Справа № 585/2670/24
Номер провадження 3/585/1193/24
П О С ТА Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Євтюшенкова В. І., розглянувши матеріали, які надійшли від Роменського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , пенсіонера, до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №779182 від 08.06.2024, 24.05.2024 водій ОСОБА_1 в м. Ромни по вул. Аптекарська, керував автомобілем Renaule д.н.з. НОМЕР_1 та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувала пішохід ОСОБА_2 , не змінив швидкість руху, не зупинив автомобіль, не надав переваги у русі пішоходу та здійснив наїзд на неї, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження, чим порушив вимоги п.18.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а.с.2).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №779183 від 08.06.2024, 24.05.2024 водій ОСОБА_1 в м. Ромни по вул. Аптекарська, керував автомобілем Renaule д.н.з. НОМЕР_1 здійснив ДТП, та залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п.2.10 А ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП (а.с.14).

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 13.06.2024 постановлено об`єднати в одне провадження адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 (а.с.18).

ОСОБА_1 до суду не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся ст. інспектором САП Роменського РВП ГУНП в Сумській області Хуторною А. шляхом направлення відповідного повідомлення на його домашню адресу (а.с.23).

Тому, враховуючи що ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи повідомлений, суддя вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суддя виходить з такого.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

У рішенні, ухваленому 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (справа «O'Halloran and Francis v. the United. Kingdom [GC], скарга № 15809/02), Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, за ст. 122-4 КУпАП - у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до пунктів 1.3, 1.4, 1.5 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п.2.3.б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 18.1 ПДР визначено, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Пунктом 2.10 ПДР передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я;

ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;

е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди;

є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №779182 від 08.06.2024 (а.с.2), схемою ДТП (а.с.6) та протоколом огляду місця ДТП (а.с.7-9).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №779183 від 08.06.2024 (а.с.14).

Долучені до справи рапорти працівників Роменського РВП ГУНП (а.с.3, 4, 15, 16) не є доказом вини, але інформують про певну послідовність дій працівників поліції при оформленні матеріалів.

Згідно довідки Роменського районного відділення СМЕ ОКЗ «СОБ СМЕ» ОСОБА_2 з метою фіксації тілесних ушкоджень в період часу з 24.05.2024 по 03.09.2024 не зверталась (а.с.22)

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, оскільки порушив правила дорожнього руху, вчинив дорожньо-транспортну пригоду та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Як вбачається зі змісту п. 7 ст. 247 КУпАП, законодавець розглядає встановлений трьохмісячний строк у його позитивній формі, адже передбачає такі правові наслідки його спливу як закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. При визначенні початку перебігу вказаного строку законодавець використовує суб`єктивні та об`єктивні критерії. Використання об`єктивного критерію передбачає обчислення строку з моменту вчинення правопорушення, суб`єктивного з моменту, коли уповноважена особа отримала чи повинна була отримати інформацію щодо порушення належного йому права, свободи чи охоронюваного законом інтересу. Для обчислення встановленого законом строку для накладення стягнення та закриття провадження в справі у зв`язку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення правопорушення протиправної, винної дії чи бездіяльності (ст. 9 КУпАП).

З огляду на викладене, закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки конкретного правопорушення. Наявність можливого правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі з цих підстав, оскільки мова в них йде виключно про неможливість накладення стягнення, яке є складовою норми матеріального права і належить до санкції статті КУпАП, а не про звільнення від адміністративної відповідальності в цілому.

Зокрема, однією з самостійних підстав для закриття провадження у справі законодавець визначає відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП), тобто у разі, якщо факту вчинення правопорушення встановлено не буде, то провадження у справі підлягатиме закриттю на підставі п. 1, а не п. 7 ст. 247 КУпАП.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 адміністративні правопорушення вчинив 24.05.2024, то на день розгляду справи у суді закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.2 ст. 38 КУпАП, тому з підстав, передбачених п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження у справі в цій частині підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 38, 122-4, 124, 221, 247 п.7, 283-284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП та провадження у справі відносно нього за цими статтями закрити, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В.І.Євтюшенкова