Номер провадження: 33/813/907/24
Номер справи місцевого суду: 521/9055/23
Головуючий у першій інстанції Федоренко Т. І. Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Одеської митниці Держмитслужби України Анточ Н.О. на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 27.02.2024 року, якою провадження щодо:

відправника міжнародного поштового відправлення CN22 №RA575256207UA від 22.10.2022 року ОСОБА_1 , інформація зазначена на відправленні: Миколаївська область, м. Очаків,

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України,

встановив:

оскарженою постановою суду провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно відправника міжнародного поштового відправлення CN22 №RA575256207UA від 22.10.2022 року ОСОБА_1 за ч.3 ст.471 МК України закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з постановою, місцевим судом встановлено, що 08.11.2022 року, в зоні митного контролю відділу митного оформлення №3 цех обробки міжнародних поштових-відправлень ПАТ «Укрпошта» митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці Держмитслужби (Україна, Одеська область, місто Одеса вулиця Середньофонтанська 26), до митного огляду подано міжнародне поштове відправлення, яке переміщувалось з України до Польщі, за міжнародною поштовою декларацією CN22 № RA575256207UA. Згідно даних, зазначених в митній декларації та на оболонці міжнародного поштового відправлення, відправник громадянин ОСОБА_1 Очаків Миколаївська область, Україна, одержувачем посилки є: Марцин Сребро ul. Norwida 28, Taрнов, Польща. Під час проведення митного огляду міжнародних поштових відправлень за допомогою технічного засобу митного контролю (скануючого рентген обладнання) в посилці без ознак приховування було виявлено археологічні знахідки: 1.Накладка на шолом на дерев`яній основі (рядового драгунського полку зр.1840р., Австро-Угорщина,1914-1918рр.) 1шт.; 2.Пряжка ремінна з гербом (для нижніх чинів Російської Імператорської армії) 1шт.; 3.Пряжка ремінна гладка (нижніх чинів піших частин, зр.1888р., Австро-Угорщина 1914-1918рр.)-2шт. В митній декларації CN22, яка є підставою для переміщення товарів через митний кордон України, відправник міжнародного поштового відправлення громадянин ОСОБА_1 не задекларував товар, зазначивши лише вагу- 0,300кг. Отже, ОСОБА_1 заявив неточні та недостовірні відомості про товари в митній декларації, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі їх переміщення через митний кордон України.

Частиною 7 ст. 233 Митного кодексу України визначено, що міжнародні поштові відправлення переміщуються через митний кордон України після здійснення митного контролю і митного оформлення товарів, що знаходяться в цих відправленнях.

Відповідно до ст. 236 Митного кодексу України товари, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України у міжнародних поштових відправленнях, підлягають письмовому декларуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Абзацом першим підпункту 2 пункту 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 450 передбачено, що товари, які пересилаються через митний кордон України в міжнародних поштових відправленнях, декларуються шляхом подання митному органу уніфікованого міжнародного документа, форма якого установлена актами Всесвітнього поштового союзу, а саме: митні декларації CN 22, CN 23.Згідно з Указом Президента України від 10.10.2017 № 316/2017 затверджені Всесвітня поштова конвенція, Загальний регламент Всесвітнього поштового союзу, Заключний протокол Всесвітньої поштової конвенції та Угода про поштові платіжні послуги, підписані від імені України 11 жовтня 2012 року в м. Доха. Відповідно до Заключного протоколу Регламенту письмової кореспонденції: міжнародні поштові відправлення, що підлягають митному контролю, повинні мати митну декларацію CN 22 або відривний ярлик цієї ж форми; якщо відправник побажає, тоді до відправлень, крім того, додається митна декларація CN 23 (стаття РК156); вміст відправлення детально вказується в митних деклараціях CN 22 та CN 23. Зазначення загального характеру не допускаються (пункт 11 статті РК156).

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч.3 ст.471 МК України передбачено відповідальність за порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України.

