Справа № 567/1822/24
Провадження №3/567/1067/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2024 року м.Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Василевич О.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Відділення поліції № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.173 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №157061 від 27.10.2024 року ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення дрібного хуліганства при наступних обставинах 27.10.2024 року близько 11 год. 40 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив дрібне хуліганство, а саме : нецензурно виражався, образливо чіплявся та погрожував ОСОБА_2 , чим вчинив дії, що порушують громадський порядок та спокій громадян.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про місце, день та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Письмових пояснень з викладом своїх заперечень щодо суті правопорушення, вчинення якого ставиться йому у провину, а також клопотання про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило.

При вирішенні питання про можливість розгляду справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності суд виходить з наступного.

ОСОБА_1 був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. ОСОБА_1 мав достатньо часу для пошуку захисника для представництва своїх інтересів у суді, проте таким правом не скористався, як і не скористався правом викласти свої доводи або письмові заперечення та надати свої докази на спростування обставин правопорушень, вчинення яких йому ставиться у провину, заходів для особистої явки або явки обраного ним захисника з метою участі у судовому засіданні не вживав.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, за наведених вище обставин, суд вважає за можливе розгляд справи здійснювати на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку всім доказам у їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, з огляду на наступне.

У відповідності до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи. Тобто в такому документі фактично фіксуються беззаперечні дані про вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З письмових пояснень ОСОБА_2 , доданих до матеріалів справи, вбачається, що вона проживає у житловому будинку за адресою : АДРЕСА_1 , та перебуваючи 27.10.2024р. близько 11 год. 40 хв. до неї додому прийшов її племінник ОСОБА_1 та почав просити у неї гроші. Після чого, перебуваючи поблизу її будинку висловлювався в її сторону нецензурними та образливими словами, при цьому погрожував фізичною розправою.

З письмових пояснень ОСОБА_3 , доданих до матеріалів справи, вбачається, що він проживає у житловому будинку за адресою : АДРЕСА_1 разом з дружиною ОСОБА_2 27.10.2024р. близько 11 год. 40 хв. до дружини прийшов її племінник ОСОБА_1 та почав просити в неї гроші. Після того як дружина йому відмовила у наданні коштів, він перебуваючи поблизу їхнього будинку висловлювався в її сторону нецензурними та образливими словами, при цьому погрожував фізичною розправою.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлення адміністративним законом сукупність суб`єктивних та об`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відсутність складу адміністративного правопорушення визнається КУпАП обставиною, що виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Диспозиція ст.173 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до порушення громадського порядку і спокою громадян.

Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян.

З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії, протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Для визначення поняття громадський порядок суд виходить із загальноприйнятого тлумачення цього поняття та встановленої судової практики про те, що громадський порядок - це стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших поза юридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю.

Обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП є вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у формі прямого або непрямого умислу. При цьому особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення буде порушено громадський порядок і прагне саме цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей. Саме за цими ознаками дрібне хуліганство відрізняється від таких схожих дій, як самоправство, приниження гідності, нанесення побоїв, або інших проступків, які мають наслідком адміністративну відповідальність.

Згідно рапорту старшого інспектора - чергового ВП № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області Дем`янчук С.В. від 27.10.2024 року, цього дня об 11:56 год. зі служби 102 надійшло повідомлення ОСОБА_2 , 1957 р.н., жителька АДРЕСА_2 , про те, що 27.10.2024 року об 11:50 год. племінник в стані алкогольного сп`яніння вчиняє відносно неї домашнє насильство.

З матеріалів справи та досліджених доказів у судовому засіданні встановлено, що 27.10.2024 року близько 11 год. 40 хв.ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , нецензурно виражався, образливо чіплявся та погрожував ОСОБА_2 , яка є його тіткою, що вбачається з письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , доданих до матеріалів справи.

З урахуванням наведеного, на переконання суду, в даному випадку відсутні такі ознаки правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, як мотив вчинення і направленість умислу, котрі є основними критеріями, які відрізняють дрібне хуліганство від суміжних правопорушень, а також відсутні дії, які згідно ст.173 КУпАП становлять об`єктивну сторону даного правопорушення.

Натомість, з урахуванням родинних стосунків між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , в діях останнього вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

До протоколу не додано доказів, які б безперечно підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства, а тому констатація факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, в протоколі є припущенням, яке не грунтується на зібраних доказах.

Таким чином, з матеріалів справи та пояснень ОСОБА_2 судом встановлено, що на вулиці поблизу будинку потерпілої за адресою: АДРЕСА_1 її племінник ОСОБА_1 нецензурно лаявся, ображав та висловлював погрози на адресу ОСОБА_2 ,що з урахуванням родинних відносин між ними виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

При цьому наявність умислу в діях ОСОБА_1 на порушення громадського порядку і спокою інших громадян, прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі не встановлено.

Згідно ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»:

- домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

- психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема, на тітку та племінника (п.12 ч.2 ст.3 Закону).

В поведінці ОСОБА_1 судом не встановлено хуліганських дій чи хуліганських мотивів, та на переконання суду у день та час, вказаний у протоколі, мало місце ознаки домашнього насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюваннях на адресу тітки ОСОБА_2 нецензурних слів, образ та висловлювання погроз після того як остання відмовила ОСОБА_1 у його проханні надати йому грошові кошти, що в свою чергу не дає підстав кваліфікувати дії ОСОБА_1 як дрібне хуліганство.

Надані на розгляд матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів на підтвердження ознак дрібного хуліганства, вчиненого саме з метою порушення громадського порядку та спокою громадян.

Частиною 3 ст.62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно п.2 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016р., заява №926/08), в яких серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу

Пунктом 1 ч.1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП. Будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення в матеріалах справи відсутні.

З огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.283 КУпАП,-

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.