Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2024 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю секретаря судового засідання ОСОБА_1 , адвоката Кисельової М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Рівненького міського суду Рівненської області від 26 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Рівненького міського суду Рівненської області від 26 січня 2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Не погодившись із постановою суду, ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки змісту протоколу та наявним в матеріалах справи доказам, у зв`язку з чим оскаржувана постанова суду є незаконною та необґрунтованою.

Стверджує, що вина в інкримінованого йому правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, адже матеріали справи не містять доказів, що 29.12.2023 року о 15:03 год. він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, що виключає можливість кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, покликається на упередженість залучених свідків та на наявність виправлень у протоколі про адміністративне правопорушення. У зв`язку з наведеним, вважає, що його необґрунтовано притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову місцевого суду, а провадження у справі закрити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення

______________________________________________________________________________________________________________________

Справа №569/1738/24 Суддя в суді І інстанції Сидорук Є.І.

Провадження № 33/4815/278/24 Суддя в апеляційній інстанції Шимків С.С.

клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Розглянувши клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, з метою допущення останнього до правосуддя, апеляційний суд приходить до висновку про його задоволення.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Судом встановлено, що 29 грудня 2023 року о 15 год. 03 хв., в м. Рівне, вул. М. Негребецького, 19, водій ОСОБА_2 , керував транспортним засобом Opel ASTRA, р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна шкіряного покриву обличчя, порушення мови і координації рухів.

Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів та проведення такого огляду у медичному закладі ОСОБА_2 відмовився у присутності двох свідків, чим допустив порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується актом відмови від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, направленням водія на огляд до медичного закладу, а також відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Покликання ОСОБА_2 на упередженість залучених поліцейськими свідків не заслуговуються на увагу, оскільки працівниками поліції здійснювалася його відеофіксація, а тому, у відповідності до ст. 266 КУпАП, присутність свідків не є обов`язковою умовою під час освідування водія на стан сп`яніння.

Досліджений відеозапис з нагрудних відеокамер працівників поліції відображає із достатньою повнотою обставини, за яких патрульні, пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. ОСОБА_2 проігнорував таку пропозицію, що правомірно було розцінено як відмова від проходження огляду, а тому його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, у ході розмови із поліцейським, яка передувала огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_2 підтвердив, що того дня він не передавав свій автомобіль іншим особам, а керував ним сам.

Заперечуючи факт керування, ОСОБА_2 не вказує на особу водія, який керував автомобілем, що належить скаржнику.

Крім того, факт керування ОСОБА_2 автомобілем підтверджується постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 20 лютого 2024 року у справі №569/2116/24, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відомості про скасування цієї постанови у матеріалах справи відсутні.

Апеляційний суд не вважає, що працівники поліції невірно встановили особу водія, що вчинив правопорушення та не вбачає обставин, які б свідчили про упередженість дій працівників поліції стосовно ОСОБА_2 та порушень під час оформлення адміністративних матеріалів, які б ставили під сумнів його вину у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №430693 від 29.12.2023 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, направленням водія на такий огляд до медичного закладу, письмовими поясненнями двох свідків, постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 20 лютого 2024 року у справі №569/2116/24, а також відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції на CD-диску.

Факт вчинення вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які повністю узгоджуються між собою.

Підстав вважати їх недопустимими апеляційний суд не вбачає.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Застосований місцевим судом до ОСОБА_2 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

Постанова суду першої інстанції є законна та обґрунтована, а тому підстави для її скасування відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 294 КУпАП, Рівненський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови Рівненького міського суду Рівненської області від 26 січня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Рівненького міського суду Рівненської області від 26 січня 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Шимків С.С.