Справа 229/2663/24
Номер провадження 3/229/1257/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року м. Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Панова Т.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , за ст.172-20 ч.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № ДНК/Б-2 №403 від 05.04 2024 р. 05.04.2024 року о 20 год 00 хв військовослужбовець ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби у стані алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду, в місці тимчасового розташування підрозділу в АДРЕСА_2 , в такому стані був виявлений командуванням військової частини НОМЕР_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена у ч.3 ст.172-20 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи є заява ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі, свою вину визнає в повному обсязі, просить суворо не карати.

Відповідно до ст.268 КУпАП, присутність особи-правопорушника при розгляді справи про адміністративне правопорушення передбачене у ч.3 ст.172-20КУпАП не є обов`язковим, суддя вважає, що справу можливо розглядати без особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки останній надав заяву про розгляд справи без його участі.

Положеннями ч.2 ст.7 КУпАП визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договора», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування як джерело права.

У справах «Малофєєва проти Росії»(«Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Диспозиція ч.3 ст. 172-20 КУпАП визначає склад правопорушення: розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Дослідивши матеріали, які надійшли до суду, суд приходить до висновку, що ця справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з таких підстав.

У протоколі ДНК/Б-2 №403 від 05.04.2024 року зазначено, що 05.04. 2024 року о 20:00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи в місці тимчасового розташування підрозділу військової частини в АДРЕСА_2 , виконував обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння. Був оглянутий на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу.

До протоколу долучено роздруківки з алкотестера «АлКонт-М» №00255 з яких вбачається, що ОСОБА_1 був обстежений 05.04.2024 р.:

- о 20 год. 50 хв. при температурі повітря +22.5 С, тест №4288, результат склав 0,22% проміле;

- о 20 год. 55 хв. при температурі повітря +22.5 С, тест №4289, результат склав 0,31% проміле.

Пунктом 7 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, передбачено граничний розмір вмісту алкоголю в крові більше ніж 0,20 % проміле.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, №12-01/3393, яке чинне до 09.08.2024 р. видане повірником Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «Укрметртестстандарт») відносно приладу для вимірювання концентрації парів алкоголю «Алконт-М» № 00255-15, межі допустимої абсолютної похибки (в інтервалі діапазону вимірювання від 0 до 0,5 %о) складають: -+/- 0,1 %о; відносної (в діапазоні вимірювання понад 0,5 %о): -+/- 20 %.

Отже з наведеного вбачається, що результат обстеження ОСОБА_1 коливається в межах допустимої абсолютної похибки вимірювання.

На думку суду, посадова особа, що проводила обстеження ОСОБА_1 не врахувала технічні характеристики алкотестера "Алконт-М" № 00255, а саме межі допустимої абсолютної похибки приладу і результати обстеження - 0,22 % проміле та 0,33% проміле.

З урахуванням вищезазначеного результату, посадова особа не запропонувала військовослужбовцю ОСОБА_1 пройти обстеження на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі для встановлення більш точного результату.

Суддя вважає, що в організмі ОСОБА_1 було виявлено алкоголь на рівні допустимої похибки, що не тягне за собою наслідків притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

З огляду на вказане, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого у ст. 172-20 КУпАП.

Враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом у справі про адміністративне правопорушення, протокол у такому вигляді не може вважатись допустимим доказом по справі.

Отже суду не надано належних доказів щодо виконання ОСОБА_1 обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння.

В поясненнях викладених в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнає свою вину, щодо вживання алкоголю.

Сам по собі факт визнання особою вини у вчиненні адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом та не звільняє від обов`язку надання особами, уповноваженими на складання протоколів про адміністративні правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумних сумнівом.

Наявні в матеріалах справи докази не дають підстав поза розумним сумнівом дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого у ч.3 ст.172-20 КУпАП, відтак провадження у справі підлягає закриттю згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247,284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 294 КУпАП, до Дніпровського апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Т.Л. Панова