Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2024 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Мервінського Валентина Васильовича на постанову Млинівського районного суду Рівненської області від 10 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Млинівського районного суду Рівненської області від 10 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погодившись із постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Мервінський В.В. оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки змісту протоколу та наявним в матеріалах справи доказам, у зв`язку з чим оскаржувана постанова суду є незаконною та необґрунтованою.

Вважає, що працівниками поліції було порушено порядок огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, оскільки для ОСОБА_1 не озвучувалися виявлені у неї ознаки алкогольного сп`яніння та незважаючи на її незгоду із результатами освідування на місці зупинки автомобіля, для неї не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі. Також покликається на те, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 автомобілем.

Вважає, що вина у вчиненні інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення не доведена належними та допустимими доказами, а тому її необґрунтовано притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Просить скасувати постанову місцевого суду, а провадження у справі закрити.

Правопорушниця ОСОБА_1 та її захисник - адвокат Мервінський В.В. не з"явилися у судове засідання апеляційного суду в третє. Вони належним чином

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа №566/343/24 Суддя в суді І інстанції Бандура А.П.

Провадження № 33/4815/629/24 Суддя в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2

повідомлялися про день, час та місце розгляду справи. Їх неявку суд розцінює як свідоме затягування розгляду апеляційної скарги.

У своїй заяві від 20 листопада 2024 року про чергове відкладення судового розгляду адвокат Мервінський В.В. зазначає, що він, як захисник, приймає участь у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу та клопотання про арешт майна в межах кримінального провадження у Млинівському районному суді.

У той же час, долучає до заяви повідомлення про розгляд справи за його участі у Радивилівському районному суді - 18 вересня 2024 року (зворот заяви).

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення її без задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є в тому числі всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі по тексту Інструкція).

Судом встановлено, що 17 березня 2024 року о 04 год. 02 хв., на автодорозі Т-18-06 «Рівне-Млинів-Берестечко-Буськ-Перемишляни», 41 км, ОСОБА_1 керувала транспортним транспортом MERSEDES-BENZ, р.н. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила п.2.9(а) Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Огляд ОСОБА_1 проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 7510, результат огляду 1,09 проміле, що підтверджується тестом №585 від 17 березня 2024 року, актом огляду, а також відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Свідки під час проведення огляду не залучалися, оскільки працівником поліції здійснювалася його відеофіксація, що передбачено та відповідає вимогам ст. 266 КУпАП.

Досліджений відеозапис з нагрудних відеокамер працівників поліції відображає із достатньою повнотою обставини, за яких патрульні пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. За результатами огляду на місці зупинки було встановлено факт перебування водія у стані алкогольного сп`яніння. На пропозицію патрульного пройти повторний огляд у медичному закладі, ОСОБА_1 фактичного відмовилася, що мотивувала відсутністю на це часу ( відеофайл «clip-0.mp4» 09хв.-30сек. 09хв.-40сек. ). Разом з цим, у ході розмови із поліцейськими ОСОБА_1 визнала, що напередодні вживала алкогольні напої та не заперечувала факту керування автомобілем.

Матеріали справи не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження скаржником цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Враховуючи наведене, апеляційний суд не вбачає підстав для висновку, що працівниками поліції невірно встановлено особу водія, яка вчинила правопорушення, та обставин, які б свідчили про упередженість дій поліцейських стосовно ОСОБА_1 та порушень під час оформлення адміністративних матеріалів стосовно неї, які б ставили під сумнів її вину у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №688393 від 17 березня 2024 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, тестом газоаналізатора Alcotest 7510 №585 від 17 березня 2024 року, а також відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Факт вчинення вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які повністю узгоджуються між собою.

Підстав вважати їх недопустимими апеляційний суд не вбачає.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для її виправлення, а також запобігання вчиненню нею аналогічних правопорушень.

Постанова суду першої інстанції є законна та обґрунтована, а тому підстави для її скасування відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 294 КУпАП, Рівненський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Мервінського Валентина Васильовича залишити без задоволення, а постанову Млинівського районного суду Рівненської області від 10 липня 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Шимків С.С.