Справа № 305/4073/24
Номер провадження 3/305/2859/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

20.11.2024 м. Рахів

Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Ластовичак Віктор Юрійович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

До Рахівського районного суду 06.11.2024 надійшли матеріали про адміністративне правопорушення, складені відділом прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) ІНФОРМАЦІЯ_3 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а саме протокол від 07.09.2024 серії ЗхРУ № 024354 про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, з додатками.

Як вбачається із протоколу, 07.09.2024 о 06:00 год прикордонним нарядом «Секрет» у межах прикордонної смуги на напрямку прикордонного знаку № 309, на відстані близько 40 метрів до державного кордону (територія Великобичківської об`єднаної територіальної громади Рахівського району Закарпатської області) було виявлено та затримано ОСОБА_1 , який спільно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону з України до Румунії поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, чим порушив вимоги статей 9, 12 Закону України «Про державний кордон України».

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи двічі повідомлявся шляхом надсилання смс-повідомлення про виклик до суду на номер телефону, одного разу розгляд відкладався за його клопотанням. При цьому у матеріалах справи міститься письмова заява, у якій в разі відсутності просить справу розглянути без його участі.

Крім того, 18.11.2024 на електронну адресу суду надійшли пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких на меті перетин кордону він не мав та наперед попереджав працівників ДПСУ про своє бажання приїхати в туристичних цілях до Закарпатської області, для чого звертався до них з запитом про надання дозволу, підтвердження чому надав до матеріалів справи, на особистій участі в судовому засіданні не наполягав.

Враховуючи, що ч. 2 ст. 268 КУпАП у даному випадку не передбачено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а строки розгляду є обмеженими, суддя розглядає справу у відсутності такої особи, оскільки її можливо вирішити за наявними доказами.

Вина ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення, у якому наведено суть та обставини правопорушення, час і місце його вчинення;

- протоколом про адміністративне затримання від 07.09.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 був затриманий 07.09.2024 о 6:00 год, про що повідомлено дружину ОСОБА_5 , звільнений після з`ясування обставин правопорушення 07.09.2024 о 13:30 год;

- копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , що був у ОСОБА_1 при собі;

- довідкою про затримання 4 громадян України, складеною 07.09.2024 офіцером прикордонного оперативно-розшукового відділу (з м.д.н.п. Ділове) ГОРВ НОМЕР_2 прикордонного загону Владиславом Медяником, з якої вбачається, що 07.09.2024 о 06:00 год від прикордонного наряду «Секрет» надійшла інформація про виявлення та затримання 4 громадян України, мешканців різних областей, які рухались у бік державного кордону на відстані 40 метрів до нього на напрямку 309 прикордонного знаку;

- світлинами екранів мобільних телефонів, на яких відображено маршрут руху вказаних осіб та переписку в мобільному додатку «Телеграм», яка може свідчити про спробу незаконного перетину кордону.

У бланку письмового пояснення ОСОБА_1 власноручно написав, що він користується статтею 63 Конституції України, тобто не буде давати свідчення щодо себе.

Подані до суду пояснення ОСОБА_1 містять твердження, що у матеріалах відсутні докази на підтвердження спроби перетину державного кордону, він повідомляв органи прикордонної служби про свій намір перебувати у прикордонному районі, посилання на ч. 1 ст. 33 Конституції України, якою гарантовано свободу пересування, просить закрити провадження у зв`язку із відсутністю в діях адміністративного правопорушення.

Суддя констатує, що висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, ґрунтується на всьому комплексі доказів, оцінених у сукупності та взаємозв`язку.

Так, ОСОБА_1 був затриманий у складі групи осіб у безпосередній близькості до державного кордону (40 метрів), який проходить по річці Тиса, за обставин, що дають однозначну можливість стверджувати про спробу перетину державного кордону України, а саме нічний час, наявність при собі закордонного паспорта, відсутність поважних причин знаходження поблизу державного кордону, зокрема і відсутність у вказаному місці жодних туристичних об`єктів, ненадання обгрунтованих пояснень, а безпосередньому здійсненню незаконного перетину кордону запобігли працівники Державної прикордонної служби, які затримали порушників.

Разом з тим, суддя бере до уваги, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які спільно із ОСОБА_1 брали участь у спробі незаконного перетину державного кордону України, вину визнали, надали відповідні пояснення та були притягнуті до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП (постанови Рахівського районного суду у справах № 305/3445/24, № 305/3446/24 та № 305/3447/24 набрали законної сили).

Порушень під час збирання доказів щодо винуватості ОСОБА_1 не встановлено, сторона захисту своїх доказів щодо невинуватості останнього не надала, наведені у поясненнях твердження є голослівними, суд вважає їх лише спробою уникнення відповідальності, так як суперечать іншим матеріалам справи.

Не встановлено й будь-яких даних про застосування незаконних методів чи примусу, зокрема щодо підписання документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку, і такий порядок визначено у ст. 12 Закону.

З урахуванням викладеного, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, тобто спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинена групою осіб.

Обставин, які б обтяжували та пом`якшували відповідальність особи, стосовно якої складено протокол, не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого та особу правопорушника, спрямованість діяння на залишення території України під час дії воєнного стану, невизнання вини, суддя вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції в розмірі, більшому за мінімальний, і саме таке стягнення сприятиме вихованню правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ним самим, так і іншими особами, що відповідатиме передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Визначений законом тримісячний строк накладення адміністративного стягнення не закінчився.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника слід також стягнути судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись статтями 33, 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн на користь держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ч. 1 ст. 307, ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений ним не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання і з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Рахівський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Віктор ЛАСТОВИЧАК