Справа № 592/8713/24 Провадження № 3/591/1541/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2024 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м.Суми Сорока М.Р., з участю секретаря Яковенко А.А., прокурора Чухно А., особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , представника адвоката мальченко Д.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Сумській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , урож.м.Лантратівка, Охтирського району, Сумської області, місце проживання : АДРЕСА_1 , працював до 20.09.2021 року водієм роти конвойної служби у Головному управлінні НП в Сумській області, працює бухгалтером ФГ «Колоскове 2019», РНОКПП НОМЕР_1 ,-

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №10-2024 від 24.05.2024 ОСОБА_1 20.09.2021 року фактично припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та умисно несвоєчасно, а саме 09.02.2024, подав без поважних причини щорічну декларацію, за 2021 рік. Останнім днем подання щорічної декларації після звільнення було 31.01.2024. Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», відповідальність за що встановлена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати винним ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, так як він несвоєчасно виконав обов`язок, передбачений абз. 2 ч.2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» та накласти на нього стягнення, передбачене санкцією статті, підтримавши письмовий висновок.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину фактично визнав, пояснив, що звільнився з посади у вересня 2021 року, після почату збройної агресії був обізнаний, що до закінчення воєнного стану, кампанія декларування припиняється. У лютому 2024 року йому зателефонували з роботи та сказали подати декларацію за 2021 рік.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Мальченко Д.В. просив звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю діяння, підтримавши письмове клопотання.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, необхідно зробити такі висновки.

Сторонами не оспорювалось доведення обставин перебування ОСОБА_1 на посаді, яка відноситься до діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та щодо її належності до суб`єктів декларування, на яких поширюються вимоги фінансового контролю.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Статтею 45 Закону передбачено декілька типів декларацій щорічна (ч.1 ст. 45 Закону, подається за минулий рік до 01 квітня), перед звільненням (абз.1 ч.2 ст.45 Закону, подається за період, не охоплений раніше поданими деклараціями), після звільнення (абз.2 ч.2 ст.45 Закону, подається за минулий рік до 01 квітня) та кандидата на посаду (ч.3 ст. 45 Закону, подається до призначення або обрання на відповідну посаду за минулий рік).

Згідно п. 2-7розділу ХІІІ «Прикінцевих положень» ЗУ «Про запобігання корупції» установлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Адміністративна відповідальність, передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, виражається у несвоєчасному поданні декларації без поважних причин, а суб`єктивна сторона цього правопорушення визначається у формі прямого або непрямого умислу.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

В даному випадку, як вбачається з матеріалів справи та з`ясовано під час розгляду адміністративного матеріалу, ОСОБА_1 подав щорічну декларацію після звільнення за 2021 рік 31.03.2024, хоча повинен був її подати до 31.01.2024.

При цьому, з досліджених доказів вбачається про обізнаність останнього подати відповідну декларацію.

З огляду на викладене вина ОСОБА_2 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП повністю доведена.

Водночас, у 2021 році ОСОБА_3 подав декларацію після звільнення за фактично відпрацьований час, тобто за 9 місяців 2021 року, за весь 2021 рік декларація теж була подана хоча і з запізненням, суттєвих змін в майновому стані не відбулося, що свідчить про відсутність наміру приховувати майно, ОСОБА_3 подав декларацію після того, як йому повідомили з колишнього місця роботи про поновлення такого обов`язку у зв`язку зі змінами в законодавстві, та це відбулося до виявлення порушення правоохоронними органами.

Також слід взяти до уваги, що інформація про зупинення декларування на час воєнного стану розголошувалась різними способами та ЗМІ, тоді як про внесені зміни до закону та про поновлення обов`язку подавати декларації до 31.01.204 в такий же спосіб не доводилось до відома громадян.

Ці обставини в своїй сукупності суд вважає такими, що заслуговують на увагу та потребують врахування при розгляді справи.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на особу правопорушника, який раніше до відповідальності не притягувався, будь-яких негативних наслідків від невчасного подання декларації не настало, ОСОБА_3 є особою, яка з вересня 2021 року не виконує функцій держави та не виконує їх на теперішній час, то вважаю, що вчинене правопорушення можна визнати малозначним, внаслідок чого відповідно до вимог ст. 22 КУпАП слід звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, а справу відносно нього закрити, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 9, 22, 245, 251, 252, 279, 280, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у зв`язку з малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої вона винесена, протягом 10 днів з дня її винесення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя М.Р.Сорока