П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Морозов В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності № 1 (м. Черкаси) Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 16 березня 2024 року близько 07 години 00 хвилин в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме: висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, будь-яких клопотань не надав та зацікавленості в участі у справі не проявив.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 173-2 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, та такі справи згідно з ч. 2 ст. 277 КУпАП розглядаються протягом доби. Працівниками поліції не забезпечено явку особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, у судове засідання для надання пояснень, а на виклик суду, як зазначено вище, ОСОБА_1 не з`явився.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 зазначила, що вони з ОСОБА_3 примирилися, вказала, що претензій морального характеру до нього не має та просила суд застосувати до останнього положення ст. 22 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Водночас, диспозицією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Допитавши потерпілу ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, - вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру (застосування погрози, образи), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується наступними доказами у справі:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 298622 від 16 березня 2024 року;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 16 березня 2024 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 16 березня 2024 року;

- копією термінового заборонного припису стосовно кривдника відносно ОСОБА_1 від 16 березня 2024 року;

- постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 07 грудня 2023 року;

- поясненнями ОСОБА_2 у судовому засіданні.

Враховуючи викладене, вважаю, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, доведена.

Водночас, згідно з частиною 1 статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Частина 2 статті 34 КУпАП передбачає, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, обставин справи, особи порушника, беручи до уваги ступінь його вини, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, зважаючи на те, що тяжких наслідків від скоєного правопорушення не настало, а також враховуючи покази потерпілої ОСОБА_2 надані у судовому засіданні, у яких остання вказала, що претензій до ОСОБА_1 немає, та вважала можливим застосувати положення ст. 22 КУпАП та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, за малозначністю вчиненого.

За змістом ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження.

Відтак, провадження у справі слід закрити.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, тому в даному випадку судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 35, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, 283 285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП - закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до судової палати у кримінальних справах Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: В. В. Морозов