Справа № 450/4556/23 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 33/811/499/24 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника адвоката Шугало Володимира Миколайовича на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення в межах ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2000,00 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , в доход держави 536 гривень 80 копійок судового збору.

Згідно матеріалів адміністративної справи, які надійшли 18 вересня 2023 року від ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, 07 вересня 2023 року о 10 год. 30 хв. на вул. Січових Стрільців, буд. 80, в с. Сокільники Львівського району Львівської області, водій ОСОБА_1 , будучи 18 листопада 2022 року притягнутим Пустомитівським районним судом Львівської області до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, повторно протягом року керував транспортним засобом марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме тремтіння кінцівок рук, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисник адвокат Шугало В.М. подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанова суду та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Окрім того, до апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування пропуску строку покликається на те, що про час та місце розгляду справу не було належним чином повідомлено ОСОБА_1 , а про існування постанови стало відомо лише 01.02.2024.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянти покликаються на те, що суд першої інстанції допустив порушення вимог ст.ст. 245,252, 253, 268 та 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Звертають увагу на те, що з відеозапису, здійсненого нагрудними камерами поліцейських не вбачається, що автомобіль перебував у русі і був зупинений на вимогу поліцейських; також з відеозапису вбачається, що на момент приїзду поліцейських на місце події, ОСОБА_1 не знаходився за кермом вказаного транспортного засобу та повідомив працівників поліції, що не керував цим автомобілем.

Крім того, водієм транспортного засобу у той день був батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується ним працівникам патрульної поліції на відеокамеру.

Стверджують, що ОСОБА_1 не вчинив жодних дій, які б давали працівникам поліції підстави вважати, що саме він перебував за кермом цього автомобіля; матеріалах справи відсутні будь які інші постанови чи протоколи відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, що слугувало підставою для зупинки транспортного засобу, також відсутні відомості в Рапорті, що в принципі виключає будь які законні підстави зупинки.

Окрім того зазначають, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі за допомогою приладу «Драгер» з тих мотивів, що не перебував за кермом вказаного транспортного засобу, а також тому що не довіряв працівникам поліції через їхні протиправні дії, спрямовані на дискредитацію ОСОБА_1 у нібито здійсненні правопорушення, яке він насправді не вчиняв.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник адвокат Шугало В.М. не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлені, про причину неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

У відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП неявка особи, яка подала апеляційну скаргу, та інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за їх відсутністю в судовому засіданні.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд прийшов до висновку, що пропущений на оскарження судового рішення строк необхідно поновити, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Суддя апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтами в апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Незважаючи на позицію апелянтів, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 016806 від 07 вересня 2023 року та його копією, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 197862 від 07 вересня 2023 року, реєстрацією звернення до ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області від 07 вересня 2023 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 07 вересня 2023 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07 вересня 2023 року, рапортом працівника поліції від 07 вересня 2023 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 07 вересня 2023 року, постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 листопада 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, довідкою інспектора САП ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області Р.-М. Лесик від 11 вересня 2023 року, згідно якої посвідчення водія за особою ОСОБА_1 не числиться, а 18 листопада 2022 року він притягнутий Пустомитівським районним судом Львівської області до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, відеозаписами з СД-дисків, відповіддю територіального сервісного центру МВС № 4649 № 31/28-4649-97 від 08 листопада 2023 року, згідно якої за особою ОСОБА_1 не зареєстровано жодного транспортного засобу.

Факт вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення доводиться наявними у матеріалах справи протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 016806 від 07 вересня 2023 року, за змістом якого перший керував транспортним засобом марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме тремтіння кінцівок рук, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку.

Відеозаписом з нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліцейського, який значиться як додаток до протоколу та з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є належним доказом вини ОСОБА_1 з достатньою повнотою підтверджується факт вчинення ним даного адміністративного правопорушення.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_3 , які також відображені на відеозаписах, вбачається, що свідок вказував на особу ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_1 та вийшов з автомобіля зі сторони водія.

Що стосується доводів апеляційної скарги про відсутність в матеріалах справи доказів керування транспортним засобом та порушення ПДР його підзахисним, то вони не заслуговують на увагу, так як не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються дослідженими в суді доказами у їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема показаннями свідка ОСОБА_3 , а також відеозаписами з технічних засобів працівників поліції, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину, однак сукупність відеозаписів, поведінка ОСОБА_1 під час події.

Не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду і доводи апеляційної скарги щодо безпідставної зупинки ОСОБА_1 , оскільки такі також спростовуються показаннями вказаного вище свідка.

Доказів протиправності дій працівників поліції, оскарження таких дій ОСОБА_1 і результатів такого оскарження матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом дослідження у суді першої інстанції, яким надана вірна оцінка, не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликаються апелянти, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Всі інші доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, мають формальний характер та зводяться до власної оцінки фактичних обставин справи та зібраних у справі доказів, при цьому, апелянти оцінюють ці докази вибірково, ігноруючи при цьому їх сукупність.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова районного суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника адвоката Шугало Володимира Миколайовича без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк