Справа № 458/789/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2024 м. Турка

Суддя Турківського районного суду Львівської області Волинець М.З., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , громадянин України, не працює, за ч. 1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

14.08.2024 о 21 год 36 хв. в місті Турка по вулиці Круг Городище Самбірського району Львівської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом мотоциклом SPARK номерний знак НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер 6820. Результат огляду 0,24 проміле, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення заперечив та просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник адвокат Миньо М.М., діючий від імені та в інтересах ОСОБА_1 , зазначив, що показник результату огляду на стан сп`яніння, який проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Drager Alcotest 6820» у розмірі 0,24 проміле знаходяться в межах допустимої похибки 0,04 проміле приладу «Drager Alcotest 6820», встановленої технічною характеристикою даного приладу, що виключає в його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Також вказав, що місцем складення протоколу про адміністративне правопорушення зазначено вул. Круг Городище у м. Турка, однак зазначена ділянка дороги не є вулицею, а є ділянкою дороги Н-13 Львів-Самбір-Ужгород у напрямку до вул. Самбірської, тому місце можливого вчинення адміністративного правопорушення, зазначене у протоколі не відповідає дійсності. Окрім того зазначив про ряд порушень, допущених поліцейським при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема щодо проведення на стан сп`яніння, скерування у медичний заклад для проходження медичного огляду.

Заслухавши заперечення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі обставини у сукупності, суд дійшов такого висновку.

Згідно з п. 2.9 а Правил дорожнього руху, затв постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі-Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.2.5 Правил дорожнього руху).

Наявні в матеріалах справи докази, дослідженні судом під час розгляду справи беззаперечно не доводять винуватість ОСОБА_1 в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучено:

- відеозапис з нагрудної камери інспектора, з якого вбачається що транспортним засобом мотоциклом SPARK номерний знак НОМЕР_1 керував ОСОБА_1 , який не заперечував проходження огляду на стан сп`яніння та погодився його пройти, при цьому з відеозапису не вбачається ознак сп`яніння водія;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд ОСОБА_1 проводився з використанням газоаналізатора Alcotest Drager - 6820, у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота. За результатами огляду 14.08.2024 о 21 год.32 хв. показник вмісту алкоголю в крові та видихуваному повітрі, становив 0,24 проміле;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

- копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QМ 2008 083 23 чинного до 22.11.2024. Відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QМ 2008 083 23 чинного до 22.11.2024 газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі Alcotest Drager 6820, за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019. В розділі експлуатаційної документації зазначено: абсолютна похибка: ± 0,04 ‰ у діапазоні від 0,00‰ до 0,4 ‰ та відносна похибка: ± 10 % у діапазоні від 0,4 ‰ до 5,00‰.

Разом з тим, з оглянутої під час судового розгляду відеофіксації адміністративного правопорушення, яка міститься на електронному носієві (компакт-диск) та є долученою до матеріалів справи зафіксовано те, що освідування на стан алкогольного сп`яніння проводилося з використанням газоаналізатора Alcotest Drager - 6820, який показав 0,24 проміле.

Відповідно до п. 7 Розділу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, станом сп`яніння є результат спеціального технічного засобу з цифровим показником більше 0,2 проміле алкоголю в крові. У той же час, відповідно до технічних характеристик приладу Drager Alcotest 6820 № ARNK - 0571, абсолютна похибка: ± 0,04 ‰ у діапазоні від 0,00‰ до 0,4 ‰ та відносна похибка: ± 10 % у діапазоні від 0,4 ‰ до 5,00‰, вказаний засіб вимірювальної техніки може вказувати результат з певною похибкою.

Як видно з долученої до матеріалів справи роздруківки з приладу «Drager 6820» тест №427 був проведений 14.08.2024, при температурі +27,0 °С, результат тесту - 0,24 проміле.

Суд звертає увагу на те, що в Україні на законодавчому рівні допустимий рівень алкоголю в крові взагалі не передбачений, тому в даному випадку підлягають застосування норми міжнародного права в галузі дорожнього руху.

Так, ст. 8 п. 5 Конвенції про дорожній рух Відень, 08.11.1968, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974 зазначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а і у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом.

У всіх випадках максимальний рівень утримання алкоголю у крові у відповідності з національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крови або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Тобто мінімальна межа вмісту алкоголю, для визначення стану алкогольного сп`яніння згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг на літр повітря яке видихається, що становить згідно таблиці перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі що видихається 0,25 %.

Частиною 1 ст.130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як встановлено п. 7 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (положення якого не суперечать п. 6 ст. 8 Конвенції про дорожній рух щодо максимально допустимого рівню вмісту алкоголю у крові), установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Здобутий за результатами огляду ОСОБА_1 показник (0,24 мг (0,24 ‰) на літр повітря, що видихається), із урахуванням абсолютної похибки, визначеної технічними характеристиками газоаналізатора (± 0,04 ‰ у діапазоні від 0, 00 ‰ до 0,04 ‰), не перевищує. Тобто, результати огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння свідчать про відсутність в діях останнього об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У зв`язку із цим, суд дійшов висновку, що наявність у повітрі, що видихається вмісту алкоголю рівному 0,24 % не є станом алкогольного сп`яніння і відповідно відсутні підстави для притягнення до відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Положеннями ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Нормами ч.1 ст.9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аналізуючи у сукупності викладені в протоколі обставини, докази по справі, суд встановив, що матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом вказували на винуватість ОСОБА_1 щодо керування ним транспортним засобом у стані сп`яніння.

Виходячи з вищенаведеного, оскільки за результатами розгляду справи не встановлено складу адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження в справі про адміністративні правопорушення підлягає закриттю, так як відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.7, 9, 247,251,252,280, 283-285 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Турківський районний суд Львівської області прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Суддя Марія ВОЛИНЕЦЬ