Житомирський апеляційний суд
Справа №278/4680/23 Головуючий у 1-й інст. Мокрецький В. І.
Номер провадження №33/4805/1081/24
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Житомирського районного суду Житомирської області від 19 квітня 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Житомирського районного суду Житомирської області від 19 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 16.09.2023 о 01 год. 08 хв. на 5 км автодороги Н-03 «Житомир-Чернівці», ОСОБА_1 керував автомобілем «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запахом алкоголю з порожнини рота, порушенням мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм процесуального права. Зокрема зазначив, що у зв`язку з несправністю газоаналізатора Драгер не мав можливості пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці транспортного засобу та погодився пройти огляд в закладі охорони здоров`я. З метою отримання належної правової допомоги зателефонував своєму захиснику та попросив працівників поліції зачекати, однак, останніми, з незрозумілих для нього причин, його дії було розцінено як відмову від проходження огляду, хоча від огляду в медичному закладі він не відмовлявся. Також, послався на неправомірність зупинки, відсутність у нього ознак сп`яніння, не відсторонення його від керування транспортним засобом, не залучення свідків під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та небезперервність відеозапису. З урахуванням наведеного вважає, що у суду були відсутні підстави визнавати його винним, а провадження у справі підлягало закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Окрім того, зазначив, що ні він ні його захисник не були повідомлені про розгляд справи.

Разом із апеляційною скаргою подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження послався на те, що копію постанови Житомирського апеляційного суду від 06.06.2024 про повернення апеляційної скарги отримав лише 27.06.2024, що підтверджується відповідною відміткою у матеріалах справи. Тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Належним чином повідомлені про місце і час судового засідання ОСОБА_1 та його захисник Матвійчук С.І. 04.09.2024 до суду апеляційної інстанції повторно не з`явились, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не направляли.

Враховуючи такі обставини, а також те, що ОСОБА_1 та його захисник Матвійчук С.І. не надали доказів поважності причин неявки в попередні судові засідання, призначені на 14.08.2024 та 28.08.2024, які відкладались за клопотанням захисника, суд апеляційної інстанції визнає причини неявки учасників справи неповажними. Тому, зважаючи на положення ст.268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, та у відповідності до положень ч.6 ст.294 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про розгляд даної справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Матвійчук С.І.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу по адміністративне правопорушення від 16.09.2023, серія ААД №424852, вбачається, що 16.09.2023 о 01 год. 08 хв. на 5 км автодороги Н-03 «Житомир-Чернівці», ОСОБА_1 керував автомобілем «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушенням мови та координації рухів. Від проходження на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drаger та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Водій відсторонений від керування транспортним засобом шляхом паркування в дозволеному ПДР місці (а.с.1).

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, або у медичному закладі.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України, крім вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується: направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість до КНП «ОМСЦ» ЖОР від 16.03.2023 (а.с.3); рапортом сержанта поліції поліцейського взводу №1 роти №2 БУПП в Житомирській області ДПП Колової А. (а.с.4); наявними в матеріалах справи відеозаписами (а.с.5).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності і взаємозв`язку та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду справи апелянтом не були спростовані об`єктивні висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозапису, як належному та допустимому доказу, який містить фіксацію обставин, які мають значення для справи та які є достатніми для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у діях ОСОБА_1 .

Зміст відеозапису свідчить, що зупинка автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , відповідала вимогам ст.35 Закону України «Про національну поліцію», була обумовлена порушенням водієм умов комендантської години, про що було повідомлено ОСОБА_1 . При цьому, незгода з діями працівників поліції стосовно зупинки автомобіля не звільняла ОСОБА_1 від обов`язку пройти огляд на стан сп`яніння відповідно до п.2.5 ПДР, оскільки у водія були виявлені ознаки сп`яніння.

Окрім того, за змістом п.2 Розділу І Інструкції, поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п.3, 4 Розділу І цієї Інструкції. Працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, а тому вимога про проходження відповідного огляду була законною.

Доводам апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він мав намір пройти огляд у медичному закладі і не відмовлявся від такого, суд першої інстанції надав правильну та неупереджену оцінку, яка обґрунтовано викладена у мотивувальній частині судового рішення та не потребує додаткового правового аналізу. Відеозаписом безумовно підтверджено, що своїми діями ОСОБА_1 ухилився від проходження огляду на стан сп`яніння у будь-який спосіб, тобто порушив п.2.5 ПДР.

Порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, та ст.266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання недійсним огляду на стан сп`яніння, працівниками поліції не допущено.

Протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395.

Наявний в матеріалах справи доказ - відеозапис не має ознак монтування, містить фіксацію обставин, які мають значення для справи та відповідає вимогам ст.251 КУпАП, а тому є належним і допустимим. При цьому, слід зазначити, що присутність свідків при проведенні відеофіксації в даному випадку не є обов`язковою (ст.266 КУпАП). Також, з відеозапису вбачається, що після оформлення адміністративних матеріалів ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом та заборонено подальший рух, що спростовує доводи апеляційної скарги у цій частині.

Разом із тим, розглядаючи справу, суддя місцевого суду припустився порушення норм процесуального права, які унеможливлюють прийняття законного рішення в суді апеляційної інстанції без скасування постанови, а саме: розглянув справу без належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, чим порушив його процесуальні права, передбачені ст.268 КУпАП.

Відповідно до змісту статті 268 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На виконання вимог ст.278 КУпАП, при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду орган (посадова особа) вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Як регламентують положення ст.277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

Дані вимоги закону під час судового провадження справи за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції належним чином не дотримані. Як вбачається зі змісту постанови, суд розглянув справу 19.04.2024 у відсутність ОСОБА_1 . Будь-яких доказів повідомлення останнього або його захисника про місце і час розгляду справи у передбачений законом спосіб, матеріали справи не містять. Натомість апеляційна скарга містить посилання на зазначені обставини.

Враховуючи наведене, постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою встановити такі обставини вчинення адміністративного правопорушення, а саме: 16.09.2023 о 01 год. 08 хв. на 5 км автодороги Н-03 «Житомир-Чернівці», ОСОБА_1 керував автомобілем «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запахом алкоголю з порожнини рота, порушенням мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Житомирського районного суду Житомирської області від 19 квітня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Житомирського районного суду Житомирської області від 19 квітня 2024 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич