Провадження № 3/761/178/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Пономаренко Н.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Ради адвокатів Донецької області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заступник директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (), адреса реєстрації: АДРЕСА_1, адреса місця роботи: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, - за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 212-3 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Як вбачається з матеріалів справи, 18 вересня 2024 року уповноваженим членом Ради адвокатів Донецької області на складання протоколів про адміністративні правопорушення (ст. 212-3 КУпАП) у частині, що стосується порушення права на інформацію відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», діючи на підставі Довіреності № 7 від 03.04.2023 виданою Радою адвокатів Донецької області ОСОБА_2 , складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДН № 0067, в якому зазначено, що адвокат Осика Сергій Валентинович, який має свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1113 від 29.10.1998 року, видане Донецькою обласною КДКА, обліковується у Раді адвокатів Донецької області, надаючи правову допомогу ОСОБА_3 , діючи на підставі ордеру, у порядку ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», звернувся із адвокатським запитом № 924-2 від 07.08.2023 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Зі змісту адвокатського запиту № 924-2 від 07.08.2023 та ордеру адвоката вбачається, що адвокатом Осика С.В. надається правова допомога ОСОБА_3 , у зв`язку з чим запитувана інформація та фотокопії документів, які знаходяться у розпорядженні Фонду гарантування вкладів фізичних осіб могли бути використані адвокатом межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000695, зареєстрованого 01.04.2021 Державним Бюро Розслідувань у ЄРДР за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст.209 КК України 01.04.2021, щодо можливої протиправної діяльності посадових осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Виходячи з наведених обставин, адвокат звернувся з адвокатським запитом № 924-2 від 07.08.2023 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з проханням надати інформацію у вигляді фотокопій: 1. використання грошових коштів контрагентами Фонду, та пов`язаних з ним осіб, бенефіціарами із зазначенням їх юридичних адрес, сплачених для супровіду нематеріальних активів Фонду передбачених кошторисом на 2021 р. - 47,6 млн. грн..; 2022 р. та 44,9 млн. грн..; 2023р. - 48,2 млн. грн.; 2. використання грошових коштів Фондом на реєстрацію в реєстрів винаходів; для супровіду нематеріальних активів Фонду передбачених кошторисом на 2021 р. - 47,6 млн. грн..; 2022 р. та 44,9 млн. грн.; 2023 р. - 48,2 млн. грн..; 3. використання грошових коштів Фондом на утримання власного структурного ІТ підрозділу сплачених останньому для супровіду нематеріальних активів Фонду передбачених кошторисом на 2021 р. - 47,6 млн. грн..; 2022 р. та 44,9 млн. грн.; 2023 р. - 48,2 млн. грн..; 4. використання грошових коштів Фондом на утримання функціоналу спрямованого на підтримку та забезпечення ІТ структури Фонду сплачених на супровід нематеріальних активів передбачених кошторисом на 2021 р. - 47,6 млн. грн..; 2022 р. та 44,9 млн. грн.; 2023 р. - 48,2 млн. грн.; 5. доцільність існування ІТ структури (підрозділу) Фонду на утримання яких передбачені дуже великий обсяг коштів згідно кошторису на супровід нематеріальних активів на 2021 р. - 47,6 млн. грн..; 2022 р. та 44,9 млн. грн.; 2023 р. - 48,2 млн. грн.; 6. перелік ІТ продуктів на які були витрачені кошти Фонду на підтримку інтерфейсів, додаткових функцій, прозорості для громадськості, зворотного зв`язку, тощо. 7. Які витрати заплановані у кошторису на супровід нематеріальних активів на 2021 р. - 47,6 млн. грн..; 2022 р. та 44,9 млн. грн.; 2023 р. - 48,2 млн. грн.. покращили функціонал Фонду та додали до його цінності; 8. якими первинними документами зафіксовані господарської операції Фонду на супровід нематеріальних активів запланованих кошторисом на 2021 р. - 47,6 млн. грн..; 2022 р. та 44,9 млн. грн.; 2023 р. - 48,2 млн. грн. із наданням таких протоколів, активів; 9. на які саме бухгалтерські рахунки Фонду віднесено витрати щодо на супровід нематеріальних активів запланованих кошторисом на 2021 р. - 47,6 млн. грн..; 2022 р. та 44,9 млн. грн.; 2023 р. - 48,2 млн. грн..

До адвокатського запиту № 924-2 від 07.08.2023 адвокатом Осика С.В. були долучені належним чином посвідчені копії його свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та ордеру.

У вказаному протоколі зазначено, що 01.09.2023 на адресу адвоката Фонд гарантування вкладів фізичних осіб було надіслано лист №60-10357/23 за підписом директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 , з змісту якого вбачається відмова Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надати відповідь на адвокатський запит №924-2 від 07.08.2023 та інформації яка в ньому зазначено. Вказано, що заступник директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 всупереч вимогам ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» 01.09.2024 відмовив у наданні відповіді на адвокатський запит № 924-2 від 07.08.2023.

Зазначено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (код ЄДРПОУ- 21708016) 28.04.2023 року, знаходячись за адресою: 04053, м. Київ, вулиця Січових стрільців 17, в приміщенні Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в порушенні вимог п.1 ч. 1 ст. 20 та ч.2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» листом 60-10357/23 від 01.09.2023 відмовив у наданні відповіді та не надав інформацію сформованої у адвокатському запиті № 924-2 від 07.08.2023 адвоката Осика Сергія Валентиновича , тобто вчинив адміністративне правопорушення.

Так, протоколі вказано, що 18 вересня 2023 року при складанні адміністративного протоколу з Єдиного державного реєстру судових рішень, стало відомо, що ОСОБА_1 протягом року вчинив ряд аналогічних правопорушень передбачених ч.5 ст. 212-3 КУпАП за які останнього неодноразово було піддано адміністративному стягненню, про що зазначено у адміністративних провадженнях №761/21240/23, 761/26619/23, 761/20403/23, 761/23156/23 якими були встановлені факти неодноразових відмов ОСОБА_1 надати відповіді адвокату з цих підстав враховуючи ст. 35 КУпАП, прийшли до висновку, що системна протиправна поведінка порушника ОСОБА_1 обтяжує його відповідальність по зазначеному адміністративному порушенню, та має ознаки повторного правопорушення вчиненою ОСОБА_1 протягом року, відповідальність за що передбаченого ч. 9 ст. 212-3 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 04.12.2023 суд відмовив у задоволенні заяви адвокат Мартяна О.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 про відвід судді Шевченківського районного суду Києва Пономаренко В.В. від розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 9 ст. 212-3 КУпАП (справа 761/35978/23, провадження 3/761/7613/2023).

23.01.2024 року до суду надійшло клопотання захисника заступника директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 - адвоката Мартяна Олександра Володимировича про закриття адміністративного провадження у справі в якому останній просив закрити адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 212-3 КУпАП.

Клопотання, серед іншого, обґрунтовано тим, що у відповіді Фонду вих. №60-10357/23 від 01.09.2024 на запит адвоката Осики С.В. № 924-2 надана відповідь з роз`ясненням необґрунтованості адвокатського запиту, віднесенням запитуваної інформації до інформації з обмеженим доступом (Службова інформація, банківська таємниця, персональні дані фізичних осіб) і складання його з порушенням вимог законодавства. Вказано, що запитувані Осикою С.В. документи з наведеними у запиті назвами не існують, не передбачені законодавством та ніколи не були оформлені у Фонду тому надити їх неможливо. Крім того, захисник у клопотанні зазначив, що гр. ОСОБА_1 не має відношення до зазначеного вище провадження, витребувана адвокатом Осикою С.В. інформаціє має обмежений доступ, що стало підставою для відмови у наданні запитуваної інформації, протоколи про адміністративні правопорушення складені з порушенням вимог КУпАП, тому захисник наголошував на відсутності з боку гр. ОСОБА_1 неправомірних дій та необхідності закриття провадження у справі. Також вказано, що запитувані документи не мають ніякого відношення до клієнта адвоката - ОСОБА_3 та в адвокатському запиті не обґрунтовано необхідність вказаних документів для надання правової допомоги і відношення до зазначеного клієнта, а тому цей запит не відповідає вимогам законодавства.

В обґрунтування клопотання також зазначено, що складання на підставі довіреності №7 протоколу серії ДН №0067 відносно ОСОБА_1 за ч. 9 ст. 212- 3 КУпАП є неправомірним, незаконним та здійснене з перевищенням повноважень.

Так, вказано, що протокол за ч. 9 ст. 212-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 складений незаконно, оскільки адвокатський запит був адресований керівнику Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який згідно законодавства не є розпорядником запитуваної інформації.

Окрім того у клопотанні зазначено, що у протоколі серії ДН №0067 відносно ОСОБА_1 обставини і суть адміністративного правопорушення не відповідають диспозиції ч. 9 ст. 212-3 КУпАП як об`єктивній стороні та обов`язковим елементом складу правопорушення, передбаченого вказаною нормою закону. Особа, що складала адміністративний протокол, не з`ясувала чи дійсно була необхідність та правові підстави у адвоката Осики С.В. на виконання договору про надання правової допомоги ОСОБА_3 .

Разом із тим, захисник ОСОБА_1 - адвокат Мартян О.В. зазначає, що у вказаному протоколі відсутні конкретизація та зазначення в чому полягає порушене право запитувача інформації, а тому, вважає, що протокол серії ДН №0067 від 18.09.2023 взагалі не мав бути складений з підстав, визначених в п.3 розділу III Порядку №328. Крім того, звертає увагу, що протокол не відповідає вимогам КУпАП так як складений неналежною особою - Уповноваженою особою Ради адвокатів Донецької області, при цьому робоча адреса адвоката Осики С.В. знаходиться в Київській області, а тому вважає, що провадження мала здійснювати уповноважена особа Ради адвокатів міста Києва або Київської області. Також, вважає, що протокол складено з порушенням строків визначених законодавством.

16.02.2024 до суду від захисника ОСОБА_1 - адвоката Мартяна Олександра Володимира надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копію постанови Київського апеляційного суду від 05.02.2024.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 15 березня 2024 заяву Осики С.В. про відвід судді Шевченківського районного суду міста Києва Пономаренко Н.В. від розгляду справи про адміністративне правопорушення №761/35978/23, - залишено без задоволення.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Мартян Олександр Володимирович висловив свою незгоду із вказаним протоколом, підтримав та просив задовольнити клопотання про закриття адміністративного провадження за ч. 9 ст. 212-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

У судовому засіданні потерпілий Осика С.В. пояснив суду, що діючи в інтересах свого клієнта - ОСОБА_3 , звернувся 07.08.2023 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з низкою адвокатських запитів щодо надання інформації, яка є важливою для встановлення обставин у кримінальному провадженні № 0000965 від 01.04.2021. Адвокатські запити отримані Фондом гарантування вкладів фізичних осіб того дня, однак з відповідей в.о. директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 вбачається, що адвокату Осиці С.В. фактично відмовлено в отриманні запитуваної інформації, що свідчить про порушення в.о. директором-розпорядником Фонду ОСОБА_1 положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого додержання законності.

Стаття 245 КУпАП передбачає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозаписи, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколами про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному вивченні справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В той же час, ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вимоги ст.280 КУпАП встановлюють, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», держава створює належні умови для діяльності адвокатури та забезпечує дотримання гарантій адвокатської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Положеннями статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено обмеження в доступі адвоката до певної інформації та документів, а саме: 2) у відповідь на адвокатський запит не може надаватись інформація з обмеженим доступом і копії документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Частина 5 ст. 212-3 КУпАП встановлює відповідальність за неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Частиною 9 ст. 212-3 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - восьмою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Об`єктивна сторона вказаного порушення полягає у неправомірній відмові в наданні інформації, наданні інформації на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, що не відповідає дійсності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Суб`єкт правопорушення - спеціальний (посадова чи службова особа органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, громадських об`єднань, тощо).

Так, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що адвокат Осика С.В. надає правову допомогу ОСОБА_3 та звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із адвокатським запитом № 924-2 від 07.08.2023 року.

У адвокатському запиті адвокат Осика С.В., вказав, що за заявою ОСОБА_3 , інтереси якого він представляє, Державним бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000695, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.209 КК України, та у зв`язку з чим просив надати інформацію у вигляді фотокопій документів за пунктами 1-5.

До адвокатського запиту були долучені копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копія Ордеру.

У відповідь на вказаний адвокатський запит в.о. директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 надіслав лист - відповідь № 60-10357/23 від 01.09.2023 року.

Зі змісту листа - відповіді № 60-10357/23 від 01.09.2023 року вбачається, що у наданні інформації на адвокатський запит адвоката було відмовлено, оскільки адвокатом не вмотивовано й не обґрунтовано отримання запитуваної інформації. Зокрема зазначено, що розпорядчі документи запитуються без назви, вимоги у запиті стосуються отримання інформації щодо правовідносин певних юридичних осіб, з якими у клієнта, в інтересах якого адвокат звертався з таким запитом, відсутні будь-які правовідносини, не вмотивовано отримання інформації, яка стосуються діяльності, організації та управління Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, щодо доцільності функціонування ІТ підрозділу Фонду, переліку придбаних ІТ продуктів, використання грошових коштів на утримання ІТ підрозділу, перелік витат запланованих в кошторисі тощо. Зі змісту адвокатського запиту не вбачається будь-якого зв`язку між здійснюваними ним повноваженнями представництва інтересів ОСОБА_3 у кримінальній справі та необхідністю отриманням адвокатом запитуваної інформації.

Як вбачається з доданої до протоколу ДН №0067 відповіді Фонду вих. №60-10357/23 від 01.09.2023 на запит адвоката № 924-2 від 07.08.2023, що ОСОБА_1 надана вичерпна інформація на всі пункти адвокатського запиту з обґрунтуванням неможливості надання інформації з обмеженим доступом. Також зазначено, що запитувана інформація відноситься до інформації з обмеженим доступом, містить персональні дані інших та банківську таємницю, що може бути розкрита виключно в порядку та на підставах, визначених законодавствам законодавством України.

Тобто твердження ініціатора про відмову у наданні відповіді на адвокатський запит - не відповідає дійсності, оскільки спростовується наявною відповіддю від 01.09.2023.

Відповідно до положень статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд має печатки із зображенням Державного герба України із своїм найменуванням, веде облік і звітність відповідно до законодавства.

Статтями 5, 7, 18 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначається звітність та інформація, яку Фонд зобов`язаний розміщувати на своєму офіційному веб-сайті.

Так, Фонд до 1 липня наступного за звітним року подає Верховній Раді України, Кабінету Міністрів України і Національному банку України річний звіт разом з аудиторським висновком.

Щорічно Фонд складає річний звіт, який включає звіт про діяльність Фонду за звітний рік та фінансову звітність.

Достовірність фінансової звітності Фонду підтверджується незалежним аудитором, який визначається адміністративною радою Фонду.

Фінансова звітність Фонду оприлюднюється в газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» не пізніше 1 липня наступного за звітним року.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України).

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що запит адвоката Осики С.В. не містить належного і достатнього обґрунтування того, що запитувана ним інформація (у т.ч. пропозиції поданих на розгляд Адміністративної ради Фонду, щодо визначення аудитора для проведення аудиторської перевірки Фонду у термін з 2012 по 2023 рік тощо) є такою, що підлягає наданню на запит адвоката відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а матеріалами справи не підтверджується необхідність отримання адвокатом такої інформації саме для надання правової допомоги клієнту в рамках кримінального справи та потреба в отриманні такої інформації.

