Провадження 3/557/161/2024
Справа 557/82/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року с-ще Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Оленич Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Шмайхеля А.К, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Гоща справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП № 5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

05 січня 2024 року о 07 годині 39 хвилин ОСОБА_1 на вул. Поштова, 2 в с. Тучин, в порушення п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом «ROVER 75», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcоtest 6810», що підтверджується тестом № 5465 від 05 січня 2024 року, результат огляду становить 0,23 ‰, з результатом водій не погодився та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП «Гощанська БПЛ», що підтверджує висновок № 1 від 05 січня 2024 року.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні своєї вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав, вказавши на те, що під час керування транспортним засобом за обставин, зазначених у протоколі, в стані алкогольного сп`яніння не перебував.

Захисник останнього у судовому засіданні також заперечив винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та просив закрити провадження у справі. Мотивуючи таку свою позицію, захисник звернув увагу на те, що покази приладу «Drager Alcоtest 6810», який було застосовано поліцейським при огляді, та застосованого при огляді у закладі охорони здоров`я приладу «Алкофор 205», знаходяться в межах допустимої для таких приладів похибки, а тому не можуть свідчити про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Окремо захисник звернув увагу на те, що зазначені поліцейським у направленні на огляд водія результати огляду - 0,26 ‰ не відповідають дійсності, оскільки такий результат згідно роздруківки «Drager Alcotest 6810» становить - 0,23 ‰ та не свідчить про стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . Тобто останній, як зауважив захисник, у місці та час, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, керував транспортним засобом при отриманому результаті 0,23 ‰, який знаходиться в межах допустимої похибки.

Також захисник просив врахувати приписи Віденської конвенції, яка ратифікована Україною, з огляду на те, що встановлені відносно ОСОБА_1 показники не перевищують відповідну межу, встановлену міжнародними нормами, яка дозволяла б кваліфікувати вчинення особою дій у стані сп`яніння, та звернув увагу на те, що на його адвокатський запит не надано документа, який засвідчує факт проходження тематичного удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством лікарем ОСОБА_2 .

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши матеріали справи, суддя приходить наступного висновку.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-XII «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху).

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п. 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, п. 2.9 а) Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема - пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29 червня 2007 року постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно норм, встановлених законами держави Україна.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так, згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, винуватість останнього стверджується даними наступних досліджених у судовому засіданні доказів:

-протоколу про адміністративне правопорушення від 05 січня 2024 року серії ААД № 280344, яким зафіксовано обставини вчинення правопорушення;

-результату тестування на алкоголь за допомогою приладу «Drager Alcоtest 6810», тест № 5465 від 05 січня 2024 року, результат огляду становлять 0,23 ‰;

-акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 05 січня 2024 року, у якому зафіксовано результат огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, проведеного з використанням спеціального технічного засобу поліцейським, який становить - 0,23 ‰;

-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05 січня 2024 року, згідно якого ОСОБА_1 було направлено у заклад охорони здоров`я КНП «Гощанська БПЛ», де огляд проводився за допомогою газоаналізатора «Алкофор 205», результат огляду - 0,26 ‰;

-акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1, заповненого 05 січня 2024 року, та висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1, складеного 05 січня 2024 року, згідно якого ОСОБА_1 на момент огляду о 08 годині 20 хвилин 05 січня 2024 року перебував у стані алкогольного сп`яніння;

-зобов`язань до протоколу серії ААД № 280344, згідно яких ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом протягом 24 годин та такий передано для керуванні іншій особі;

-постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАА № 997782, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП;

-матеріалів фідеофіксації з нагрудної камери працівника поліції.

Вказані вище докази є узгодженими між собою і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому такі суддя вважає належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Так, з пояснень ОСОБА_1 та досліджених доказів суддею установлено, що водій ОСОБА_1 , у якого поліцейським було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя), на вимогу останнього на місці зупинки транспортного засобу пройшов огляд на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810», за результатом якого було зафіксовано показник - 0,23 ‰. Однак, будучи незгідним з результатом проведеного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, ОСОБА_1 виявив бажання пройти огляд у відповідному закладі охорони здоров`я, що передбачено положеннями ч. 3 ст. 266 КУпАП, п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, розділом ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735).

Такий огляд ОСОБА_1 в медичному закладі був проведений лікарем КНП «Гощанська БПЛ» ОСОБА_2 з використанням спеціального технічного засобу «Алкофор 205». За результатами огляду лікарем встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, і за наслідками огляду, складено відповідні акт медичного огляду (наданий на запит адвоката) та висновок, які не викликають сумнівів у їх достовірності.

Що стосується доводів сторони захисту про те, що покази приладу «Алкофор 205», знаходяться в межах допустимої для таких приладів похибки, а тому не можуть свідчити про перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, то такі, на переконання суду, є необґрунтованими, враховуючи наступне.

З матеріалів справи встановлено, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився працівниками поліції з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcоtest 6810», тест № 5465 від 05 січня 2024 року, на проходження якого водій погодився.

Згідно з роздруківкою приладу, за результатами проведеного обстеження на стан сп`яніння, у ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю у повітрі, що видихається водієм, в кількості 0,23 ‰.

У зв`язку з незгодою ОСОБА_1 з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу, огляд останнього на стан алкогольного сп`яніння проводився лікарем в закладі охорони здоров`я КНП «Гощанська БПЛ» за допомогою газоаналізатора «Алкофор 205», яким встановлено повторний через 20 хв. результат обстеження - 0,26 ‰ алкоголю у повітрі, що видихається водієм ОСОБА_1 , та що підтверджується Актом огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій № 1 від 05 січня 2024 року.

Газоаналізатор «Алкофор 205» є засобом вимірювальної техніки та комплектується всіма необхідними сертифікатами державного зразка, які були надані КНП «Гощанська БПЛ» захиснику ОСОБА_3 на його адвокатський запит та долучені ним же до матеріалів справи. При дослідження інструкції з експлуатації вказаного приладу, яка також надана захисником, зокрема його технічних характеристик, суддею установлено, що діапазон вимірювання (проміле) - 0,000 - 2,000‰, границі допустимої похибки від 0 до 0,25 мг/дм3 - ±0,05 мг/дм3; понад 0,25 20 %. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами Інструкції № 1452/735 з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 ‰ алкоголю в крові. Тобто, беручи до уваги границі допустимої похибки 20 %, 0,26 проміле більше (0,2±20%=0,24 проміле), а тому аргументи захисника з приводу того, що такий результат знаходиться в межах допустимої для приладу похибки суддею відхиляються.

Також є безпідставним посилання сторони захисту на положення Віденської Конвенції про дорожній рух.

Так, у ст. 8 Віденської Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, з доповненнями, внесеними Європейською угодою від 01 травня 1971 року, міститься норма про те, що у національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках - в повітрі, що видихається, перевищення якого є не сумісним із керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

У даному випадку вказана норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким, на думку авторів конвенції, настає алкогольне сп`яніння. Проте, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0,25‰ у повітрі, що видихається, що й має місце в Україні, де встановлено мінімальний показник рівня алкоголю у крові - 0,2 ‰.

До того ж, суддею звертається увага на те, що відповідно до вимог Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння лікарем встановлюється діагноз (п. 15 Розділу ІІІ Інструкції № 1452/735). В той же час нормативно-правові акти не вимагають зазначення кількості проміле у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суддя при цьому зауважує, що під час судового розгляду на підставі наявних доказів було встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я був проведений за наявності для того законних підстав, у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП та положень наведених вище нормативно-правових актів, з належною фіксацією його результатів.

Відповідно до ст. 267 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

Однак, будучи незгодним з оглядом, про який йдеться вище, ОСОБА_1 своїм правом на оскарження цього заходу забезпечення провадження не скористався.

Водночас судом не досліджується питання допустимої похибки для технічного приладу «Drager Alcotest 6810», який використовувався при огляді ОСОБА_1 працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу, оскільки, будучи незгідним з результатом проведеного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, ОСОБА_1 згідно встановленого порядку пройшов такий у закладі охорони здоров`я, результати якого судом і приймаються до уваги.

Оцінюючи аргумент сторони захисту з приводу відсутності документа, який засвідчує факт проходження тематичного удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством лікарем ОСОБА_2 , суддею звертається увага на інформацію КНП «Гощанська БПЛ», яка міститься у листі від 02 квітня 2024 року за №416/01-11 та згідно якої лікар ОСОБА_2 відповідно до виконання функціональних обов`язків має право проводити огляд на предмет алкогольного сп`яніння, питання методики огляду входить до переліку тематики при проведенні атестації лікарів, з огляду на що означені аргументи з даного приводу відхиляються.

Суддею звертається увагу, що право кожної людини на життя та безпеку може бути порушено, якщо водій керує транспортним засобом у стані сп`яніння. Крім того, керування автомобілем у стані сп`яніння є порушенням права на безпеку дорожнього руху та може призвести до серйозних наслідків для інших учасників дорожнього руху.

Загальноприйнятою імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини - заборони катування й нелюдського поводження (ст. 3 Конвенції, ч. 1 ст. 28 Конституції України), прав підозрюваного, обвинуваченого на захист, у тому числі професійну правничу допомогу (п. «с» ч. 3 ст. 6 Конвенції, ст. 59 Конституції України), на участь у допиті свідків (п. «d» ч. 3 ст. 6 Конвенції), права людини на повагу до свого приватного життя, недоторканність житла (ст. 8 Конвенції), на відмову давати показання щодо себе, членів своєї сім`ї та близьких родичів (ч. 1 ст. 63 Конституції України).

Визнання недопустимими доказів, зібраних поліцейськими, лише з підстав невиконання формалізованих процедур, або допущення описок без усвідомлення їх мети і значення, а тільки тому, що вони існують, без встановлення факту порушення жодного з прав чи основоположних свобод особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказувало б лише на надмірно формальне, бюрократичне застосування правових норм, що в свою чергу унеможливить досягнення мети адміністративного стягнення (ст. 23 КУпАП).

Під час розгляду справи, судом не було встановлено, що ті порушення, на які посилається захисник, потягли за собою порушення конвенційних або конституційних прав ОСОБА_1 , внаслідок чого зібрані докази могли б бути визнані недопустимими, а провадження в справі закрито за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, приходжу висновку про те, що подія правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, мала місце, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення доведена повністю.

Враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для життя і здоров`я його учасників, вважаю за можливе притягнути останнього до адміністративної відповідальності та з метою його виховання та запобігання вчиненню ним нових правопорушень, призначити йому покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, виходячи з вимог ст. 40-1 КУпАП та відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283, 284, 287-289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень та підлягає зарахуванню на рахунок UA0017001, отримувач коштів ГУК у Рівнен.обл./Рівнен.обл./21081300, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на рахунок №UА0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету - 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 01 травня 2024 року.

Суддя Ю.В.Оленич