Єдиний унікальний номер судової справи: 477/1772/24 Головуючий суду І інстанції - суддя Полішко В.В.
Номер провадження: 33/812/438/24 Головуючий суддя апеляційного суду - Крамаренко Т.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання - Колосовою О.М.,

за участю потерпілого - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 08 серпня 2024 року, якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючи за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 583852 від 27 червня 2024 року, водій ОСОБА_2 27 червня 2024 року о 07 год 10 хв на 24 км автомобільної дороги Т15-08 «Калиновка - Снігурівка» керуючи транспортним засобом «Peugeot 407», номерний знак НОМЕР_1 не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою та перед початком обгону не надала перевагу в русі, не переконалась в тому, що водій транспортного засобу «Opel Movano», номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 , який рухався за нею, розпочав обгін та здійснила з ним зіткнення, чим порушила вимоги п.14.2 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 08 серпня 2024 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1ч1 ст. 247 КУпАП за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 пояснила, що перед початком здійснення обгону уважно подивилася в дзеркало заднього виду, включила покажчик лівого повороту (обгону) та ще раз переконалася, що водій транспортного засобу, який рухався за нею, не розпочав обгін. Коли почала робити маневр, водій автомобілю Opel не включивши сигналу обгону, збільшив швидкість руху свого автомобіля, притиснув її автомобіль з лівого боку та «відштовхнув» до правого краю не асфальтованої частини дороги, чим пошкодив її транспортний засіб. Те, що водій Opel «відштовхнув» її автомобіль на праве узбіччя вже не асфальтованої дороги на її думку видно з фото (вона здійснила вимушену зупинку, а Opel проїхав на багато далі), що також говорить про те, що він їхав з великою швидкістю та його авто стоїть не на грейдері, а на асфальтованій частині дороги, на відміну від зупинки її авто.

Вважає, що водій транспортного засобу Opel своїми діями порушив вимоги п.14.6 «ґ» ПДР України, а саме: обгін заборонено: транспортного засобу, який здійснює обгін або об`їзд.

Звертає увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 583853 від 27.06.2024 року відсутні відомості про потерпілу особу, якою вона є - ОСОБА_2 та не вказано свідків ДТП, а саме: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які перебували в її автомобілі та можуть підтвердити дані обставини в суді.

Також в протоколі про адміністративне правопорушення відсутній нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а саме: не вказано який саме підпункт пункту 14.2 ПДР України порушено, чим порушено вимоги ст. 256 КУпАП та є підставою для направлення справи для належного оформлення.

За такого, ОСОБА_2 вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Наголошує на тому, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке її притягнуто до адміністративної відповідальності, переконливими доказами, які б не викликали обґрунтованих сумнівів у доведеності її вини в порушенні вимог п. 2.3 Б ПДР України не підтверджено.

Зазначає, що з оскаржуваної постанови вбачається, що обставини вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та обґрунтування доведеності її вини сформовано лише на даних, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення (який складено в порушення вимог ст. 256 КУпАП), схеми місця ДТП (як вказав суд «...вказана схема не інформативна щодо місця та обставин ДТП») та поясненнях водіїв, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність правопорушення, зокрема показань свідків, відео фіксації тощо.

При цьому судом не надано ніякої оцінки тому факту, що вона зазначала у протоколі про адміністративне правопорушення про свою категоричну незгоду з протоколом та зі схемою місця ДТП, також не допитано свідків ДТП, яких взагалі не вказано при складанні протоколу.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву про розгляд справи в її відсутність.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши потерпілого ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України (ст. 246 КУпАП).

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин (ст. 248 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції ухвалюючи постанову про визнання ОСОБА_2 винною у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП виходив з того, що її вина у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується дослідженими по справі доказами.

Згідно з диспозицією ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Тобто елементами об`єктивної сторони даного правопорушення, є діяння (дії або бездіяльність) учасників дорожнього руху, суспільно небезпечні наслідки у виді пошкодження вказаних вище об`єктів та причинно-наслідковий зв`язок між діянням та наслідками.

Правила дорожнього руху України (надалі ПДР України) відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил (п. 1.1).

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил (п. 1.3).

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (п.1.4).

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Відповідно п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З аналізу положень вказаної статті вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 583852 від 27 червня 2024 року, водій ОСОБА_2 27 червня 2024 року о 07 год 10 хв на 24 км автомобільної дороги Т15-08 «Калиновка - Снігурівка» керуючи транспортним засобом «Peugeot 407», номерний знак НОМЕР_1 не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою та перед початком обгону не надала перевагу в русі, не переконалась в тому, що водій транспортного засобу «Opel Movano», номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 , який рухався за нею, розпочав обгін та здійснила з ним зіткнення, чим порушила вимоги п.14.2 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с.1).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 інкримінується порушення п. 2.3 б та п.14.2 ПДР України.

Відповідно до п. 2.3 б Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Правила обгону регламентовано розділом 14 ПДР України. Пунктом 14.2.а передбачено, що перед початком обгону водій повинен переконатися зокрема в тому, що жоден з водіїв транспортних засобів, які рухаються за ним і яким може бути створено перешкоду, не розпочав обгону.

Тобто, перш ніж почати маневр обгону або випередження, водії транспортних засобів зобов`язані переконатися в безпечності їх виконання. З цією метою в транспортних засобах передбачені такі засоби, як дзеркала заднього виду. Водій зобов`язаний скористатися цими дзеркалами (а за їх відсутності оцінити обстановку, повернувши голову) і переконатися в тому, що інші водії транспортних засобів не почали виконувати подібні маневри. Тільки після виконання даних дій дозволяється вмикати відповідний показчик повороту і починати виконання маневру.

Маневрування (маневр) - початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з`їзд з проїзної частини, рух заднім ходом.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано схему місця ДТП, складену 27 червня 2024 року працівниками поліції, яка підписана обома учасниками ДТП без зауважень та доповнень (а.с.3).

Так, на схемі відображено місце події (ділянку дороги), де сталося зіткнення транспортних засобів, ширину проїжджої частини дороги, загальну кількість смуг в обох напрямках, дорожню розмітку, розташування транспортних засобів «Peugeot 407», номерний знак НОМЕР_1 та «Opel Movano», номерний знак НОМЕР_2 після ДТП, місце зіткнення транспортних засобів зі слів ОСОБА_2 та місце зіткнення зі слів ОСОБА_1 .

Крім того, в схемі зазначені пошкодження транспортних засобів, а саме автомобіль «Peugeot 407», номерний знак НОМЕР_1 зазнав пошкоджень лівої передньої та лівої задньої двері, лівого дзеркала та лівої сторони порогу, натомість автомобіль «Opel Movano», номерний знак НОМЕР_2 отримав пошкодження правої передньої двері, правого переднього крила, правої фари та переднього бамперу.

В своїх письмових поясненнях водій ОСОБА_2 зазначила, що 27.06.2024 року вона виїхала в 06 год 20 хв з м. Миколаєва на автомобілі «Peugeot 407», номерний знак НОМЕР_1 та рухалась в м. Снігурівка. Посередині між селами Білозірка та Партизанське рухаючись зі швидкістю 90 км/год, при цьому у машині був увімкнений задній лівий показчик повороту, подивилась в дзеркало і почала обганяти машину. Натомість її догнав «Opel Movano», номерний знак НОМЕР_2 та чиркнув в ліву сторону та пошкрябав двері. З`їжджаючи на свою сторону дороги після обгону, автомобіль Opel знов чиркнув її автомобіль, внаслідок чого автомобіль «Peugeot 407» відкинуло на узбічча (а.с.5).

Водій іншого транспортного засобу ОСОБА_1 теж надав письмові пояснення з приводу ДТП, з яких вбачається, що 27.06.2024 року він виїхав з міста Миколаїв в м. Снігурівка на автомобілі «Opel Movano», номерний знак НОМЕР_2 , рухався по трасі Калиновка - Снігурівка. Між селами Білозірка та Партизанське, рухаючись зі швидкістю 100 км/год, здійснював обгін автомобіля «Peugeot 407» номерний знак НОМЕР_1 та майже зрівнявшись з ним, автомобіль «Peugeot 407» також почав обгін не переконавшись, що наявна перешкода. В цей момент відбувся удар в праву сторону автомобіля «Opel Movano» (праве колесо, крило, двері, фара) (а.с.6).

Отже, оцінюючи вказані докази в їх сукупності, можна встановити наступне.

27 червня 2024 року о 07 год 10 хв водій ОСОБА_2 на 24 км автомобільної дороги Т15-08 «Калиновка - Снігурівка» керуючи транспортним засобом «Peugeot 407», номерний знак НОМЕР_1 не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою та перед початком обгону не надала перевагу в русі транспортного засобу «Opel Movano», номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , який вже розпочав обгін. В результаті чого відбулося зіткнення вказаних транспортних засобів.

Отже, наведене свідчить про те, що водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «Peugeot 407», номерний знак НОМЕР_1 на 24 км автомобільної дороги Т15-08 «Калиновка - Снігурівка» перед початком обгону не переконалась в тому, що водій транспортного засобу «Opel Movano», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався за нею не розпочав вже обгону і тим самим не створить йому перешкоду.

Однак, водій транспортного засобу «Peugeot 407», номерний знак НОМЕР_1 не в повній мірі дотрималась вимог п.2.3. б та 14.2а ПДР України.

Отже, сукупність наведених вище доказів з урахуванням характеру та локалізації пошкоджень транспортних засобів під час взаємного контактування підтверджують факт порушення водієм «Peugeot 407», номерний знак НОМЕР_1 - ОСОБА_2 вимог п.п. 2.3 б та 14.2 ПДР України.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

За таких обставин, вина водія ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП знайшла своє підтвердження відповідно до зібраних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, висновки суду першої інстанції про порушення водієм транспортного засобу «Peugeot 407», номерний знак НОМЕР_1 - ОСОБА_2 п. 2.3 б, 14.2 ПДР України підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами у справі, які узгоджуються між собою.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки не містить відомостей про потерпілу особу, якою є ОСОБА_2 , свідків ДТП ( ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ), а також відсутній нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а саме: не вказано який саме підпункт пункту 14.2 ПДР України порушено, що мало бути підставою для направлення справи для належного оформлення, апеляційний суд враховує, однак вважає вказані недоліки такими, що не впливають на суть вчиненого правопорушення.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 підписано, зауважень щодо його змісту заявлено не було. Також в матеріалах справи відсутні відомості щодо оскарження ОСОБА_2 неправомірних дій працівників поліції та результатів такого оскарження.

При цьому, суть вчиненого правопорушення, зазначеного протоколі в повній мірі відповідає змісту п.14.2 ПДР України, а саме перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що жоден з водіїв транспортних засобів, які рухаються за ним і яким може бути створено перешкоду не розпочав обгону.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що саме через дії водія ОСОБА_1 , який порушив вимоги п. 14.6.г ПДР України (заборонено обгін транспортного засобу, який здійснює обгін або об`їзд) не мають правового значення, оскільки апеляційний суд розглядає дану справу тільки в межах обвинувачення, яке інкримінується водію ОСОБА_2 згідно протоколу серії ААД № 583852 вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і не надає правову оцінку діям іншого водія - ОСОБА_1 .

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційному суду не надано.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).

З огляду на зазначене викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків суду першої інстанції та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, водій ОСОБА_2 реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодилась нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Таким чином, твердження Кітри ОСОБА_6 про відсутність в її діях складу правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, а також доводи про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, належно перевірялися в судовому засіданні й обґрунтовано визнані безпідставними.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 08 серпня 2024 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Крамаренко