Справа № 745/236/24 Головуючий у 1 інстанції Смаль І. А.
Провадження № 33/4823/407/24
Категорія - ч. 1 ст. 173-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участю особи, що притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Сосницького районного суду Чернігівської області від 18 березня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Сосниця, Чернігівської області, зареєстрований та проживаючий по АДРЕСА_1 , водій Сосницького хлібзаводу,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням стягнення у виді 30 годин громадських робіт.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605,60 грн.

Як встановив суд, 06 березня 2024 року, близько 21 год. 30 хв., по АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 умисно висловлював образи, нецензурну лайку, умисно давав стусанів дружині ОСОБА_2 , чим міг завдати шкоди психологічному та фізичному здоров`ю, чим вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, тілесних ушкоджень не заподіяно.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі за відсутності в його діях складу даного адміністративного правопорушення. Категорично заперечує вчинення ним домашнього насильства по відношенню до своєї дружини та вказує, що був лише факт конфліктної ситуації, а тому, вважає, що його було безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності саме за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми.

Згідно пункту 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VІІІ, під домашнім насильством слід розуміти діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство (п. 14 ч. 1 ст. 1 вказаного вище Закону), як форма домашнього насильства, включає в себе словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, виходячи із зазначених вище норм законодавства, під домашнє насильство, зокрема умисне вчинення діянь психологічного характеру, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 або ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, а тому, доводи апелянта щодо невірної кваліфікацію його дій, не є слушними.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №248071 від 06.03.2024 року, ОСОБА_1 06 березня 2024 року, близько 21 год. 30 хв., по АДРЕСА_1 , умисно висловлював образи, нецензурну лайку, умисно давав стусанів дружині ОСОБА_2 , чим міг завдати шкоди психологічному та фізичному здоров`ю, чим вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, тілесних ушкоджень не заподіяно (а.с.3).

Отже, протокол про адмінправопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення ОСОБА_1 неправомірних дій та є одним із джерел доказів, відповідно до положень ст.251 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП також спростовуються особистими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , наданими останньою у судовому засіданні суду першої інстанції, згідно яких вона зазначала, що її ображав чоловік нецензурною лайкою, штовхнув та вдарив ліктем в область обличчя, що також остання зазначала у власноручно викладеній заяві, в якій вона просить вжити заходів відносно свого чоловіка, який систематично вчиняє домашнє насильство психологічного характери по відношення до неї та письмових поясненнях (а.с.5,6).

Пояснення потерпілої ОСОБА_2 є послідовними та незмінними і повністю узгоджуються між собою та будь-яких сумнівів у їх достовірності у суду апеляційної інстанції, не виникає.

Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозаписи з нагрудної камери поліцейського.

В матеріалах справи наявний диск з відеозаписом події, яка мала місце 06.03.2024 року (а.с.9), зміст якого підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому, на обличчі потерпілої ОСОБА_2 видно кров та зі слів останньої її вдарив чоловік, який систематично вчиняє такі дії.

Слід зазначити і те, що будь-яких зауважень чи заперечень щодо оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його процесуальних прав та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість особи, яка склала протокол про адмінправопорушення відносно ОСОБА_1 у результатах розгляду справи або притягненні останнього до адміністративної відповідальності.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки він вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_2 , внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному та фізичному здоров`ю, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відтак, доводи ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути ним установленої Законом відповідальності за скоєне.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Призначаючи ОСОБА_1 суворіше за видом стягнення з альтернативних, яке передбачене санкцією ч.1 ст.173-2 КУпАП, суд першої інстанції, в порушення вимог ст. ст. 33-35 КУпАП, своє рішення взагалі не мотивував.

Як слідує, з матеріалів справи ОСОБА_1 працює водієм Сосницького хлібзаводу, і, на думку апеляційного суду, призначене стягнення буде перешкоджати належному виконанню його посадових обов`язків, безпосередньо за місцем основної роботи, а також, враховуючи характер вчиненого правопорушення, його особу, суд вважає за можливе застосувати до останнього більш м`яке адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн., яке буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, у зв`язку з чим постанова місцевого суду підлягає зміні.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Сосницького районного суду Чернігівської області від 18 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - змінити в частині призначеного стягнення.

Призначити ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що у разі несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна де у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач