"17" вересня 2024 р. Справа № 363/1715/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року, суддя Вишгородського районного суду Київської області Шубочкіна Т.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 01.04.2024 року серія ААД № 277835, 01.04.2024 року о 22.28 год. в с. Козаровичі, вул. Київська, 135, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем "BMW 320", д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, почервоніння обличча. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням приладу Драгер в медичному закладі відмовилась на бодікамеру.

Зазначеними діями ОСОБА_1 порушила п. 2.5 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнала. Представник особи, яка притягається до відповідальності адвокат Федоров Д.С. надав суду клопотання про закриття провадження. В обгрунтування посилається на те, що суть адміністративного правопорушення не відповідає дизпозиції ст. 130 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 діяла у стані крайньої необхідності, оскільки в даній ситуації існувала загроза життю і здоров`ю малолітньої доньки - ОСОБА_2 . Як вбачається з наявного відеозапису в матеріалах справи вбачається, що бодікамера неодноразово вимикалась, а на відеозаписі не зафіксовано процедури оформлення адміністративного протоколу, що є порушенням ч. 2 ст. 266 КУпАП. Також працівниками поліції ОСОБА_1 не було роз`яснено її права та обов`язки.

Уповноважена особа, яка склала адміністративний протокол, інспектор поліції Вишгородського РУП ГУНП в Київській області капрал ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час неодноразово повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд зазначає, що порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП встановлено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксоване не в автоматичному режимі,затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року за №1395.

Аналіз об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, вчиненого у формі керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, у поєднанні із вимогами зазначених вище нормативних документів, дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі зазначеної категорії підлягає доведенню:

- факт керування особою транспортним засобом; наявність у особи, яка керувала транспортним засобом ознак алкогольного сп`яніння; пропозиція/вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння; проходження огляду та підтвердження факту алкогольного сп`яніння. Лише при наявності усіх зазначених обставин та доказів, які підтверджують ці обставини, поліцейський може складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП та вчинене у формі керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Суд ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, зі змісту протоколу слідує, що 01.04.2024 року о 22.28 год. в с. Козаровичі, вул. Київська, 135, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем "BMW 320", д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, почервоніння обличча. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням приладу Драгер в медичному закладі відмовилась на бодікамеру.

Зміст дослідженого судом протоколу дає можливість прийти до висновку, що він не відповідає вимогам, установленим ст. 256 КУпАП та Інструкції за №1376, оскільки не містить частини ст. 130 КУпАП, в той час, як особа, уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановивши наявність усіх складових складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції відповідної частини ст.130 КУпАП та утворюють об`єктивну сторону складу зазначеного правопорушення.

Суд зазначає, що до судового засідання для надання поясненнь жодного разу не з`явилась уповноважена особа, яка склала адміністративний протокол. В матеріалах справи містяться підтвердження її належного повідомлення.

Так, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП органом поліції до матеріалів справи додано: протокол про адміністративне правопорушення від 01.04.2024 року серія ААД № 277835; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд, в якому водій відмовився від проходження; рапорт особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення; повідомлення щодо посвідчення водія ОСОБА_1 ; витяг про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності; відеозапис та копію паспорту ОСОБА_1 .

Частина 2 ст. 251 КУпАП наголошує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотично іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують ува швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних техні засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеоза а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністрат правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до його завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Згідно ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

До протоколу, складеному відносно ОСОБА_1 додано відеозапис. Суд зазначає, що з наявного відеозапису в матеріалах справи вбачається, що бодікамера неодноразово вимикалась, а на відеозаписі не зафіксовано процедури оформлення адміністративного протоколу, що є порушенням ч. 2 ст. 266 КУпАП.

Згідно вимог ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до пункту 11 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06.11.2015 року № 1376 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Проте, як вбачається з адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 та доданого відеозапису, останній не було роз`яснено її права та обов`язки.

За змістом статей 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

При цьому, згідно ст. 17 КУпАП, визначено, що особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Так, з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 01.04.2024 року вона виявила зникнення дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та поїхала до місця, де імовірно вона могла бути, після чого ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції. Вказані обставини підтверджуються викликом по лінії 102 і стенограмою розмови від 01.04.24 року.

Дитина ОСОБА_2 хворіє на "Гострий поліморфний психотичний розлад з симтомами шизофренії, біполярний афективний розлад, тяжкий депресивний епізод, що триває. Високий суіцидальний ризик.", що підтверджується копіями виписки із медичної карти амбулаторного хворого № К-87/2024, № К-87/2024-2, копією епікризу виписного з медичної карти стаціонарного хворого №62.

Таким чином, ОСОБА_1 діяла у стані крайньої необхідності, оскільки в даній ситуації існувала загроза життю і здоров`ю малолітньої доньки - ОСОБА_2 .

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи додані до протоколу про адміністративне правопорушення докази, суд дійшов висновку, що по даній справі не підтверджено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушеня, передбаченого ст. 130 КУпАП.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 18.07.2019 р. у справі за №216/5226/16-а (2-а/216/33/17), притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі за №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17 (ЄДРСРУ № 82707106).

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд зазначає, що вказані та досліджені судом докази у своїй сукупності не доводять поза розумним сумнівом факт наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В даному випадку суд приходить до висновку, що в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 247, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі за №363/1715/24 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, відповідно до вимог ст. 247 п. 1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів.

Суддя Т.В. Шубочкіна