Справа № 738/516/24 Головуючий у 1 інстанції Парфененко О. Я.
Провадження № 33/4823/435/24
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Менського районного суду Чернігівської області від 22 березня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Місцевим судом встановлено, що 03 березня 2024 року об 11 год 13 хв, на автодорозі Мена Корюківка (008 км), ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопедом «Вайпер Актив», без реєстраційного номеру; на вимогу працівника поліції пройти, відповідно до встановленого порядку, огляд щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення, так як він не порушував Правил дорожнього руху.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №025919 від 03.03.2024, ОСОБА_1 , 03 березня 2024 року об 11 год 13 хв, на автодорозі Мена Корюківка (008 км), керував транспортним засобом мопедом Вайпер Актив, перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції. Від проходження медичного освідування в установленому законом порядку відмовився, чим порушив пункт 2.5. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності», ОСОБА_1 по суті порушення зазначив «Приймаю ліки карбамазепін, не знав, що неможна керувати транспортними засобами» (а.с.1).

Як слідує з переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського, ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху. Під час спілкування з водієм було з`ясовано, що останній хворіє на епілепсію та постійно приймає ліки «Карбамазепін». Працівники поліції, ознайомившись з інструкцією медичного препарату, повідомили ОСОБА_1 , що особам, які приймають дані ліки, керувати транспортними засобами заборонено. Після чого інспектор поліції ОСОБА_3 сказав водію: «в лікарню, я так розумію, Ви відмовляєтесь їхати. Не потрібно їхати». ОСОБА_1 відповів: «та можна поїхати, я буду їхати у вівторок за таблетками». Після цього працівник поліції ОСОБА_3 попросив ОСОБА_1 надати паспорт та повідомив, що відносно останнього буде складено протокол за керування мопедом під дією лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під відмовою від проходження огляду особами, які перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, необхідно розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Разом з тим, з переглянутого відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду в лікарні. На твердження поліцейського «я так розумію, в лікарню Ви відмовляєтесь їхати», він відповів «та можна проїхати», після чого додав, що «поїде у вівторок за ліками».

У даному випадку, на переконання апеляційного суду, поведінку ОСОБА_1 не можна вважати категоричною, оскільки він погодився проїхати в лікарню, після чого вказав, що у вівторок їде за ліками, однак працівник поліції на свій власний розсуд розцінив це як відмову від проходження огляду у медичному закладі.

Ураховуючи те, що у справі відсутні докази того, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не заперечував проїхати у медичний заклад, а тому звинувачувати його у невиконанні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху відсутні розумні та законні підстави.

Крім того, у Переліку медичних протипоказань (захворювань і вад), за наявності яких особа не може бути допущена до керування відповідними транспортними засобами, затвердженим наказом МОЗ України 07 жовтня 2022 року №1817, у пункті 21 зазначено епілепсія та синкопальні стани (можливий допуск осіб з поодинокими і рідкими епілептичними нападами без психічних порушень).

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно з інструкцією для медичного застосування препарату «Карбамазепін» - здатність пацієнта, який приймає цей препарат, до швидкої реакції (особливо на початку терапії або у період підбору дози) може бути порушена внаслідок виникнення запаморочення і сонливості, тому при керуванні автомобілем або роботі з іншими механізмами пацієнту слід бути обережним.

Тобто, прямої заборони на керування транспортними засобами особам, які приймають вищевказаний медичний препарат немає.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Але, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, суддя місцевого суду формально послався в постанові на протокол про адміністративне правопорушення.

Відтак, апеляційним судом встановлено, що місцевий суд при розгляді справи не перевірив дотримання поліцейським вищезазначених вимог закону та підзаконних нормативних актів під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а його висновки в постанові про доведеність вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи.

У відповідності до ст.7 КУпАП, ст.62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанову суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою, вона підлягає безумовному скасуванню, а справа закриттю, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Менського районного суду Чернігівської області від 22 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі - закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний