Справа № 346/5272/24
Провадження № 3/346/2527/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Сольський В.В., розглянувши справи, які надійшли від Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адеросею: АДРЕСА_2 , громадянина України, не працює,

за ч. 1, 2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 допустив невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений та повторно протягом року вчинив домашнє насильство, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Правопорушення вчинені за наступних обставин.

21.09.2024 року о 10 год. 00 хв. за вказаним місцем проживання ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство щодо своєї співмешканки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме висловлювався нецензурною лексикою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Дане правопорушення вчинене повторно протягом року після вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Крім того, 21.09.2024 року о 13 год. 50 хв. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 контактував з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив заборону термінового заборонного припису від 21.09.2024 року, а саме заборону в будь - який спосіб контактувати з постраждалою ОСОБА_2 .

На розгляд справ ОСОБА_1 повторно не з`явився, будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справ за вказаною у протоколах про адміністративні правопорушення адресою, про причини неявки суд не повідомив.

Крім того, суддя враховує, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 р. у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" ("Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.).

Верховний Суд зазначив, що особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви (постанова Верховного Суду від 25.05.2018 у справі №925/125/14).

Отже, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що правопорушник є неодноразово належним чином повідомлений про судовий розгляд.

Вивчивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності ч.1, ч.2 ст.173-2 КУпАП виходячи із наступних підстав:

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю ,але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно відтого, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у томусамому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Згідно з ч. 2 ст. 25 вказанного вище закону, терміновий заборонний припис може містити такі заходи: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Вина правопорушника у вчинених адміністративних правопорушеннях підтверджується письмовими матеріалами справи: даними в протоколах про адміністративні правопорушення серій ВАД № 207295 від 21.09.2024 року та ВАД № 579147 від 21.09.2024 року; даними протоколу прийняття від потерпілої ОСОБА_2 заяви про кримінальне правопорушення чи іншу подію від 21.09.2024 року, в якій зазначено, що ОСОБА_1 ображав потерпілу ОСОБА_2 нецензурними словами та погрожував фізичною розправою; даними термінового заборонного припису стосовно кривдника, виданого 21.09.2024 року о 11:00 год., серії АА № 640209, в якому зазначено, що ОСОБА_1 ображав потерпілу ОСОБА_2 нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 21.09.2024 року; даними постанови Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.12.2023 року, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП; та іншими матеріалами в їх сукупності.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої та невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративні правопорушення, передбачені ч.1, ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до правил ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), то стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи те, що вказані правопорушення вчинені однією особою, справи про адміністративні правопорушення надійшли одночасно до суду та передані для розгляду одному судді, вважаю, що ці справи слід об`єднати в одне провадження.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує конкретні обставини правопорушень, особу правопорушника, який вже притягувався до адміністративної відповідальності за домашнє насильство.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність правопорушника згідно ст.ст. 34 КУпАП судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує відповідальність правопорушника згідно ст. 35 КУпАП є повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Згідно з ч. 1 ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Частина друга вказаної статті регламентує, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Суд враховує, що ОСОБА_1 вчинив два адміністративних правопорушення, передбачені однією статтею Кодексу України про адміністративні правопорушення, тому йому слід обрати стягнення у виді штрафу в розмірі, наближеному до максимального, визначеного санкцією статті.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку було накладено таке стягнення сплачується судовий збір, розмір якого встановлено законом. Відповідно до ст. 4 ч.2 п. 5 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі наведеного та, керуючись ст. ст. 33, 36, 173, 221, 283, 284, 294 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір,-

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження справи 346/5272/24 та № 346/5274/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 1, ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Об`єднаній справі присвоїти № 346/5272/24.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч.2 ст. 173-2 КУпАП, і накласти адміністративні стягнення:

- за ч.1 ст. 173-2 КУпАП - у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень;

- за ч.2 ст. 173-2 КУпАП- у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточне адміністративне стягнення ОСОБА_1 визначити у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок у дохід держави: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; кодкласифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова у справі про адімінстративне правопорушення може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя: Сольський В. В.