Крім того, відповідно до ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що не було зроблено (не складено вчасно протокол і не вручено особі).

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що Раді адвокатів Київської області стало відомо про особу правопорушника після отримання заяви адвоката Осики С.В., 09 вересня 2023 року листом Рада адвокатів Донецької області запросила ОСОБА_1 надати пояснення по суті порушення, натомість протокол про адміністративне правопорушення складено тільки 18 вересня 2023 року. Також, протокол не підписаний особою, відносно якої його складено, що є порушенням вимог, встановлених законом щодо форми і змісту протоколу.

Отже, з наведеного можна зробити висновок, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений із порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а тому такий протокол не може вважатися належним та допустимим доказом.

Суд критично оцінює викладене в протоколі ДН №0067, що 18 вересня 2023 року, що при складанні адміністративного протоколу з Єдиного державного реєстру судових рішень, стало відомо, що ОСОБА_1 протягом року вчинив ряд аналогічних правопорушень передбачених ч.5 ст. 212-3 КУпАП за які останнього неодноразово було піддано адміністративному стягненню, про що зазначено у адміністративних провадженнях №761/21240/23, 761/26619/23, 761/20403/23, 761/23156/23 якими були встановлені факти неодноразових відмов ОСОБА_1 надати відповіді адвокату з цих підстав враховуючи ст. 35 КУпАП, прийшли до висновку, що системна протиправна поведінка порушника ОСОБА_1 обтяжує його відповідальність по зазначеному адміністративному порушенню, та має ознаки повторного правопорушення вчиненою ОСОБА_1 протягом року, відповідальність за що передбаченого ч. 9 ст. 212-3 КУпАП.

Враховуючи, що встановлення з Єдиного реєстру судових рішень Факту вчинення аналогічних правопорушень ОСОБА_1 є неможливим, оскільки у вказаному реєстрі осіб, відносно яких винесено судові рішення, не персоніфіковано, а лише зазначено «ОСОБА 1 , ІНФОРМАЦІЯ 1», а також в матеріалах справи про адміністративні правопорушення відсутні копії постанов із відмітками про набрання законної сили щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказаною статтею.

Окрім того, виходячи із системного аналізу змісту ст.ст. 7, 245, 280 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зазначається суть адміністративного правопорушення, тобто суд діє лише в межах доводів зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно усталеної судової практики ЄСПЛ (рішення від 30.05.2013 у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява № 36673/04); рішення від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia), заява № 926/08) у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У зв`язку із викладеним, враховуючи, що суд діє лише в межах доводів зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в суті протоколу серії ДН № 0067 від 18.09.2023 року не зазначено, про повторність вчинення ОСОБА_5 , а також в матеріалах справи відсутні належні докази повторності вчинення вказаного правопорушення до протоколу, суд прийшов до висновку, що матеріали справи про адміністративне право рушення не місять даних на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.9 ст. 212-3 КУпАП.

Необхідно зазначити, що відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно з вказаною позицією ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Таким чином, матеріалами справи про адміністративне правопорушення не підтверджується надання неправомірної відмови заступником директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 відповіді на адвокатський запит № 924-2 адвоката Осики С.В. від 07.08.2023, адже належних та достовірних доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 212-3 КУпАП, надано не було.

Тому, проаналізувавши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши надані в судовому засіданні пояснення, суд прийшов до висновку про відсутність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст.212-3 КУпАП, а саме - повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень передбачених частинами першою - восьмою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, так як вина особи у його вчиненні, в даному випадку - не доведена.

Згідно п.1 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Враховуючи викладене, провадження за справою підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст.212-3 КУпАП.

Керуючись ч.ч. 5, 9 ст.212-3, ст.ст. 27, 33, 247, 283-285, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заступник директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб () за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.9 ст.212-3 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: