Справа №534/321/24
Провадження №3/534/102/24
КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді Куц Т.О., за участю секретаря судового засідання Дегтяр Є.І., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Олешка С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого старшим стрільцем 2 взводу 1 роти 1 батальйону охорони ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

-за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністравне правопорушення серії Т0930 №60 від 05 лютого 2024 року вбачається, що військовослужбовець військової служби за мобілізацією молодший сержант ОСОБА_1 о 17 год 00 хв. 04 лютого 2024 був виявлений у розташуванні свого підрозділу командиром 2 взводу 1 роти старшим лейтенантом ОСОБА_2 з ознаками алкогольного сп?яніння. Намагаючись уникнути відповідальності за правопорушення за статтею 172-20 КУпАП, молодший сержант ОСОБА_1 о 17 год. 36 хв. без отримання дозволу покинув розашування свого підрозділу, який розміщений у селищі Кияшки Кременчуцького району, Полтавської області. Молодший сержант ОСОБА_1 повернувся до місця несення служби 05.02.2024 о 09:00.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 172-11КУпАП як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем тривалістю до десяти діб.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 винним себе не визнав та пояснив, що не мав наміру вичняти адміністративне правопорушення, виїхав на власному автомобілі з розташування підрозділу лише для того щоб погрузити автомобіль на евакуатор, по телефону він зв`язався з командиром ОСОБА_3 , але зв`язок був поганий і він вважав, що це питання було вирішено. До розташування підрозділу він разом з товаришем ОСОБА_4 повернулись після погрузки автомобіля на евакуатор приблизно о 21 годині 10 хвилин.

Адвокат особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 просив провадження у справі закрити, посилаючись на те, що дії ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП кваліфіковані невірно, оскільки в ній відсутня така кваліфікуюча ознака як воєнний стан.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 показали суду, що військовослужбовці ОСОБА_1 , ОСОБА_4 були відсутні 04.02.2024 на вечірньому шинкуванні.

Свідок ОСОБА_8 показав суду, що 04.02.2024 у вечірній час ОСОБА_1 , повинен був заступати на варту однак у нього та ОСОБА_4 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, вони без відповідного дозволу на виїзд, виїхали з розташування підрозділу і були відсутні на вечірньому шинкуванні.

Свідок ОСОБА_4 показав суду, що в його присутності ОСОБА_1 телефонував командиру ОСОБА_3 і доповлявся про те, щоб він дозволив йому відлучитись з розташування підрозділу для погрузки власного автомобіля на евакуатор. Він не чув, що саме відповів командир ОСОБА_3 але для себе він зрозумів, що питання було узгоджене і після погрузки на евакуатор автомобіля ОСОБА_1 вони повернулись приблизно через 3 години.

Свідок ОСОБА_3 показав суду, що дійсно 04.02.2024 приблизно о 17 год 25 хв, коли він керував автомобілем повертаючись з відпустки, йому телефонував ОСОБА_1 і повідомляв, що виїжджає із розташування підрозділу. Дозвіл на виїзд він не надав і сказав, що через 7 хвилин буде на місці. Через декілька хвилин він був на місці однак ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в розташування підрозділу не було, не було їх і на вечірньому шинкуванні в той день.

Свідок ОСОБА_9 показав суду, що 05.02.2024 на вечірньому шинкуванні о 19 год 00 хв та 21 год 00 хв були відсутні ОСОБА_1 і ОСОБА_4 . Вони з`явились в розташуванні підрозділу приблизно о 21 годині 30 хвилин і повідомили, що грузили автомобіль ОСОБА_1 на евакуатор.

Разом з тим, дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У силу п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому суд не наділений повноваженнями самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, а також не має права самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Диспозиція ч. 3 статті 172-11 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

З протоколу про адміністративне правопорушення Т0930 №60 від 05 лютого 2024 року вбачається, що військовослужбовець військової служби за мобілізацією молодший сержант ОСОБА_1 самовільно залишив місце служби в період з 17 год. 36 хв. 04.02.2024 року до 09 год 00 хв. 05.02.2024 року.

Указом Президента України від 6 листопада 2023 року № 734/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

На підставі Закону України № 2839-IX від 13 грудня 2022 року "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці", який набрав чинності 27 січня 2023 року, посилено відповідальність за самовільне залишення місця служи військовослужбовцем в період дії воєнного стану. Зокрема, за вказане правопорушення наступає кримінальна відповідальність, якщо такі дії тривали понад три доби ( ч. 5 ст. 407 КК України).

Стаття ст. 172-11 передбачає адміністративну відповідальність військовослужбовця за діяння, передбачені частиною першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Враховуючи те, що зазначене порушення вчинене в умовах воєнного стану, то дії ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП кваліфіковані невірно, оскільки в ній відсутня така кваліфікуюча ознака як воєнний стан.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин вважаю за вірне провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.

Керуючись ст. 7, 9, ч. 3 ст. 172-11, ст. 245, п. 1 ст. 247, 251, 252, 280, ст. 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст. 172-11 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.О. Куц