Справа № 752/6021/24
Провадження №: 3/752/3182/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року м.Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Токман Ю. Ф., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Київської області, громадянки України, працюючої бухгалтером ФОП ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 721312 від 09 березня 2024 року ОСОБА_1 09 березня 2024 року о 23:32, керувала транспортним засобом «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_2 , в місті Києві на вул. Діло, 20, на вимогу поліцейського відмовилася від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала. Пояснила, що 09 березня 2024 року вона разом із чоловіком вийшли з ресторану та чоловік сів за кермо. Побачивши автомобіль працівників поліції, чоловік з`їхав на узбіччя, зупинився та попросив її перелізти на водійське сидіння, що вона й зробила. Вказала, що не керувала транспортним засобом. Коли підійшли працівники поліції, автомобіль стояв. Від огляду відмовилась, оскільки того вечора вживала алкогольні напої. Пояснювала це працівникам патрульної поліції, однак вони склали на неї протокол.

Вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом досліджено: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 721312 від 09.03.2024, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, витяг з бази «Армор» з інформацією щодо ОСОБА_1 та транспортного засобу «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_2 , відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, а також пояснення ОСОБА_1 у судовому засіданні.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Натомість, згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП такий обов`язок покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N 7460/03), беручи до уваги серйозність передбаченого ст. 130 КУпАП адміністративного стягнення, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Разом із тим, посадовою особою, яка склала протокол, не надано достатніх доказів, які би доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема щодо факту керування останньою транспортним засобом.

Докази, які би спростовували пояснення ОСОБА_1 про те, що вона не керувала транспортним засобом, матеріали справи не містять.

Так, за результатами перегляду в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що поліцейський підійшов до автомобіля «Audi Q7», який стояв на тротуарі та не здійснював рух. ОСОБА_1 у цей час перебувала на водійському сидіння вказаного автомобіля. Після виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, поліцейський запропонував їй пройти огляд, на що вона відмовилась. На місці події пояснювала поліцейським, що автомобілем керував її чоловік, котрий з метою уникнення відповідальності за керування у стані сп`яніння, зупинив транспортний засіб та попросив її пересісти на водійське сидіння.

Незважаючи на відповідні пояснення ОСОБА_1 , які є логічними та послідовними, працівниками поліції не було вжито заходів щодо перевірки їх достовірності, не опитано чоловіка, котрий перебував разом з ОСОБА_1 в автомобілі, натомість за відсутності достатніх доказів факту керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом складено протокол відносно останньої.

Таким чином, враховуючи, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять в достатньому обсязі належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, керуючись приписами ст. 62 Конституції України, відповідно до яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 7, 40-1, 130, 247, 251, 252, 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ю. Ф. Токман