Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря судових засідань Білоуса І.Л., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника адвоката Полячука С.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника Полячука С.І., подану в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 жовтня 2024 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що вона 01 грудня 2023 року о 23 год 30 хв, на вул. Львівській, 148 у м. Луцьку, керувала транспортним засобом марки «Isuzu» н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки т/з за допомогою спеціального технічного приладу «Drager» чим порушила п. 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР).

Не погоджуючись із постановою судді першої інстанції, захисник Полячук С.І. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати, як незаконну через порушення норм матеріального та процесуального права. Вважає, що висновки судді базуються виключно на припущеннях. Стверджує, що на відеозаписах не має чітких фрагментів, що саме ОСОБА_1 перебувала за кермом автомобіля, на момент його зупинки поліцейськими, а переглядом відеозаписів установлено що, на момент зупинки транспортного засобу, разом із ОСОБА_1 також перебувала її знайома. Тому, вважає, що ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності без урахування обставин, що виправдовують її у вчиненні даного адміністративного правопорушення. При проведенні огляду, на місці зупинки транспортного засобу, свідки залучені не були, а відеозаписи не є безперервними. Також вказує, що у вечірній час доби неможливо було виявити наявність у неї ознак алкогольного сп`яніння, а тому постанову судді слід скасувати та закрити провадження по даній справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , її захисника адвоката Полячука С.І., доходжу такого висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом було дотримано.

Згідно із п. 2.9 а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеного пункту Правил дорожнього руху передбачена ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно із п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Іструкції).

У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Так факт вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 357627 від 02 грудня 2023 року, за змістом якого перша керувала транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з ознаками такого стану; роздруківкою результату тесту газоаналізатора «Alcotestr Drager 7510» від 02 грудня 2023 року із результатом 0, 42 ‰.

Довідкою УПП у Волинській області від 06 грудня 2023 року підтверджується факт отримання ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_2 від 12 травня 2017 року (категорія В, В1).

Сукупність зазначених доказів, цілком обґрунтовано взята до уваги судом, і протилежного, при перевірці доводів апеляційної скарги, не установлено.

Основні доводи незгоди із постановою судді першої інстанції, захисник Полячук С.І. обґрунтовує запереченням ним факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, за обставин місця та часу, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно неї. Стверджуючи, при цьому, що його довірителька транспортним засобом не керувала.

При оцінці таких його доводів, слід зазначити таке.

Як стверджується наявними у матеріалах справи відеозаписами, які значаться як додаток до протоколу, з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є належним та незалежним від будь-якого суб`єктивного сприйняття доказом вини ОСОБА_1 , безпосередньо досліджувались судом, 01 грудня 2023 року о 23 год 30 хв зафіксовано рух транспортного засобу марки «Isuzu» н.з. НОМЕР_1 , а також його зупинку, із якого, у подальшому, із місця водія, виходить саме ОСОБА_1 , а не будь-яка інша особа, у тому числі, її знайома, на яку звертає увагу захисник.

На іншому відеозаписі вже зафіксована сама процедура проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу, під її керуванням, з використанням спеціального технічного засобу, в ході якої ОСОБА_1 повідомляє поліцейським про факт вживання нею алкоголю вранці близько 06 год. 00 хв. та жодних заперечень з приводу факту керування транспортним засобом не висловлює.

Досліджені файли хоча і є частково фрагментарними, проте не викликають сумніву у достовірності відображених на них подій, не лише підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а і проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння останньої на місці зупинки транспортного засобу під її керуванням, у чіткій відповідності до вимог чинного законодавства, тому є належними та допустимими доказами у даній справі.

Отже, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, є правильно установленим поліцейськими та підтверджений судом.

Водночас, слід зазначити, що показання поліцейських, які надавали пояснення в суді, не є визначальними у даній справі, оцінені судом у сукупності із іншими доказами, які у «поза розумним сумнівом» підтверджують обставини вчиненого, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Наведене у своїй сукупності, свідчить про законність оскарженої постанови судді та безпідставність доводів поданої захисником апеляційної скарги, з викладених у ній мотивів.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника Полячука С.І., подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 жовтня 2024 року стосовно ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: