ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/498/24 Справа № 707/2119/24 Категорія: ст.173 КУпАП Головуючий у І інстанції Баронін Д. Б. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участі особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , та адвоката Ульянова С.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , на постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 21 серпня 2024 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 21 серпня 2024 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Як встановлено судом першої інстанції згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 22.07.2024 серія ВАД №298664, 13.07.2024 близько 23 год. 50 хв., ОСОБА_1 перебуваючи на вул.Невського біля будинку 23, висловлювалася нецензурною лайкою в бік ОСОБА_3 , чим порушила громадський порядок і спокій громадян.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 21 серпня 2024 року скасувати, та винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що судом першої інстанції було грубо порушено вимоги ст.256, 278, 280 КУпАП.

Зазначає, що до суду першої інстанції було подано клопотання про повернення матеріалів справи на доопрацювання, для належного оформлення. Оскільки, в протоколі було зазначено прізвище потерпілої невірно, як ОСОБА_3 , тоді як вірне прізвище потерпілої є ОСОБА_2 . Отже, суд першої інстанції повинен був повернути матеріали справи на доопрацювання, під час якого необхідно було правильно зазначити прізвище потерпілої.

Крім того, суд першої інстанції поверхнево підійшов до вивчення матеріалів справи, не дослідивши їх. В основу оскаржуваного рішення поклав тільки позицію обвинуваченої сторони, що не відповідає дійсності.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку адвоката Ульянова С.М. про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, ОСОБА_1 , про залишення апеляційної скарги без задоволення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.245, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Статтею 251 КУпАП, визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку, встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні. До таких даних відносять: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків та інші документи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно диспозиції ст.173 КУпАП, відповідальність настає, зокрема, за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

На підтвердження вини ОСОБА_1 , до протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції, долучено протокол прийняття заяви ОСОБА_2 від 14.07.2024, письмові пояснення ОСОБА_2 від 14.07.2024, та письмові пояснення ОСОБА_1 від 17.04.2024.

Дослідивши наведені докази суд апеляційної інстанції доходить висновку, що вони є суперечливими між собою, а відтак, не підтверджують обставини, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю показань сторонніх свідків або інших документів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та містять ознаки правопорушення, визначені диспозицією ст.173 КУпАП.

При цьому, як вірно зазначив суд першої інстанції, що на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні дрібного хуліганства були надані лише докази, які створені або записані зі слів потерпілої протокол про адміністративне правопорушення, рапорт отримання заяви про правопорушення, протокол прийняття заяви про правопорушення та письмові пояснення потерпілої. При цьому, ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях та в усних поясненнях під час судового засідання заперечувала факт дрібного хуліганства зі свого боку та вказала, що конфлікт між нею та сусідкою стався з приводу потрапляння освітлення на її ділянку з боку ділянки сусідки і нецензурна лайка була обоюдна. Отже, надані до суду першої інстанції докази достовірно свідчать лише про наявність конфліктної ситуації між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Відтак, обоюдна нецензурна лайка двох сусідів під час приватного спілкування у конфліктній ситуації не є дрібним хуліганством. З таким висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.

З приводу доводів апеляційної скарги, що судом першої інстанції не було повернуто матеріалів справи на доопрацювання, для належного оформлення, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не вірно заначено прізвище потерпілої особи. Апеляційний суд зазначає, що дані доводи не є слушними, оскільки у протоколі допущена описка, яка не впливає на суть протоколу. Крім того, як вірно зазначив суд першої інстанції, факт участі у конфлікті з ОСОБА_1 саме ОСОБА_2 (а не Приходько), не оспорюється будь-яким з учасників провадження.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, діючи виключно в межах своїх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дотримуючись принципу безсторонності, прийняв рішення відповідно до вимог закону, ґрунтуючись на матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про незаконність постанови, є необґрунтованими, оскільки вона була ретельно перевірена апеляційним судом, але під час розгляду не знайшла свого підтвердження.

Відповідно до ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно з ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку, що у справі відсутні прямі, належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а тому постанова суду першої інстанції про закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, є обґрунтованою та відповідає фактичним обставинам справи.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя , -

п о с т а н о в и в:

Постанову Черкаського районного суду Черкаської області, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 , без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба