Справа № 522/1628/24
Провадження № 3/522/1379/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Донцов Д.Ю. розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №733581 від 20.01.2024 р. вбачається, що 20.01.2024 р. о 23:43 год. в м.Одеса Привокзальна площа, 2, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Infinity G35 д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки за допомогою приладу Drager 7510 ARLM 0427, проба позитивна 0,72 проміле, номер тесту 899.

Зазначена подія була зафіксована співробітниками поліції та кваліфікована як порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 співробітника поліції кваліфіковано за ч.2 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце був повідомлений належним чином, причин не явки не повідомив.

При цьому суд враховує позицію Верховного Суду України, викладено в постанові у справі № 0870/8014/12 від 15.05.2019 року, згідно якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, інформація про дату, час та місце розгляду справи перебуває у відкритому доступі на офіційному сайті суду, а відтак останній мав цікавитись долею справи, добросовісно користуватись наданими йому процесуальними правами.

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату та час розгляду справи в суді, не з`явився, суд оцінює таку поведінку, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Статтею 268 КУпАП визначений перелік статей, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП не входить до вищевказаного переліку, а тому суддя на підставі ст. 268 КУпАП України розглядає адміністративний матеріал за відсутністю особи, стосовно якої складено адміністративний протокол.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд встановив наступне.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 ст.130 КУпАП встановлена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Для встановлення складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно установити наявність двох обставин, а саме: 1) що особа керувала транспортним засобом; 2) ця особа знаходилась в стані алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції або відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

На підтвердження події та складу правопорушення в діях ОСОБА_1 до суду було надано та досліджено у судовому засіданні наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення ААД №733581 від 20.01.2024 р., довідку про отримання особою посвідчення водія, довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, роздруківку тесту Драгер від 20.01.2024 р., акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення водія на огляд, відеозапис із нагрудної камери поліцейського із місця події.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ААД №733581 від 20.01.2024 р., 20.01.2024 р. о 23:43 год. в м.Одеса Привокзальна площа, 2, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Infinity G35 д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки за допомогою приладу Drager 7510 ARLM 0427, проба позитивна 0,72 проміле, номер тесту 899.

В судовому засіданні було досліджено відеозапис із нагрудної камери поліцейського, фіксування відбувалось 20.01.2024 р., з якого суд встановив, що о 23:53:01 год. на вимогу поліцейського ОСОБА_1 проходить тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер; о 23:53:28 год. прилад Драгер показав результат огляду - 0,72 проміле, який було озвучено працівником поліції, після чого о 23:54:22 год.- поліцейський запитав чи згодний ОСОБА_1 з результатом тесту на стан алкогольного сп`яніння, який було здійснено за допомогою приладу Драгер, на яке ОСОБА_1 відповів, що не згодний з результатом тесту, який здійснено за допомогою приладу Драгер. О 23:54:26 год. співробітник поліції запитав в ОСОБА_1 чи проїде він до медичного закладу для проходження тесту, на що ОСОБА_1 відмовився.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015№ 1452/735 (далі Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 №1103 (далі Порядок).

Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем в закладі охорони здоров`я.

Пунктом 6 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться зокрема поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Згідно п.7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Відповідно до п. п. 6, 7, 8 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З вищевказаних норм законодавства випливає, що у разі коли особа не згодна із результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проведено за допомогою спеціального технічного приладу на місці, поліцейський повинен забезпечити проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Якщо особа, яка не згодна із результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проведено за допомогою спеціального технічного приладу на місці, відмовилась їхати до медичного закладу для проходження огляду, поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення за порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, що відповідно повинен відобразити у фабулі правопорушення.

Згідно із п.2.5.ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, співробітник поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 повинен був кваліфікувати як порушення п.2.5 ПДР України та відповідно відобразити у фабулі правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 та факт відмови останнього проходити огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, оскільки останній був не згодним із результатом огляду, здійсненого на місці за допомогою приладу Драгер.

З викладеного слідує, що співробітниками поліції було невірно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП як порушення саме п.2.9а ПДР України, відповідно до якого водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд звертає увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 відображені, як перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння (п.2.9а ПДР України), проте з вивчених матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення мав бути складений саме за відмову ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі (п.2.5 ПДР України), так як безпосередньо стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не був встановлений працівниками поліції.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 9 КУпАП регламентовано, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до однозначного висновку, що ОСОБА_1 не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП і, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КпАП України.

Керуючись ст.283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Д.Ю. Донцов