Провадження № 3/175/4294/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

"06" вересня 2024 р. смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Журавель Т.С., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, що надійшли від ВП №11 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ААД №112896, ОСОБА_1 , 12.10.2023 року о 22:00 год керувала транспортним засобом «Fiat Doblo», державний номерний знак НОМЕР_1 , автодорогою Н-31, 26 км, смт. Обухівка, Дніпровський район, Дніпропетровська область, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовилася, чим допустила порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

В судове засідання ОСОБА_1 та її представник не з`явилися, про час, день та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавали.

Суддя звертає увагу на те, що розгляд справи відкладався п`ять разів за клопотаннями адвоката Чернова О.С., при цьому жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, зазначених у клопотаннях про відкладення суду надано не було.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, зокрема, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави, тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи та була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, а також про те, що розгляд справи відбудеться у Дніпропетровському районному суді Дніпропетровської області, при цьому не вживала заходів для явки до суду, не подавала письмових заперечень проти протоколу та неодноразово відкладала розгляд справи, її поведінка розцінюється судом як зловживання процесуальними правами та намагання затягнути розгляд справи з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Приймаючи до уваги, що ч. 1 ст. 130 КУпАП не відносяться до категорії правопорушень, по яким присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до відповідальності, є обов`язковою, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015.

Згідно ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та пункту 7 розділу І Інструкції № 1452/735 порядок огляду водія (судноводія) на стан алкогольного сп`яніння передбачає два етапи:

1) на першому етапі поліцейський пропонує водію пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів;

2) другий етап огляду може відбутися в тому разі, якщо водій незгоден на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або незгоден з його результатами тоді огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Для встановлення складу правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно особа, відносно якої складено протокол, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи, суддя доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, а саме відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що підтверджується, зокрема, другим відеозаписом із нагрудної камери працівників поліції, долученим до матеріалів справи, на якому зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду, актом огляду на стан сп`яніння.

Дані докази у розумінні ст. 251 КУпАП є належними, допустимими, та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчинені вищевказаного адміністративного правопорушення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника суддя вважає, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст.130, 213, 221, 283 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн, стягнувши суму на номер рахунку: UA0004001, Банк одержувача Казначейство України (ЕАП), Код платежу (КЕКД) 21081300.

Позбавити ОСОБА_1 права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімум для працездатних осіб, що становить 605 грн 60 коп., стягнувши суму за реквізитами: рахунок отримувача: UA0004457, отримувач коштів: ГУК у Дн-кій обл./ОТГсмтСлобож/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Строк пред`явлення до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Суддя Т. С. Журавель