Справа № 348/1262/24
Провадження № 33/4808/867/24
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Максименко О. Ю.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю апелянта ОСОБА_1 та його захисника Борсука Д.Я., розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Надвірнянського районного суду від 15 серпня 2024 року щодо нього,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. ст.124, 130 ч.1 КУпАП і накладено штраф 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

ОСОБА_1 19.05.2024 о 22:20 год. в с. Мирне по вул. Центральна, керував транспортним засобом марки Jeep НОМЕР_1 та не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом KIA Sportage д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, чим порушив вимоги п. 12.1, 13.1 ПДР. Травмованих немає, транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

При цьому, він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп?яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп?яніння на місці чи в медичному заклад відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що рішення суду є незаконним і необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що транспортним засобом він не керував, а за кермом перебувала його дружина, яка після скоєння ДТП пересіла на заднє сидіння автомобіля, щоб заспокоїти дитину. Однак потерпіла після приїзду на місце події поліцейських, стверджувала, що транспортним засобом керував саме апелянт, що є неправдою. Твердження ОСОБА_1 про те, що він не був водієм автомобіля, поліцейські до уваги не брали та безпідставно пропонували йому пройти огляд на стан сп?яніння. Разом з тим, з огляду на склад правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, в його діях відсутня об?єктивна сторона правопорушення, а тому він не може бути притягнутий в такому разі до відповідальності. Стверджує, що відеозапис не містить факту керування автомобілем та спростовує дані, які містяться в протоколі. Будь-яких інших доказів, які б підтверджували керування ним транспортним засобом, окрім складеного поліцейським протоколом, в матеріалах справи немає. Вказує, що копія протоколу йому не була вручена і знаходиться в матеріалах справи, що свідчить про грубе порушення ст.254 ч.2 КУпАП. В той же час, вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення є важливою гарантією того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ознайомлена зі змістом обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення та має можливість організувати ефективний захист своїх інтересів, однак на це суд першої інстанції не звернув уваги. Просить постанову суду першої інстанції скасувати, а справу щодо нього закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні доводи та пояснення водія та його захисника, апеляційний суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова суду щодо ОСОБА_1 цим вимогам закону не відповідає, вона не може залишатися в силі, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

При цьому судом першої інстанції не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено, без прояву обвинувального ухилу і суворо додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.

Судом не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства. Ця справа належить до такої категорії проваджень.

В діях ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.

Постанова суду не може залишатися в силі через істотні процесуальні порушення, в тому числі права ОСОБА_1 на захист.

Суд не мав процесуального права проводити судовий процес без даних про вручення ОСОБА_1 копій протоколів про правопорушення. Апелянт заперечив таке вручення. Тому апеляційний суд розцінює це як істотне порушення ОСОБА_1 права на захист, оскільки йому фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, йому не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП і суперечить практиці ЄСПЛ. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення такої копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції.

Апеляційний суд не може спростувати доводи захисника, які підтверджується відеозаписом події про те, що ОСОБА_1 перед початком і при процедурі складання протоколів та проходження огляду на стан сп`яніння, не було належним чином роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчити проти себе, що є істотними процесуальними порушеннями її конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів отруєного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами.

Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу і її було проголошено вже після завершення процедури огляду водія і складання протоколу.

Обгрунтованими є доводи захисника про те, що суд не навів переконливих спростувань тверджень ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протоколи не можуть бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

Крім того, на час апеляційного розгляду цієї справи закінчився передбачений ст. 38 КУпАП 3-місячний строк давності за ст. 124 КУпАП, що є підставою для скасування постанови суду в цій частині.

За таких обставин, справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд, але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як необґрунтована.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Таким чином апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду - скасуванню із закриттям справи на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 ч.1 КУпАП.

Крім того, апеляційний перегляд справи про адміністративне правопорушення є продовженням загального судового провадження. На час апеляційного розгляду справи закінчився встановлений ст. 38 КУпАП 3-місячний строк давності за ст.124 КУпАП, що є підставою для скасування постанови суду на підставі ст. 247 п.7 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову Надвірнянського районного суду від 15 серпня 2024 року щодо нього скасувати, провадження у справі за ст.130 ч.1 КУпАП закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а за ст.124 КУпАП закрити на підставі ст.247 п.7 КУпАП у зв`язку з закінченням строку давності.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький