Єдиний унікальний номер судової справи: 945/1813/24 Головуючий у місцевому суді: Павленко І.В.
Номер провадження: 33/812/436/24 Головуючий у апеляційному суді: Крамаренко Т.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання - Колосовою О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12 серпня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 818033 від 23 липня 2024 року, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Tacuma, номерний знак НОМЕР_1 23 липня 2024 року о 01 годині 59 хвилин в с. Спепове, на проспекті Миру, біля будинку 2, в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. Огляд проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер 0019, тест № 282, результат огляду становив 1,96% алкоголю в крові.

Постановою судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12 серпня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

He погоджуючись із зазначеною постановою суду, 20 серпня 2024 року ОСОБА_1 подав до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та такою, що порушує його законні права та інтереси, просив її суду скасувати, провадження в справі закрити за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що 23 липня 2024 року він знаходився за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район с. Степове, проспект Миру, 2. Однак в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що він заходився за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район с. Сливине, проспект Миру, 2, що є неправдивою інформацією та є порушенням порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Вказує на те, що транспортний засіб Chevrolet Tacuma, номерний знак НОМЕР_1 перебував у нерухомому стані. За кермом вказаного транспортного засобу він не перебував, оскільки на той момент був в стані алкогольного спяніння. Також, на відео відсутній факт керування.

Крім того, зазначає, що претензій щодо порушення ПДР йому не пред`явлено не було, і як і не зафіксовано факт керування ним автомобілем.

При цьому, не заперечує, що в той вечір вживав алкогольні напої, у зв`язку з чим погодився пройти огляд на стан спяніння.

Пояснює, що дійсно повертався з роботи додому та у с. Степове залишив транспортний засіб і пішов вживати алкогольні напої. Перед тим, як піти додому, підійшов до автомобіля, щоб його зачинити, в цей час до нього підійшли співробітники поліції, які вважали, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Звертає увагу суду на те, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення, співробітники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом та не вилучили в нього транспортний засіб.

Також, зазначає про те, що в матеріалах справи наявний Акт огляду водія на стан алкогольного спяніння, в якому зазначаються ознаки алкогольного сп`яніння, які були у нього виявлені, однак в протоколі про адміністративне правопорушення такі ознаки не зазначені.

Крім того, стверджує, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень в дохід держави, з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції посилався на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно положень ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 818033 від 23 липня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Tacuma, номерний знак НОМЕР_1 23 липня 2024 року о 01 годині 59 хвилин в с. Спепове, на проспекті Миру, біля будинку 2, в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. Огляд проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер 0019, тест № 282, результат огляду становив 1,96% алкоголю в крові (а.с. 1).

Вказаний протокол водій ОСОБА_1 підписав, його копію отримав. При цьому будь - яких зауважень щодо його змісту водій не зазначав.

Факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння у відповідності до вимог діючого законодавства підтверджено відеозаписом, що міститься в матеріалах справи (а.с.7).

Відповідно до показників тестування на алкоголь, проведеного на місці зупинки працівниками поліції за допомогою приладу Alcotest 6820, тест № 282, результат 1.96‰. Результат тесту підписано ОСОБА_1 з приміткою «згоден» (а.с.3).

За результатами проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції складено Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, в якому зазначено, що огляд проведено у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Результатом огляду є позитивна проба, показник 1,96 ‰. Акт огляду підписано ОСОБА_1 без зауважень (а.с.2 ).

З письмових пояснень, які записані зі слів ОСОБА_1 та ним прочитані, 23 липня 2024 року близько 02-00 год ОСОБА_1 керуючи своїм транспортним засобом Chevrolet Tacuma, номерний знак НОМЕР_1 їхав до місця свого мешкання в комендантську годину та біля будинку № 2 по пр. Миру в с. Степове був зупинений працівниками патрульної поліції. Перед виїздом випив спиртні напої - пиво. Оскільки від нього було чутно запах алкоголю, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер або ж проїхати в медичний заклад. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки - результат огляду склав 1,96 ‰. Водій погодився з таким результатом (а.с.4).

Також матеріали справи містять CD диск, на якому міститься відеозапис обставин проходження водієм ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Дослідивши вказаний відеозапис, судом встановлено, що працівниками поліції після зупинки транспортного засобу Chevrolet Tacuma, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 було встановлено наявність у водія ознак алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. На питання працівника поліції чи вживав водій спиртні напої, ОСОБА_1 відповів, що випив дві пляшки пива. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або проїхати у медичний заклад. Водій ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки. Поліцейський роз`яснив, що допустимою нормою є до 0,20 ‰. Між тим, результат огляду ОСОБА_1 на стан спяніння склав 1,96 ‰. Водій з результатом огляду погодився. Будь - яких зауважень щодо процедури проходження огляду чи щодо його результатів не зазначав (а.с.7).

Вказані докази свідчать, про те що водій ОСОБА_1 23 липня 2024 року о 01 год 59 хв керував транспортним засобом Chevrolet Tacuma, номерний знак НОМЕР_1 по проспекту Миру, біля будинку 2 в с. Степове у стані алкогольного сп`яніння.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя місцевого суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні стягнення на водія, визначенні його виду та розміру, суддею місцевого суду дотримані загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначені статтею 33 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що транспортний засіб Chevrolet Tacuma, номерний знак НОМЕР_1 перебував у нерухомому стані та за кермом вказаного транспортного засобу він не перебував, оскільки на той момент був в стані алкогольного спяніння на увагу суду не заслуговують, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме письмовими пояснення ОСОБА_1 , які записані з його слів, ним прочитані та підписані, де він пояснив, що 23 липня 2024 року близько 02-00 год керуючи своїм транспортним засобом Chevrolet Tacuma, номерний знак НОМЕР_1 їхав до місця свого мешкання в комендантську годинку та біля будинку № 2 по пр. Миру в с. Степове та був зупинений працівниками патрульної поліції.

Також, як слідує з відеозапису, що міститься на CD диску, ОСОБА_1 не заперечував факту керування ним транспортним засобом Chevrolet Tacuma, номерний знак НОМЕР_1 , а навпаки пояснив, що їхав додому з Піщаного Броду. Також підтвердив факт, що був зупинений працівниками поліції зазначивши: «зупинили, давайте будемо робити огляд».

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що претензій щодо порушення ПДР йому пред`явлено не було на увагу суду не заслуговують, оскільки причини зупинки, не входять до складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому не підлягають доказуванню у даній справі.

Не є слушними також посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення до медичного закладу, оскільки пройшовши огляд на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 погодився з його результатом, у зв`язку з чим працівниками поліції він не направлявся до медичного закладу з метою проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені ознаки алкогольного спяніння, які були у нього виявлені та зазначені в Акті огляду водія на стан алкогольного спяніння, оскільки суть вчиненого правопорушення полягає саме в керуванні ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

При цьому, зазначення ознак алкогольного сп`яніння в Акті огляду на стан алкогольного спяніння передбачено Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Крім того, матеріали справи не містять доказів оскарження водієм ОСОБА_1 неправомірних дій працівників поліції під час складання відносно нього адміністративних матеріалів, а також не містять результатів такого оскарження.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом розгляду в суді першої інстанції, яким суд надав належну оцінку, такі доводи фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою суддею постановою, та свідчать про намір останнього уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційному суду не надано.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП України відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Отже, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12 серпня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Крамаренко