Справа №759/2816/24 Головуючий в 1-й інстанції - Поплавська О.В.
Провадження №33/824/2116/2024 Доповідач - Слива Ю.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2024 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Слива Ю.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 12 лютого 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, 04 січня 2024 року в 00:20 годин по А/Д М06 Київ - Чоп 19 км, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_1 , з непрацюючими задніми габаритними вогнями на причепі «Syriusz» д.н.з. НОМЕР_2 , в темну пору доби та не мав огляду технічного контролю на транспортний засіб «Mercedes-Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_1 .

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.31.3б, 31.6 ПДР України, які кваліфіковані за ч.4 ст.121 КУпАП.

Дане правопорушення ОСОБА_1 вчинив повторно протягом року.

На вказану постанову суду, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з постановою, вважає її незаконною та необґрунтованою, через неврахування всіх обставин справи. Вину свою щодо невчасного проходження технічного огляду визнає повністю, однак вважає, що суд визначив занадто суворе стягнення, адже керування транспортним засобом є єдиним джерело його доходу. Тому просить постанову змінити та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 місяці.

Також, апелянт просить поновити йому строк на подачу апеляційної скарги, пославшись на те що 21.02.2024 року через неуважність суду першої інстанції була зареєстрована лише апеляційна скарга адвоката Торопчина О.Д., а його апеляційна скарга зареєстрована не була та відповідно і не розглядалася апеляційним судом, а була повернута адвокату, як додаток до його апеляційної скарги. У зв`язку з чим причину пропуску строку просить визнати поважною.

У судове засідання апеляційного суду особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Торопчин Р.І., не з`явилися, при цьому захисник ОСОБА_2 надіслав до суду лист зі змісту якого вбачається, що апеляційні вимоги вони підтримають у повному обсязі та просять їх задовольнити, а апеляційний розгляд проводити за їх відсутності.

Таким чином, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та врахувавши лист захисника ОСОБА_2 , суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк для апеляційного оскарження постанови місцевого суду.

Враховуючи доводи апелянта, про причини пропуску строку на оскарження постанови, апеляційний суд визнає їх поважними, а тому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 12.02.2024 року підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245, 252, 280 КУпАП завданнямипровадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом не дотримано у повному обсязі.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, а саме порушення правил керування транспортним засобом, що має технічні несправності.

Вказані висновки місцевого суду ґрунтуються на досліджених та наведених у постанові доказах, не оспорюються в апеляційній скарзі апелянтом, а тому апеляційним судом відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП не перевіряються.

Разом з цим, апеляційний суд частково погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо необґрунтованості висновків суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та іншими законами України.

Санкція ч.4 ст.121 КУпАП передбачає відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 700,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк шість місяців, врахував характер вчиненого правопорушення та прийшов до висновку, що саме такий вид адміністративного стягнення буде достатнім задля його виховного впливу і запобігання вчинення ним нових правопорушень.

При цьому, за наявності в санкції ч.4 ст.121 КУпАП більш меншого строку накладення додаткового адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд в своїй постанові належним чином не мотивував підстави для обрання найбільшого строку додаткового виду стягнення, передбаченого санкцією вказаної статті.

Такий висновок суду першої інстанції щодо обрання до правопорушника додаткового адміністративного стягнення, апеляційний суд вважає безпідставним та необґрунтованим.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Позбавивши ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами строком на 6 місяців за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, суд першої інстанції, обрав додаткове адміністративне стягнення, яке за своїм видом є явно несправедливим через суворість.

Зокрема, місцевим судом, в порушення вимог ст.33 КУпАП, належним чином не враховано характеру вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 має великий досвід керування транспортними засобами, працює на посаді водія з міжнародних перевезень за трудовою угодою, по роботі характеризується з позитивної сторони, є добросовісною та порядною людиною, а тому позбавлення його права керування транспортними засобами строком на шість місяців, позбавить його єдиного джерела доходу.

Отже, внаслідок неповноти судового розгляду, суд не врахував належним чином особу правопорушника, який визнає свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 має бути призначено адміністративне стягнення у виді штрафу, в межах санкції ч.4 ст.121 КУпАП та зменшено строк додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами до трьох місяців, оскільки додаткове стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців є таким, що не відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини, внаслідок суворості.

Таким чином підсумовуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 12 лютого 2024 року, підлягає зміні в частині призначення адміністративного стягнення, з накладенням на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, у виді штрафу, в межах санкції ч.4 ст.121 КУпАП у розмірі 1 700,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три місяці.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 12 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 12 лютого 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.121 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців, змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121КУпАП - адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 700,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три місяці.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.М. Слива