КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 754/2996/24 Головуючий в суді І інстанції:Броновицька О.В.
Провадження № 33/824/2348/2024 Головуючий в суді ІІ інстанції: Сушко Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Сіренка Максима Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 21 березня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 858569 від 15.02.2024 р. - 15.02.2024 року о 06 год. 45 хв. в м. Києві по просп. Броварський, 3, водій ОСОБА_1 керував т/з «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія, у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Alkotest «DRAGER» 6820, результат позитивний - 0, 58‰, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 21 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір за ухвалення судом постанови про накладення адміністративне стягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 605 грн 60 коп.

Не погоджуючись з вказаною постановою, 01 квітня 2024 року адвокат Сіренко Максим Юрійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргув якій просить її скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що працівники поліції зупинили ОСОБА_1 без підстав, які є вичерпними та встановленими ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію", що на думку скаржника, не зобов`язувало водія виконувати всі наступні вимоги працівників поліції.

Крім того, захисник ОСОБА_1 - Сіренко М.Ю. вказує, що докази про те, що водій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і що транспортний засіб взагалі перебував у стані руху, у матеріалах справи відсутні.

Також доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 - Сіренко М.Ю. обгрунтовує тим, що чинне законодавство не надає права поліцейському складати протокол про адміністративне правопорушення у випадку незгоди водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу без направлення його до медичного закладу, проведення огляду в якому і буде мати наслідки притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Крім того, звертає увагу суду на те, що ОСОБА_1 не вручався другий примірник акту огляду на стан сп`яніння, що є порушенням процедури огляду та оформлення його результатів.

Також, просить суд звернути увагу на те, що працівниками поліції не розпаковувався мундштук-трубка, якою проводився огляд.

Зокрема, доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що надані поліцейським із власного мобільного телефону відеозаписи не можуть бути належними доказами у справі.

У свою чергу, працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що є порушенням проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Судовий розгляд апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 - Сіренка М.Ю. було призначено на 22 квітня 2024 року, однак, 19 квітня 2024 року на електронну адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання від захисника ОСОБА_1 - Сіренка М.Ю. про відкладення судового засідання, у зв`язку з перебуванням останнього на лікуванні в м. Черкаси, тому розгляд справи було відкладено на 29 квітня 2024 року. Водночас, будь-яких доказів на підтвердження перебування на лікуванні в м.Черкаси захисник суду апеляційної інстанції не надав.

29 квітня 2024 року на електронну адресу Київського апеляційного суду від захисника ОСОБА_1 - Сіренка М.Ю. вдруге надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 перебуває на лікуванні у Броварській ЦРЛ Київської області з діагнозом - язва, а сам захисник не може прибути до судового засідання, оскільки знаходиться у м. Черкаси. При цьому, доказів на підтвердження вказаних обставин захисник вдруге суду апеляційної інстанції не надав.

Відтак, суд дійшов до висновку, що заявлене клопотання задоволенню не підлягає.

Оскільки ОСОБА_1 та його захисник Сіренко М.Ю. в судове засідання апеляційного суду в черговий раз не з`явились, про час та місце розгляду справи судом апеляційної інстанції були належним чином повідомлені, про що є дані в матеріалах справи, належних відомостей про причини неявки на підтвердження клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 29 квітня 2024 року до суду не подавали, суд апеляційної інстанції відповідно до положень ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі ОСОБА_1 та його захисника - Сіренка М.Ю. , оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи адміністративної справи доказах.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими нормами закону держави Україна.

Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9а ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 858569 від 15.02.2024 р., з якого вбачається, що 15.02.2024 року о 06 год. 45 хв. в м. Києві по просп. Броварський, 3, водій ОСОБА_1 керував т/з «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія, у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Alkotest «DRAGER» 6820, результат позитивний - 0, 58‰, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2);

- у результаті тестування на алкоголь, відповідно до яких ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою «Alkotest «DRAGER» 6820 15.02.2024 року о 06 год. 45 хв., результат тестування - 0,58 ‰ (а.с. 3);

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким огляд проведено у зв`язку з виявленням ознак: різкий запах алкоголю з порожнини рота за допомогою алкотестеру «DRAGER» 6820, ARHK- 0540, тест 5356, результат огляду на стан сп`яніння - 0,58 ‰ позитивний (а.с. 4);

- розпискою ОСОБА_1 про те, що він підтверджує факт залишення на зберігання транспортного засобу «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою м. Київ, просп. Броварський, 3. (а.с. 5);

- рапортом поліцейського взводу №1 роти № 1 батальйону №1 УПП у м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Струка Віктора Миколайовича, про долучення до протоколу за ч. 1, ст. 130 КУпАП серії ААД 858569, відео з мобільного телефону, у зв`язку з тим, що боді-камера під час зміни розрядилась (а.с. 6).

- даними відеозапису, згідно якого ОСОБА_1 підтвердив про керування ним транспортним засобом, після чого на вимогу працівника поліції погодився пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та пройшов даний огляд за допомогою приладу «Alkotest «DRAGER» 6820, який показав наявність у ОСОБА_1 алкоголю з результатом 0,58 ‰, з вказаним результатом огляду ОСОБА_1 погодився, після чого працівником поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с 9).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме - ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала, ОСОБА_1 , крім того, йому було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Обставини, зазначені в протоколі узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції наданим відеозаписом, на якому відображені події, які відбувалися 15 лютого 2024 року за участю ОСОБА_1 ..

Відеозапис свідчить про дотримання працівником поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксовані подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що зупинка ОСОБА_1 є безпідставної, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки матеріали справи не містять доказів незаконності дій поліції щодо зупинки автомобіля і такі докази не подавалися до суду першої інстанції та апеляційної інстанції. Більше того, такі доводи є безпідставними з огляду на те, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено і діє на даний час.

Відповідно до пункту 3 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану. Відтак, під час дії правового режиму воєнного стану, поліцейські наділені крім іншого повноваженнями перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Доводи апеляційної скарги про те, що докази керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, і докази того, що транспортний засіб взагалі перебував у стані руху, у матеріалах справи відсутні, суд апеляційної інстанції відхиляє, адже в судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_1 вказав, що о 06 год. 45 хв., керуючи автомобілем по просп. Броварський, 3, в м. Києві, він зупинився на узбіччі дороги у зв`язку з повітряною тривогою, в цей час до нього підійшли працівники поліції, перевіривши його документи, що свідчить про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.У ході спілкування працівником поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці вчинення правопорушення, на що ОСОБА_1 погодився. Більше того, під час проведення огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 не висловлював жодних заперечень щодо керування ним транспортним засобом.

Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 858569 від 15 лютого 2024 року в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначено: «випивав вчора», що також спростовує доводи апеляційної скарги про те, що докази керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння у матеріалах справи відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те, що чинне законодавство не надає права поліцейському складати протокол про адміністративне правопорушення у випадку незгоди водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці без направлення його до медичного закладу, проведення огляду в якому і буде мати наслідки притягнення водія до адміністративної відповідальності, суд апеляційної інстанції відхиляє, адже у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 не погодився із результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, що, зокрема, вбачається із відеозапису, в якому поліцейський наголосив на тому, що останній із результатами огляду погодився та заперечень ОСОБА_1 не висловлював, а також підтверджується проставленим підписом ОСОБА_1 у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Що стосується доводів захисника про те, що ОСОБА_1 не вручено другого примірника акту огляду, то вказані обставини не є тими істотними порушеннями вимог закону, які б ставили під сумнів висновок суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зважаючи, що про наявність в його діях ознак даного правопорушення вказує сукупність вище наведених доказів.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не розпаковувався мундштук-трубка, якою проводився огляд, судом апеляційної інстанції до уваги не беруться, тому що ні в матеріалах справи не міститься доказів цього факту, ні сам ОСОБА_1 ніяких заперечень та пояснень з цього приводу не надавав, а тому такі доводи не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що надані поліцейським із власного мобільного телефону відеозаписи не можуть бути належними доказами у справі, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що долучені результати відеофіксації забезпечують можливість наочно впевнитись в обставинах справи, відеозапис є об`єктивним доказом, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, а тому такий доказ є належним та допустимим.

У свою чергу, доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом є безпідставними, тому що в матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_1 про те, що він підтверджує факт залишення на зберігання транспортного засобу «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою м. Київ, просп. Броварський, 3 (а.с. 5). Також з протоколу вбачається, що в ОСОБА_1 працівником поліції були тимчасово вилучені водійські права НОМЕР_2 (а.с. 2).

При цьому суд апеляційної інстанції наголошує, що ОСОБА_1 жодним чином не заперечував щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху України, не висловлював з цього приводу жодних міркувань та заяв.

Разом з тим, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення ті пояснення, які вважав за потрібні, однак свою незгоду із викладеними у ньому відомостями не зазначив.

Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Деснянського районного суду міста Києва від 21 березня 2024 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга адвоката Сіренка Максима Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сіренка Максима Юрійовича , який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 21 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено «30» квітня 2024 року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко