Справа № 161/5595/19
Провадження № 3-в/161/65/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2024 року м. Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Пушкарчук В.П., розглянувши матеріали подання Луцького міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області для вирішення питання про давність виконання судового рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

05.06.2019 постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт на строк 150 годин.

02.07.2019 вищевказана постанова суду надійшла та прийнята до виконання Луцького міськрайонного відділу Філії Державної Установи «Центр пробації» в Волинській області (далі - Центр пробації).

31.07.2024 до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло подання Луцького міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» для вирішення питання про давність виконання судового рішення. . В обґрунтування подання зазначено, що Відділом пробації проводилися заходи направлені на виконання постанови суду та встановлення місця проживання (знаходження) правопорушника, які результатів не дали. 08.07.2019 року мати правопорушника ОСОБА_2 повідомила, що ОСОБА_1 більше семи років проживає в Італії разом з сім`єю, коли повернеться їй невідомо. Станом на 30.07.2024 року гр. ОСОБА_1 до відділу пробації не з`явився, до відбування стягнення у виді суспільно корисних робіт не приступив, його місцезнаходження не відоме. На підставі викладеного та посилаючись на положення ст.ст. 304, 305 КУпАП, ст. 80 КК України просить суд вирішити питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

До початку судового засідання представник Центру пробації подала заяву про розгляд подання у її відсутності, просила подання задовольнити.

Розглянувши подання Центру пробації та додані матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ст. 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Судом встановлено, що постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.06.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 150 годин суспільно корисних робіт.

За змістом ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Визначений у ч. 1 ст. 303 КУпАП строк давності виконання постанов про накладення адміністративних стягнень загальний і не залежить від виду стягнення, яке було призначено правопорушнику. Сутність строку давності виконання відповідних постанов полягає в тому, що він є граничним періодом у часі, протягом якого мають бути вчинені всі необхідні дії, спрямовані на виконання стягнення.

Статтею 325-4 КУпАП передбачені наслідки ухилення особи від відбування суспільно корисних робіт, де зазначено, що у разі ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. У разі злісного ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до кримінальної відповідальності в порядку, встановленому законом.

Зі змісту подання представника органу пробації вбачається, що останній просить застосувати аналогію закону і поширити норми статті 80 КК України, які регулюють порядок звільнення особи від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку на даний правовий випадок та відповідно звільнити ОСОБА_1 на цій підставі від відбування стягнення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У цій конституційній нормі відображений принцип законності, який свою подальшу деталізацію знаходить у положеннях статей другої та сьомої КУпАП.

Зокрема, відповідно до ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

А згідно ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як Загальна, так і Особлива частини КУпАП не містять законодавчих положень, які б дозволяли у даному випадку застосовувати аналогію закону.

Натомість положення КУпАП містять самостійні підстави припинення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, закріплені у пунктах 5, 6 і 9 статті 247 КУпАП (видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; смерть особи, щодо якої було розпочато провадження у справі). Жодна з цих правових підстав, з якими закон пов`язує припинення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у даному випадку відсутня.

Саме такі заходи передбачено законом для забезпечення виконання особою постанови про накладення адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Норми КПК України можуть бути застосовані до провадження у справі про адміністративне правопорушення за аналогією, якщо нормами КУпАП не врегульовано процесуальні правовідносини.

Що стосується норм КК України, то такі не підлягають застосуванню за аналогією з іншими галузями права, що чітко передбачено ч. 4 ст. 3 КК України.

Керуючись ст.ст.23, 298, 304, 305 КУпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити в задоволені подання Луцького міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області про вирішення питання про давність виконання судового рішення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук