П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" квітня 2024 р. Справа № 596/702/24

Провадження № 3/596/535/2024

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Цвинтарна Т.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_2 , громадянки України, українки, не працюючої, за ст. 184 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №365716, складеним 25.03.2024 року, ОСОБА_1 23.03.2024 року приблизно о 23:00 год. перебуваючи в м. Копичинці, Чортківського району, відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання своїх дітей ОСОБА_2 , 2008 року народження, та ОСОБА_3 , 2013 року народження, а саме, залишила самих за місцем проживання на тривалий термін, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП.

Особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, проте, надіслала до суду клопотання про закриття провадження у справі, у якому також зазначила, що свою вину в інкримінованому адміністративному правопорушенні не визнає, вважає, що вона виконує батьківські обов`язки, за своїми дітьми доглядає, вони не голодні, мають новий одяг, відвідують школу. Крім того зазначила, що в матеріалах справи належних та достатніх доказів, які в їх сукупності та взаємозв`язку доводили б її вину у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення немає.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

В силу вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та відповідно до вимог ст.279КУпАП дослідити докази, якими згідно ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Частиною 1 ст.184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Частиною 2 ст.184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Так, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.184 КУпАП характеризується наявністю вини у формі умислу, так і у формі необережності.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та іншого народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Згідно п.15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року № 1376, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №365716, складеним 25.03.2024 року, додано рапорти старшого інспектора чергового Чортківського РВП Садовського І.П. від 23.03.2024 року та старшого інспектора чергового Чортківського РВП Гамбаль О.О. від 24.03.2024 року, письмові пояснення ОСОБА_4 від 25.03.2024 року та ОСОБА_5 від 24.03.2023 року.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Додані до протоколу рапорти старшого інспектора чергового Чортківского РВП Садовського І.П. від 23.03.2024 року та старшого інспектора чергового Чортківского РВП Гамбаль О.О. від 24.03.2024 року, суд не приймає до уваги як належні та допустимі докази, оскільки рапорт - це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції.

Слід звернути увагу і на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення свідки вчинення правопорушення не зазначені. Проте, до матеріалів справи долучені письмові пояснення ОСОБА_4 від 25.03.2024 року та ОСОБА_5 від 24.03.2024 року.

Інших доказів, які б беззаперечно підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, зазначеного в протоколі, в матеріалах справи немає.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення, без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належним доказам по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним і беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду. Крім того, в наданому суду протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №365716 від 25.03.2024 року фабула правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, тобто викладена без врахування вимог ч.2 ст.184 КУпАП.

Таким чином, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які в їх сукупності та взаємозв`язку доводили б вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, а будь-які сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь останнього.

Згідно з вимогами ч.2 ст.251КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Таким чином, оцінюючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку про те, що наявні у справі докази вини ОСОБА_1 в ухиленні як матері від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинених повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, не є переконливими і достатніми, а тому приходить до висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події, складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу правопорушення.

Керуючись ст.ст.184, 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Повна постанова складена 25 квітня 2024 року.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Т.М. Цвинтарна