печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2024 року суддя Печерського районного суду м. Києва Шапутько С. В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

08.03.2023 о 23 год. 10 хв. в м. Києві по вул. Круглоуніверситетській, 17, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Фольксваген, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер 6820 ARH-0522, принтер ARCE 5028, результат тесту 1,04% проміле. З результатом огляду не згодна. Водія ОСОБА_1 було доставлено до КНП КМНКЛ «Соціотерапія», де пройшла огляд у присутності лікаря-нарколога за допомогою приладу Alcotest 6820 ARKL 2584/ ARAM 5706, результат тесту 0,81 % проміле. Вказаними діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.9A Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 03.05.2023 матеріали про притягнення ОСОБА_1 повернуто до Управління патрульної поліції в м. Києві для належного оформлення, у зв`язку з тим, що суть адміністративного правопорушення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідала диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП (вказано, що вона рухалася із ознаками сп`яніння, а не в стані).

На виконання вказаної постанови судді Управлінням патрульної поліції у м. Києві направлено до суду доопрацьований матеріал, згідно долученого до матеріалу рапорту інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону № 1 полку № 1 УПП у м. Києві ДПП лейтенанта поліції Лук`янова О. В., яким і було складено протокол, зазначено, що слід вважати вірним те, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Фольксваген, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, яке в подальшому було встановлено в медичному закладі КНП КМНКЛ «Соціотерапія».

В судове засідання з`явився захисник ОСОБА_1 - адвокат Рвачов О. О., який просив закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Вказав, що встановлюючи діагноз сп`яніння ОСОБА_1 у КМНКЛ «Соціотерапія» лікарем не було проведено обов`язкових лабораторних досліджень, а було запропоновано ОСОБА_1 лише продути прилад «Драгер», після чого було складено висновок лікаря. При цьому, КНП «КМНКЛ «СОЦІОТЕРАПІЯ» згідно переліку вимірювальних можливостей клінічно-діагностичної лабораторії станом на 08.03.2023 мало можливість провести лабораторні дослідження біологічного середовища, а саме: сечі та крові на наявність в ній етанолу, що підтверджується сертифікатом визнання вимірювальних можливостей від 12.04.2021 року та переліком вимірювальних можливостей вказаного медичного закладу. Таким чином лікар-нарколог зобов`язаний був взяти зразки біологічного середовища ОСОБА_1 та провести лабораторне дослідження, а не проводити медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер. Отже, зважаючи на те, що стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 був діагностований без проведення обов`язкових лабораторний досліджень, огляд ОСОБА_1 проведений з порушенням п. 15 Розділу 3 Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 року та є недійсним в силу положень п.22 Розділу 3 Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 року та ч.5 ст.266 КУпАП. Відповідно, зважаючи на те, що при проведенні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не було проведено лабораторних досліджень, а тому висновок КМНКЛ «Соціотерпія» №001751 від 08.03.2023 є очевидно недопустимим, що тягне за собою неможливість його дослідження. Працівниками поліції не було роз`яснені ОСОБА_1 її права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, в тому числі і права на захист. Також працівники поліції неодноразово примусово вимикали технічний засіб, який має функцію відеозапису, а також не зафіксували всі обставини події. Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний судом належним доказом у справі, оскільки викладена в ньому суть правопорушення не узгоджується з диспозицією ст. 130 КУпАП.

Вислухавши позицію захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Рвачова О. О., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надходжу наступних висновків.

Відеозаписом з портативного відеореєстратора поліцейського № 472689, 472121, дослідженим в судовому засіданні за участю захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зафіксовано, що патрульний поліцейський підходить до автомобіля Фольксваген, державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебувала ОСОБА_1 . В ході розмови у поліцейського виникли підозри, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, на що водій погодилася.

Відеозаписом зафіксовано процедуру проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 у встановленому законом порядку за допомогою приладу Драгер (час на запису 00 год. 01 хв. 20 с. - 00 год. 03 хв. 40 с.), результат тесту - 1,04% проміле.

ОСОБА_1 з результатами огляду була не згодна, на що працівник поліції запропонував ОСОБА_1 проїхати до лікар-нарколога, яка погодилась, після чого ОСОБА_1 була доставлена працівниками поліції до медичного закладу КНП КМНКЛ «Соціотерапія».

Відеозаписом також зафіксовано процедуру проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога за допомогою приладу Драгер (час на запису 00 год. 43 хв. 07 с. - 00 год. 43 хв. 43 с.), результат тесту - 0,81% проміле.

Факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом стороною захисту не оспорюється.

Доводи сторони захисту про те, що огляд ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я здійснювався без проведення обов`язкових лабораторних досліджень, суд не бере до уваги, оскільки Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 передбачено обов`язкове проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини. При цьому, метою такого лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Також, відповідно до даної Інструкції обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я у водія - учасника дорожнього руху, який внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами.

Як вбачається з дослідженого під час судового розгляду відеозапису події з портативного відео реєстратора працівників поліції, то працівниками поліції під час спілкування з ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, внаслідок чого було запропоновано пройти їй огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу Драгер, на що остання погодилась, але з результатами огляду не погодилась, після чого поліцейським їй було запропоновано проїхати на огляд до медичного закладу, на що остання погодилася. Отже, ОСОБА_1 не була учасником дорожнього руху, яка внаслідок ДТП перебував у несвідомому стані або з тяжкими травмами та, як слідує з відеозапису була доставлена до закладу охорони здоров`я з ознаками саме алкогольного сп`яніння. Таким чином, проведення огляду ОСОБА_1 лікарем наркологом, в тому числі із застосуванням спеціальних технічних засобів не суперечить Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, та відповідає Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, а тому доводи сторони захисника про те, що проведений лікарем наркологом огляд без лабораторного дослідження не відповідає Інструкції та є недійсним, суд вважає безпідставними.

Суддя не погоджується із позицією захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення не є належним доказом у справі, оскільки викладена в ньому суть правопорушення не узгоджується з диспозицією ст. 130 КУпАП. Так, як вказано вище, із цієї підстави протокол повертався на дооформлення постановою судді від 03.05.2023. На виконання вказаної постанови судді Управлінням патрульної поліції у м. Києві направлено до суду доопрацьований матеріал, згідно долученого до матеріалу рапорту інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону № 1 полку № 1 УПП у м. Києві ДПП лейтенанта поліції Лук`янова О. В., яким і було складено протокол, зазначено, що слід вважати вірним те, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Фольксваген, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, яке в подальшому було встановлено в медичному закладі КНП КМНКЛ «Соціотерапія».

Твердження захисника, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 її права та обов`язки спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, який підписаний ОСОБА_1 , де роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, будь-яких зауважень до протоколу не зазначено.

Також слід зазначити, що після надходження протоколу до суду захисник водія ОСОБА_1 - адвокат Харчук О. П. знайомився з матеріалами справи, брав участь в судовому засіданні, що свідчить про отримання особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, правової допомоги та в цілому не вплинуло на об`єктивність і неупередженість судового розгляду.

Доводи захисника про те, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліцейського не є безперервним, тому даний доказ є недопустимим доказом - є безпідставними.

Положеннями Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року № 28/32999 врегульовано застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

Відповідно до п. 5 розд. ІІ «Інструкції і з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Як вбачається із долученого до матеріалів справи відеозапису з портативного відеореєстратора поліцейського, відеозйомка обставин подій даного правопорушення велась з моменту початку виконання службових обов`язків поліцейськими безперервно до її завершення та камери поліцейських не вимикалась.

При цьому, переривання відеозапису з 00 год. 38 хв.06 с. до 00 год. 38 хв. 12 с., з 01 год. 02 хв. 40 с. до 01 год. 02 хв. 50 с., з 01 год. 06 хв. 59 с. до 01 год. 07 хв. 04 с., з 01 год. 09 хв. 05 с. до 01 год. 09 хв. 15 с. є технічними особливостями технічних приладів і технічних засобів, що виконують функції відеозапису та вказане не спростовує вчинення ОСОБА_1 вчиненого правопорушення.

За вказаних обставин долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснені працівниками поліції за допомогою наявних в них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом.

З урахуванням викладеного вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується доказами, наявними у справі про адміністративне правопорушення, а саме даними, що містяться в:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 024804;

- відеозаписі з портативного відеореєстратора поліцейського № 472689, 472121;

- результатах тесту приладу Драгер;

- висновку КМНКЛ «Соціотерапія» № 001751 від 08.03.2023.

Дії ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні стягнення правопорушнику суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.

Враховуючи викладене, суддя вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись, ст. ст. 130, 221, 275-280, 283-287 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя С. В. Шапутько