П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Чепка В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 21.08.2024 о 18 год. 50 хв. в м. Ужгороді, вул. Героїв 128 бригади, 20, громадянин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Citroen C4, д. н. з. НОМЕР_1 здійсним ДТП з транспортним засобом Nissan Not д. н. з. НОМЕР_2 , після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП не визнав. Пояснив, що не помітив, як пошкодив транспортний засіб. Про це йому повідомили працівники поліції згодом. Вказує, що умислу залишати місце пригоди не мав.

Дослідивши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доходжу висновку про необхідність закриття справи в цій частині, з наступних підстав.

Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положенням ст. 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Так, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Вимогами ч. 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна, необережна) дія чи бездіяльність, яку посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

З долучених до матеріалів справи та пояснень ОСОБА_1 вбачається те, що він залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, оскільки не зрозумів того, що пошкодив інший автомобіль. І про сам факт події дізнався згодом від працівників поліції. Зазначив, що умислу залишати місце події не мав.

З огляду на викладене констатую, що у ОСОБА_1 був відсутній умисел у вчиненні правопорушення за ст. 122-4 КУпАП, отже в його діях відсутня і суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами.

На підставі викладеного, вважаю необхідним провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 122-4, 247, 283, 284, 287-291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ознаками ст. 122-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя В. В. Чепка