Номер провадження3/205/4723/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2024 року м.Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м.Дніпропретровська Шиян В.В., розглянув матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

за ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

13 жовтня 2024 року о 00-00 год., водій ОСОБА_1 , рухаючись по вулиці Василя Мазова (Ударників), б.2 в Новокодацькому районі м.Дніпра, керуючи транспортним засобом BMW 328, держаний номерний знак НОМЕР_2 , не виконала законну вимогу про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маяків синього та червоного кольорів та гучномовця, чим порушила вимоги п. п. 2.4, 8,9 (б) ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП, причини неявки суду не повідомила, клопотань про перенесення судового засідання не подавала.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Неруш О.В. надав на адресу суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги мотивував тим, що в порушення статті 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено відповідну частину статті 122-2 КУпАП, за якою слід кваліфікувати дії особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Крім того, наголосив увагу суду на тому, що фабула адміністративного правопорушення зазначена в протоколі, не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має право самостійно редагувати її та відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист. Одночасно зазначив, що відсутні законні вимоги працівників поліції стосовно зупинення транспортного засобу, оскільки ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», що регламентує випадки зупинення транспортного засобу, взагалі не містить поняття фільтраційних заходів, та не передбачають їх у якості законної вимоги зупинки транспортного засобу. Відеозаписами, що знаходяться в матеріалах справи, спростовуються застосування поліцейськими гучномовця та кольорових маячків, оскільки останні надані із рухом транспортних засобів чорно-білого кольору, при цьому звук на відео відсутній. Також захисник просить врахувати, що з долучених відеозаписів не вбачається, що так звану «вимогу про зупинку» працівники поліції ніби надавали протягом тривалого часу - 60 секунд. Однак за цей час, за відсутності персоналізованого звернення, водію не можливо зрозуміти, що ці вимоги звернуті саме до нього та де саме йому належить зробити зупинку.

Суд розглядаючи зазначене питання прийшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 149390 від 13 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст. 122-2 КпАП України.

Стаття 122-2 КпАП України має 2 частини.

Частина 1ст.122-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Частина 2 ст.122-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за невиконання вимог уповноваженої посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, про зупинку транспортного засобу.

Таким чином протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 149390 від 13 жовтня 2024 року, в якому не зазначено відповідну частину статті 122-2 КУпАП не містить повну кваліфікацію дій водія ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.2, 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах«Малофєєва протиРосії» («Malafeyevaу Russia»,рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та«Карелін протиРосії» («Karelinу.Russia»заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має: права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа мас захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції.

Таким чином суд позбавлений можливості самостійно кваліфікувати дії особи, та вносити зміни до протоколу про адміністративне правопорушення.

Також під час розгляду справи суд досліджуючи надані докази, суд дійшов до наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

На підтвердження законності складеного протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції було надано відеозаписи з нагрудного відео реєстратора № 472313, 475557, 473022.

Переглядаючи зазначені відео судом встановлено, що ними спростовуються застосування поліцейськими гучномовця та кольорових маячків, оскільки дані відеозаписи надані із рухом транспортних засобів чорно-білого кольору, при цьому звук на відео відсутні.

В матеріалах справи міститься рапорт інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону №2 УПП в Дніпропетровській області, з якого вбачається причина зупинки транспортного засобу, як «фільтраційні заходи на перекритті Кайдацького мосту».

Відповідно до ч.1 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію» Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

З огляду на вищенаведене, працівниками поліції не надано належних доказів на підтвердження законності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Окрім іншого, суд зазначає, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення за відсутності належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення певною особою такого адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 20 травня 2020 року по справі №524/5741/16-а.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищевикладене, суд також критично оцінює надані працівниками поліції докази з точки зору їх достовірності та допустимості та вважає, що вони не містять підтвердження суб`єктивної та об`єктивної сторони адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-2 КпАП України.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до п.1ст.247 КпАП України обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених вище обставин суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 122-2, 247, 268, 284 ч.3, 289, 291, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене ст.122-2 КпАП України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подається до відповідного апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.,

Суддя В.В. Шиян