Справа № 192/836/24
Провадження № 3/192/375/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Тітова О.О., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , головного бухгалтера ДП «ПІДПРИЄМСТВО ДКВС УКРАЇНИ (№21)», яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З ГУ ДПС у Дніпропетровській області до суду надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-2 КУпАП головного бухгалтера ДП «ПІДПРИЄМСТВО ДКВС УКРАЇНИ (№21)» ОСОБА_1 .

З протоколу про адміністративне правопорушення №21488/04-36-04-06/08679698 від 12.04.2024 вбачається, що ОСОБА_1 як головний бухгалтер ДП «ПІДПРИЄМСТВО ДКВС УКРАЇНИ (№21)» вчинила правопорушення несвоєчасне надання платіжного доручення до установи банку на перерахування до державного бюджету узгодженої суми податкових зобов`язань з екологічного податку за 4 квартал 2023 року по терміну сплати 19.02.2024 в сумі 203,01 грн., сума заборгованості склала 203,01 грн, станом на 12.04.2024 заборгованість сплачено в повному обсязі. Порушено п. 57.1 ст.57 Податкового Кодексу України та ч.1 ст. 163-2 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в суд не з`явилась про розгляд справи повідомлена належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин, відповідно до ст. 268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність особи, щодо якої складено протокол.

Суд, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку про закриття провадження у справі з наступних підстав.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.ст.252, 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначається суть адміністративного правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, інкримінованого особі адміністративного правопорушення проводиться розгляд справи.

З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що суть адміністративного правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1 викладена не конкретно.

Частина 1 статті 163-2 передбачає відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Норма ч.1 ст.163-2 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП. Формулювання суті правопорушення не може обмежуватися посиланням на нормативний акт, а повинно містити відомості про вчинене правопорушення згідно з диспозицією статті з конкретизацією суті порушення відповідно до норм, в даному випадку, податкового законодавства.

Серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті правопорушення, обов`язковим є наведення конкретних обставин та фактів порушення податкового законодавства, яких особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Протокол містить посилання на порушення головним бухгалтером ОСОБА_1 п.57.1 ст. 57 ПК України.

Статтею 57 Податкового кодексу визначені строки сплати податкового зобов`язання. Пункт перший якої визначає, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В протоколі про адміністративне правопорушення вказаний період за який має бути сплачений екологічний податок та граничний строк його сплати.

Однак, відомості щодо граничного строку, передбаченого ПК України для подання податкової декларації не зазначено, не зазначено і відповідних положень Податкового кодексу України якими визначений звітний (податковий) період за який мав бути сплачений екологічний податок, не зазначено і про те, коли ДП «ПІДПРИЄМСТВО ДКВС УКРАЇНИ (№21)» подало до ДПІ податкову декларацію з екологічного податку, коли ДП «ПІДПРИЄМСТВО ДКВС УКРАЇНИ (№21)» сплатило податок, враховуючи що станом на час складення протоколу заборгованість відсутня. Вказані обставини є суттєвими та впливають на прийняття рішення у справі.

Суд вважає, що конкретних обставин та фактів порушення податкового законодавства, посадовою особою, якою складено протокол в ньому не зазначено, тому суд позбавлений можливості пересвідчитись в дійсності обставин викладених в протоколі, як акті обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-2 КУпАП.

Суд позбавлений процесуальної можливості самостійно визначати, встановлювати фактичні обставини, норми податкового законодавства, порушені ОСОБА_1 та відповідно самостійно кваліфікувати її дії для можливості притягнення до адміністративної відповідальності.

Неконкретність формулювання суті адміністративного правопорушення позбавляє особу щодо якої складено протокол, права здійснювати предметний захист та порушує її процесуальні права.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності її вини.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №21488/04-36-04-06/08679698 від 12.04.2024, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, як головний бухгалтер ДП «ПІДПРИЄМСТВО ДКВС УКРАЇНИ (№21)».

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

В порушення зазначеної норми, особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення докази перебування ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера ДП «ПІДПРИЄМСТВО ДКВС УКРАЇНИ (№21)» з метою підтвердження того, що станом на час вчинення правопорушення саме вона була відповідальна за здійснення розрахунків з бюджетом суду не надані, що позбавляє можливості визначитись із належністю ОСОБА_1 як суб`єкту правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП відсутність події і складу адміністративного правопорушення є обставинами, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення. За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Таким чином, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі з підстав, передбачених п.1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись п.1 ст.247 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 163-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.О. Тітова