Таким чином, відправник поштових відправлень ОСОБА_1 відправив з України до Польщі в міжнародному поштовому відправленні незадекларований товар: археологічні знахідки: 1.Накладка на шолом на дерев`яній основі ( рядового драгунського полку зр.1840р., Австро-Угорщина,1914-1918рр) 1шт.; 2.Пряжка ремінна з гербом (для нижніх чинів Російської Імператорської армії) 1шт.; 3.Пряжка ремінна гладка (нижніх чинів піших частин, зр.1888р., Австро-Угорщина 1914-1918рр.) -2шт, не заявивши за встановленою формою (митна декларація CN22) точні та достовірні відомості про товар, який підлягає обов`язковому декларуванню. Враховуючи вищевикладене, в діях відправника міжнародного поштового відправлення № RА575256207UA гр. ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 ), наявні ознаки порушення митних правил, передбачені ч.3 ст. 471 Митного кодексу України.

За даним фактом працівниками митниці складено протокол про порушення митних правил від 08.11.2022 року №1390/500000/22 відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 471 МК України.

Оскаржена постанова мотивована тим, що протокол про порушення митних правил містить тільки прізвище та ініціали особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, також адреса проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності містить лише назву міста та області - м. Очаків Миколаївської області, яке було зазначене на конверті від відправника поштового відправлення, відсутні назва вулиці, номер будинку, номер телефону, електронна пошта, тощо. Вказані обставини свідчать про відсутність можливість у суду викликати особу до суду та взагалі її ідентифікувати, що позбавляє суд можливості здійснити розгляд справи та прийняти законне і обґрунтоване рішення. Суд не наділений повноваженнями збирати докази та не може ґрунтувати своє рішення на припущеннях. Двічі судом вживалося заходів щодо усунення зазначених перешкод, а саме направлялися матеріали справи до митного органу для доопрацювання, однак суду не надано і після доформлення жодних відомостей про особу, стосовно якої складено протокол.

Не погоджуючись з вказаною постановою, представник Одеської митниці Держмитслужби Анточ Н.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення відповідно до санкції статті.

Апелянт посилається на те, що відповідно до матеріалів справи про порушення митних правил від 08.11.2022 №1390/50000/22, відправником міжнародного поштового відправлення CN22 № RA575256207UA, як вказано на конверті, є ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 . Будь-яка інша інформація щодо місця проживання ОСОБА_1 , а саме назва вулиці та номер будинку в митниці відсутня. Направлення запитів до адресно довідкового бюро та Управління Державної міграційної служби у Миколаївській області не є можливим, у зв`язку з відсутністю повних даних особи у відношенні якої складено протокол про порушення митних правил №1390/50000/22.

В судове засіданні апеляційного суду представник Держмитслужби не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Особа, відносно якої складено протокол про порушення митних правил - ОСОБА_1 , у судове не викликався з огляду на відсутність повних анкетних даних та адреси проживання останнього.

Дослідивши матеріали справи про порушення митних правил та перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, суд дійшов до висновку про таке.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показами свідків, а також іншими документами.

Апеляційний суд вважає оскаржене рішення законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.

Положеннями ст. 489 МК України передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або необережні) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 471 МК України (в ред. на момент складення протоколу), адміністративна відповідальність настає за недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.

Відповідно до Примітки ст.471 МК України під недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору ("зелений коридор").

Склад правопорушення є головною підставою для юридичної відповідальності особи.

Головним з елементів складу адміністративного правопорушення є суб`єкт вчинення правопорушення, без якого не можливо утворити склад порушення.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.4 МК України декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування. При цьому, згідно з п.4 ч.1 зазначеної статті визначено поняття ввезення товарів, транспортних засобів на митну територію України, вивезення товарів, транспортних засобів за межі митної території України, яка являє собою сукупність дій, пов`язаних із переміщенням товарів, транспортних засобів через митний кордон України у будь-який спосіб у відповідному напрямку.

Як вбачається із протоколу про порушення митних правил №1390/50000/22 від 08.11.2022 року, 08.11.2022 року, в зоні митного контролю відділу митного оформлення №3 цех обробки міжнародних поштових-відправлень ПАТ «Укрпошта» митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці Держмитслужби (Україна, Одеська область, місто Одеса вулиця Середньофонтанська 26), до митного огляду подано міжнародне поштове відправлення, яке переміщувалось з України до Польщі, за міжнародною поштовою декларацією CN22 № RA575256207UA. Згідно даних, зазначених в митній декларації та на оболонці міжнародного поштового відправлення, відправник громадянин ОСОБА_1 Очаків Миколаївська область, Україна, одержувачем посилки є: Марцин Сребро ul. Norwida 28, Taрнов, Польща. Під час проведення митного огляду міжнародних поштових відправлень за допомогою технічного засобу митного контролю (скануючого рентген обладнання) в посилці без ознак приховування було виявлено археологічні знахідки: 1.Накладка на шолом на дерев`яній основі (рядового драгунського полку зр.1840р., Австро-Угорщина,1914-1918рр.) 1шт.; 2.Пряжка ремінна з гербом (для нижніх чинів Російської Імператорської армії) 1шт.; 3.Пряжка ремінна гладка (нижніх чинів піших частин, зр.1888р., Австро-Угорщина 1914-1918рр.)-2шт. В митній декларації CN22, яка є підставою для переміщення товарів через митний кордон України, відправник міжнародного поштового відправлення громадянин ОСОБА_1 не задекларував товар, зазначивши лише вагу- 0,300кг. Отже, гр. ОСОБА_1 заявив неточні та недостовірні відомості про товари в митній декларації, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі їх переміщення через митний кордон України.

Таким чином, відправник поштових відправлень ОСОБА_1 відправив з України до Польщі в міжнародному поштовому відправленні незадекларований товар: археологічні знахідки 1.Накладка на шолом на дерев`яній основі ( рядового драгунського полку зр.1840р., Австро-Угорщина,1914-1918рр) 1шт.; 2.Пряжка ремінна з гербом (для нижніх чинів Російської Імператорської армії) 1шт.; 3.Пряжка ремінна гладка (нижніх чинів піших частин, зр.1888р., Австро-Угорщина 1914-1918рр.) -2шт, не заявивши за встановленою формою (митна декларація CN22) точні та достовірні відомості про товар, який підлягає обов`язковому декларуванню. Враховуючи вищевикладене, в діях відправника міжнародного поштового відправлення № RА575256207UA гр. ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 ), наявні ознаки порушення митних правил, передбачені ч.3 ст. 471 Митного кодексу України.

На думку працівника митниці, в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України.

Суд першої інстанції, обґрунтовуючи рішення зазначив, що оскільки в протоколі про порушення митних правил зазначено лише прізвище та ініціали особи, відсутня її адреса проживання та наявна лише адреса місця поштового відправлення, що не відповідає вимогам ч.2 ст.494 МК України та унеможливлює належним чином викликати особу до суду та взагалі її ідентифікувати, суд позбавлений можливості встановити вину невизначеної особи.

Апеляційний суд вважає такий висновок місцевого суду законним та обґрунтованим, з огляду на таке.

Так, відповідно до п. 3 ч. 2 ст.494 МК України серед іншого протокол про порушення митних правил має містити необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено.

Апеляційний суд вважає, що місцевий суд в достатній мірі приділив увагу дослідженню та аналізу матеріалів справи, які свідчать про те, що митний орган не вчинив дій на встановлення суб`єкта адміністративного правопорушення, а тому особа зазначена в протоколі як ОСОБА_1 , не може бути притягнута до адміністративної відповідальності, оскільки взагалі не відомо, чи існує вказана особа, та які її конкретні ідентифікаційні дані.

Не зважаючи на те, що місцевий суд двічі повертав матеріали справи про адміністративне правопорушення до Одеської митниці Держмитслужби України для проведення додаткової перевірки, а саме встановлення особи та надання відомостей про повідомлення ОСОБА_1 про складання стосовно нього протоколу, вказані недоліки усунуті не були.

Посилання представника митниці на те, що направлення запитів до адресно довідкового бюро та Управління Державної міграційної служби у Миколаївській області не є можливим, у зв`язку з відсутністю повних даних особи у відношенні якої складено протокол про порушення митних правил №1390/50000/22, жодним чином не вказує на те, що такі дії має вчиняти суд, оскільки доведення вини правопорушника покладається саме на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення, а суд не вправі перебирати на себе функції правоохоронного органу.

Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність саме суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Таким чином, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази на підтвердження існування головного елементу правопорушення, а саме ідентифікованого суб`єкта (особи), що його вчинила.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Разом з тим, у рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За викладених, апеляційний суд приходить до висновку, що в даному випадку митним органом не було доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України, у зв`язку із чим суддя місцевого суду при ухваленні рішення, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх належним чином, прийняв законне та обґрунтоване рішення.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.ст.8,62 Конституції України, ст. 529 Митного Кодексу України ст.ст.7, 247, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника Одеської митниці Держмитслужби України ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 27.02.2024 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський