Справа № 445/1586/23
провадження № 3/445/8/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.04.2024року суддя Золочівського районного суду Львівської області Сивак В.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживаючого у АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 548122 від 13.07.2023, ОСОБА_1 , 13.07.2023, о 00 год. 18 хв., у м. Золочів, по вул. Поштова, 12 Львівської області, керував автомобілем SKODA FABIA, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі. Чим порушив вимоги п. 2.9 А ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував щодо інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, просив закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок КНП "Золочівська ЦРЛ" є недопустимим доказом, так як лікар мав оглянути його та провести лабораторні дослідження, а не лише обмежитись застосуванням приладу "Алкофор - 505", що свідчить про порушення медичного огляду та недійсність висновку в матеріалах справи в силу положень п.22 Розділу 3 Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 року та ч.5 ст. 266 КУпАП та відповідно його недопустимість як доказу.

Всебічно, повно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , враховуючи обставини справи та особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважаю що в матеріалах справи відсутні докази про скоєння останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наступних підстав.

Як слідує із матеріалів справи ОСОБА_1 порушив пункт 2.9а Правил дорожнього руху України за, що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Огляд водія на стан сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 62 Конституції України закріплює правило, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Судом враховується, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія» .

Так, відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 15 Розділу 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом від 09.11.2015 року №1452/735 за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що результати медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю і стану сп`яніння вважаються достовірними за умови, що вони були отримані під час медичного обстеження, поєднаного з лабораторними дослідженнями, результати яких зафіксовані в акті та висновку.

Відповідно до Розділу III п. 12 Інструкції, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Згідно Розділу III п. 13 Інструкції, для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Пункт 22 Інструкції імперативно передбачає, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5 ст.266 КУпАП).

Разом з тим, з відеозапису з бодікамер патрульних поліції, який долучено до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що лікар не проводив лабораторних досліджень, а лише обмежився застосуванням газоаналізатора "Алкофор 505". На відеозаписі також зафіксовано категоричну незгоду ОСОБА_1 з результатами приладу "Алкофор 505" в медичному закладі.

Законодавцем чітко визначена процедура огляду на стан сп`яніння у разі незгоди з результатами технічних засобів, а саме - проведення огляду в закладі охорони здоров`я.

При цьому, огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я не повинен зводитися лише до застосування того ж приладу, результати якого неодноразово піддавалися сумніву особою, яка притягується до відповідальності.

Логіка введення процедури огляду в компетентних закладах охорони здоров`я полягає у тому, щоб усунути будь-які обставини, які можуть викликати сумніви у доведеності чи відсутності стану сп`яніння, що з урахуванням положень п. 15 Розділу 3 Інструкції, здійснюється шляхом проведення огляду компетентним медичним працівником у визначений чинним законодавством спосіб із застосуванням лабораторних обстежень.

Слід наголосити на тому, що з урахуванням положень ст. 19 Конституції України, державні органи та їх посадові особи (зокрема і закладів охорони здоров`я, які виконують делеговані повноваження згідно ст.266 КУпАП) зобов`язані у своїй діяльності керуватися принципом «дозволено лише те, що прямо визначено законом».

Проте, жоден чинний нормативно-правовий акт не містить положень, що проведення лабораторних зразків при огляді на стан алкогольного сп`яніння є необов`язковим.

Проведення огляду, поєднаного з лабораторними обстеженнями суворо визначено п. 15 Розділу З Інструкції безвідносно до того наявність якого саме сп`яніння визначається.

Більше того, серед визначеного в п.12 Розділу III Інструкції переліку зразків, відсутнє повітря, що видихається.

Таким чином, з урахуванням заперечень ОСОБА_1 щодо результатів "Алкофор 505" лікар мав оглянути ОСОБА_1 та провести лабораторні дослідження, а не лише обмежитись застосуванням приладу "Алкофор 505", що свідчить про порушення порядку медичного огляду та недійсність висновку в матеріалах справи в силу положень п.22 Розділу 3 Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 року та ч.5 ст.266 КУпАП, та , відповідно, його недопустимість як доказу.

Така позиція захисту повністю узгоджується із висновком Касаційного адміністративного суду Верховного Суду, який викладений у п. 71 Постанови Верховного Суду від 24.04.2020 року в справі за №823/1022/16 згідно, якого: «... правильним є висновки судів попередніх інстанцій про те, що результати медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю і стану сп`яніння вважаються достовірними за умови, що вони були отримані під час медичного обстеження, поєднаного з лабораторними дослідженнями, результати яких зафіксовані в акті та висновку».

Відповідно до п. 15 Розділу 3 Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду.

Однак, з відеозапису в матеріалах справи вбачається, що лікар не встановив будь-яких ознак клінічної картини стану сп`яніння, а лише обмежився застосуванням газоаналізатора.

Таким чином, лікар грубо порушив вимоги п. 15 Розділу 3 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» №1452/735, що призвело до складення необґрунтованого висновку від 13.07.2023 відносно ОСОБА_1 про перебування останнього в стані сп`яніння.

В свою чергу, пункт 22 Інструкції імперативно передбачає, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5 ст.266 КУпАП).

Згідно п.6 Розділу 1 Інструкції від 09.11.2015 М еі452/735, Огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п.7 Розділу 2 Інструкції від 09.11.2015 Мо1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0.2 проміле алкоголю в крові.

В свою чергу, згідно п.15 Розділу 3 - «Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів» Інструкції Мо1452/735 -за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду.

При цьому, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук (п.12 Розділу 3 Інструкції'). Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу (п.13 Розділу 3 Інструкції).

Таким чином, встановлений порядок огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння розрізняє порядки огляду: 1) поліцейським - встановлення стану сп`яніння здійснюється на підставі огляду з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові; 2) лікарем закладу охорони здоров`я - встановлення діагнозу здійснюється за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями зразків біологічного середовища, а саме: слини, сечі, змивів з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, або крові.

Таким чином, лікар помилково керувався положеннями нормативних актів про те, що встановлення стану сп`яніння здійснюється на підставі огляду з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові, оскільки дані вимоги застосовуються виключно для огляду поліцейським на місці зупинки, а під час проведення огляду у лікаря нарколога мала б бути проведена процедура огляду (встановлення клінічної картини) та лабораторні дослідження, чого зроблено ним не було.

За таких обставин, суд вважає, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення дані про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та, як водій, у порушення п. 2.9а ПДР України, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, не підтверджуються належними та допустимими доказами у справі.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки у діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона даного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу.

Суддя:В. М. Сивак