи та поданої апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 , не оспорюючи фактичні обставини справи, що встановлені судом першої інстанції, просить скасувати оскаржувану постанову, а матеріали справи №953/7615/23, на підставі ст.15 КУпАП, направити до військової частини НОМЕР_2 для вирішення питання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги та клопотання командира військової частини про передання матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 військовій частині НОМЕР_2 для вирішення питання про притягнення винного до дисциплінарної відповідальності, є безпідставними, виходячи з насутпниго.

Так, згідно з ч. 3 ст. 15 КУпАП, при порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується. У випадках, зазначених у цій статті, органи (посадові особи), яким надано право накладати адміністративні стягнення, передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.

Тобто, за змістом ч.3 ст.15 КУпАП, передача матеріалів про правопорушення для вирішення питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності командиру (керівництву) військової частини передбачено лише за умови порушення військовослужбовцями строкової служби, які є водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту, Правил дорожнього руху, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу.

Види військової служби прописані у ч.6 ст.2 Законі України «Про військовий обов`язок та військову службу», якими є: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

При цьому, строкова служба - це вид військової служби, яку громадяни України проходять з метою здобуття військово-облікової спеціальності.

На строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 25-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу (далі - громадяни призовного віку).

Згідно службової характеристики від 21.12.2023 року за підписом командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 , солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , займає посаду водія 3 відділення 2 взводу 3-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 (а.с.28).

Натомість, до апеляційної скарги та до клопотання не подано доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем строкової служби.

Зважаючи на вищевикладене, суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні поданої апеляційної скарги ОСОБА_1 та вищезазначеного клопотання командира військової частини НОМЕР_2 .

Інші доводи апеляційної скарги та клопотання не містять обґрунтованих доказів на підтвердження порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі і в клопотанні командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновивши йому процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2023 року.

Клопотання командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 про направлення матеріалів справи №953/7133/23 до військової частини НОМЕР_2 для вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності залишити без задоволення

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков