ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/2842/24 Головуючий в 1 інст. Ісаков Д.О.
Провадження №33/807/557/24 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2024 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Федорця В.І., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього адвоката Федорець В.І. на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 23 квітня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,

стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, 27 березня 2024 року о 22 год. 51 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Renault Megane, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул.Товариській, 39 в м.Запоріжжя перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820, тест №1845, результат позитивний 0,70% проміле. Від керування транспортним засобом водій ОСОБА_1 відсторонений, шляхом паркування без порушень ПДР. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 (а) ПДВ України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Федорець В.І. просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про відсутність свідків.

Зауважує на тому, що з відеозапису неможливо встановити ознаки сп`яніння, поведінка ОСОБА_1 була цілком адекватною.

Наголошує на тому, що ОСОБА_1 попросив повторно пройти огляд, оскільки не був згодний з результатами, але йому було відмовлено та не було доставлено в медичний заклад.

Захисник вказує про те, що судом першої інстанції не було досліджено: акт сп`яніння від 27 березня 2024 року та не досліджувався спеціальний технічний прилад "Драгер", який не проходив сертифікацію.

Також зазначає, що судом першої інстанції не досліджувались матеріали справи, не викликалися для допиту працівники поліції, не взято до уваги довідку з інформаційних послуг.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Федорця В.І., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №904946 від 27 березня 2024 року, згідно з яким, 27 березня 2024 року о 22 год. 51 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Renault Megane, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул.Товариській, 39 в м.Запоріжжя перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820, тест №1845, результат позитивний 0,70% проміле. Від керування транспортним засобом водій ОСОБА_1 відсторонений, шляхом паркування без порушень ПДР. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 (а) ПДВ України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП;

- у копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1761750 від 27 березня 2024 року;

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого убачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд проводився за допомогою Alcotest Drager 6820. В результатах огляду зазначено, що проба позитивна - 0,70 % проміле. З результатами огляду ОСОБА_1 погодився, що підтверджується підписом останнього;

- у роздруківці Alcotest Drager 6820 від 27 березня 2024 року №1845;

- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.

Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №2 УПП в Запорізькій області ДПП сержанта лейтенанта поліції Циплякова Д., згідно з яким, останній доповідає, що він, заступивши на службу о 19 год. 00 хв. з 27 березня 2024 року у нічну зміну ОГП та забезпечення безпеки дорожнього руху у складі екіпажу «Хижак -101», спільно зі старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 та рядовим поліції ОСОБА_3 на території Дніпровського району. 27 березня 2024 року о 22 год. 51 хв. за адресою м.Запоріжжя, Дніпровський район, вул.Товариська 39, згідно ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» було зупинено транспортний засіб Renault Megane, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за порушення п.п.1.4 ПДР України. Під час спілкування у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820. Результат позитивний, 0, 70% проміле. Водій з результатами огляду погодився. Стосовно ОСОБА_1 , було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №904996 за порушення п.2.9а ПДР України за ч.1 ст.130 КУпАП. Винесено постанову за порушення ПДР. Вилучено ПВ. Видано тимчасовий дозвіл. Від керування відсторонено шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР України. Про повторність попереджено. Подія зафіксована на бодікамеру.

Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

Як убачається з оскаржуваної постанови, у судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 вину не визнав, надав пояснення по суті правопорушення. Просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Його захисник-адвокат Федорець В.І. в судовому засіданні суду першої інстанції просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

При апеляційному розгляді ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Федорець В.І. навели доводи, що є аналогічними тим, які містяться в апеляційній скарзі, додатково звернули увагу на те, що ОСОБА_1 є пенсіонером та у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем останній вимушений працювати водієм.

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі, та заявлені стороною захисту в т.ч. ОСОБА_1 при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Доводи сторони захисту в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції не досліджувались матеріали справи, в т.ч. акт сп`яніння від 27 березня 2024 року, є безпідставними та спростовується оскаржуваною постановою суду першої інстанції, де міститься посилання на докази, які суд дослідив та якими суд обґрунтував свої висновки щодо винуватості ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні.

Що стосується доводів сторони захисту про те, що суд не викликав для допиту працівників поліції, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що в матеріалах цієї справи відсутні клопотання ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Федорця В.І. про виклик та допит працівників поліції.

При апеляційному розгляді ОСОБА_1 мав можливість реалізувати всі свої процесуальні права, в т.ч. право на захист, проте, висновки суду першої інстанції стороною захисту в т.ч. ОСОБА_1 не спростовані.

Під час апеляційного провадження сторона захисту в т.ч. ОСОБА_1 не заявляли клопотань про виклик працівників поліції, які оформляли адміністративний матеріал, тощо.

В свою чергу, суд не вправі з власної ініціативи збирати докази.

Що стосується доводів сторони захисту в апеляційній скарзі про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду ОСОБА_4 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 , як стверджує сторона захисту, не погодився з результатами огляду та просив повторно пройти огляд, але йому в цьому було відмовлено та його не було доставлено в медичний заклад, то суд апеляційної інстанції вважає ці доводи безпідставними та такими, що суперечать фактичним обставинам справи та спростовуються наявними у справі доказами.

Так, відповідно до вимог ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З відеозапису події убачається, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений у зв`язку із виявленням у останнього ознаками алкогольного сп`яніння, про що його було повідомлено в ході спілкування з працівниками поліції та запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився. Огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проходив на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820. Результат огляду на стан сп`яніння, проведеного щодо ОСОБА_1 - 0,70% проміле, що підтверджується роздруківкою тестування на алкоголь за допомогою спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820 від 27 березня 2024 року №1845. З результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820 ОСОБА_1 погодився, що підтверджується підписом останнього в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у роздруківці Alcotest Drager 6820 від 27 березня 2024 року №1845, а тому підстав для направлення останнього до медичного закладу у працівників поліції не було.

До протоколу про адміністративне правопорушення у ОСОБА_1 теж не було зауважень.

Відомостей про те, що ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу та оспорював ці результати в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає, а тому суд апеляційної інстанції не убачає в діях працівників поліції порушення порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, який передбачений ст.266 КУпАП.

В свою чергу, згідно з положеннями п.2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги сторони захисту щодо відсутності свідків, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Так, відповідно до положень ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а вразі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, те, що в цьому випадку були відсутні свідки, проте, велась відеофіксація, вимогам закону не суперечить.

Також, не погоджується суд апеляційної інстанції з доводами сторони захисту, заявленими під час апеляційного розгляду справи, про те, що спеціальний технічний засіб Alcotest Drager 6820 не проходив сертифікацію, з огляду на таке.

Пунктами 1 та 3 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до вимог Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки.

До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Пунктом 1 статті 17 вказаного Закону встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Цим Законом не встановлено вимог до засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01 січня 2016 року.

Згідно з Державним реєстром затверджених типів засобів вимірювальної техніки, газоаналізатори виробництва DragerSafetyAG&Co. KGaARevalstraвe 1, 23560 Lubeck, Germany, мають сертифікат відповідності типу UA.TR.002 102-17 Rev.1 від 15 жовтня 2019 року, строк дії якого встановлено до 05 жовтня 2027 року.

Окрім того, згідно з Наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року №1529 "Про державну реєстрацію медичних виробів" (далі - Наказ), Газоаналізатор Drager Alkotest відноситься до переліку зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до Державного реєстру медичної техніки та виробів технічного призначення.

Вказаний газоаналізатор має свідоцтво про державну реєстрацію №14455/2014, у якого необмежений строк дії. Жодних обмежень щодо виду газоаналізатору за номером не передбачено.

Окрім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що свою незгоду стосовно незаконності проходження огляду за допомогою газоаналізатору Drager Alcotest 6820 сторона захисту в т.ч. ОСОБА_1 висловили лише при апеляційному розгляді.

Як зазначалось вище, будь-яких клопотань щодо виклику працівників поліції або витребування будь-якої інформації на підтвердження доводів апеляційної скарги, сторона захисту в т.ч. ОСОБА_1 не заявляли.

Порушень з боку поліцейських, які б тягли за собою визнання доказів недопустимими, не убачається.

Що стосується доводів сторони захисту про те, що з відеозапису події у ОСОБА_1 неможливо встановити ознаки сп`яніння, оскільки його поведінка була цілком адекватною, то суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Те, що у ОСОБА_1 працівниками поліції виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, відображено не тільки у протоколі про адміністративне правопорушення, який підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень, а й у акті огляду на стан сп`яніння. При цьому, за результатами самого огляду підтверджено знаходження ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

У зазначеному протоколі міститься підпис самого ОСОБА_1 без жодних зауважень.

При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.

З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 також не звертався.

Вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Те, що ОСОБА_1 є пенсіонером та у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем вимушений працювати водієм (на що звертає увагу сторона захисту), жодним чином не спростовує висновків суду першої інстанції та не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення, відповідно і не є підставою для звільнення останнього від адміністративної відповідальності за вищевказане адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити захиснику-адвокату Федорцю В.І. строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 23 квітня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Федореця В.І. залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 23 квітня 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 334/2842/24