П О С Т А Н О В А

Іменем України

18.03.2024 року Суддя Франківського районного суду м. Львова Мартьянова С.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, ФОП, місце проживання: АДРЕСА_1

за ст.173 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи, 11.09.2023 року близько 21:14 год. ОСОБА_1 знаходячись по вул. Мельника, 6а у м. Львові вчинила дрібне хуліганство, а саме обмазала ручку дверей в під`їзді № 2 та сходи котячими фекаліями.

ОСОБА_1 подала до суду клопотання від 11.10.2023 року. В якому зазначила, що свою вину у вчиненому правопорушенні не визнає, підтримує пояснення надані працівникам поліції та просить закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В матеріалах справи містяться письмові пояснення правопорушниці надані працівникам поліції. В яких ОСОБА_1 зазначила, що щодо звернення, яке надійшло зі служби 102 про те, що 11.09.2023 року о 21:12 за адресою вул. Мельника, 6а, м. Львів, що невідома жінка прийшла у під`їзд за вказаною адресою та обмазала ручки, сходи, двері котячими фекаліями, та пішла у невідомому напрямку і щодо цієї жінки вже викликали поліцію, оскільки відбувся конфлікт. Крім того ОСОБА_1 пояснила, що 11.09.2023 року о 16:07 год. звернулась на службу 102, щодо здійснення щодо неї неправомірних дій, мешканцями будинку 6А і повторила виклик о 16:17 год., оскільки патрульних ще не було, а чоловік вже переодягнувся і зник в невідомому напрямку. Після прибуття, ОСОБА_1 разом з патрульними поїхала у Франківський відділ поліції для написання заяви. В райвідділі перебувала довго оскільки шок, стрес, не дав їй змоги швидко написати заяву і пояснення.

В судовому засіданні 03.11.2023 року ОСОБА_1 свою вину заперечила. Оскільки її на місці події не було і не могло бути, коли були дзвінки на 102 вона була у райвідділі.

Із наявних в матеріалах справи пояснень потерпілої ОСОБА_2 вбачається, що 11.09.2023 року відбувся конфлікт з невідомою їй особою, яка не проживає у дворі за адресою АДРЕСА_2 щодо звинувачення її у розведенні антисанітарії у дворі. Дана особа регулярно приходить у їх двір та розкидає недоїдки для підкорму вуличних котів, чим спричиняє розмноження бактерій, мух. Конфлікт відбувся близько 15:30 год. громадянка викликала поліцію, з якою вона потім і поїхала з двору. Цього ж вечора близько 21:00 год. ОСОБА_2 поверталась додому і знову побачила дану особу, яка виходила з їх подвір`я. Підійшовши до свого під`їзду ОСОБА_2 не могла до нього зайти, оскільки сходи, двері та дверна ручка були обмазані тваринними фекаліями.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що о 21:00 викликала поліцю, перед цим відбувся конфлікт о 18:00 год. з її батьком, оскільки ОСОБА_1 розводить антисанітарію, однак особи котра вчинила правопорушення вона не бачила і не може ствердно сказати, що правопорушення вчинила саме ОСОБА_1 ..

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснили, що по даній події чітко не бачили особи правопорушника, а тому не можуть ствердити, що саме ОСОБА_1 вчинила вищезазначене правопорушення.

Крім того на адресу суду 27.09.2023 року надійшло повідомлення від заступника начальника Івана Малиша. В якому зазначено, що в ході розгляду матеріалів в ІКС ІПНП № 17044 від 11.09.2023 року за зверненням ОСОБА_2 , з приводу конфліктної ситуації, яка відбулась по вул. Мельника, 6а у м. Львові. Встановлено очевидців даної події, які надали письмові пояснення. Долучив до матеріалів справи письмові пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до матеріалів справи. Із зазначених пояснень вбачається, що очевидці чітко не бачили особи правопорушника, а тому не можуть ствердити, що саме ОСОБА_1 вчинила вищезазначене правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілої та свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як передбачено ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За положеннями ст.173 КУпАП адміністративна відповідальність настає за дрібне хуліганство, тобто за нецензурну лайку в громадських місцях, за образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки особи, яка скоює хуліганські дії. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

Отже, дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Тобто, дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на суспільний порядок.

Зі змісту п.16 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про хуліганство» № 10 від 22.12.2006 року слідує, що при накладенні адміністративних стягнень, передбачених ст.173 КУпАП, на осіб, які вчинили дрібне хуліганство, суддя повинен у кожному конкретному випадку враховувати характер учиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з наданими ОСОБА_1 поясненнями в суді, вбачається, що на місці події її не було, а про саму подію вона дізналась від працівників поліці. Окрім того із пояснень потерпілої ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наданих в судовому засіданні вбачається, що по даній події чітко не бачили особи правопорушника, а тому не можуть ствердити, що саме ОСОБА_1 вчинила вищезазначене правопорушення

Тому, в даному випадку, відсутні такі суб`єктивні ознаки, як мотив і умисел, спрямовані на порушення громадського порядку, котрі є основними критеріями, які відрізняють дрібне хуліганство від суміжних правопорушень.

Окрім того, у відповідності до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відтак, викладена в протоколі суть правопорушення та досліджені судом обставини справи не підпадають під склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, зокрема відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки судом не встановлено в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а враховуючи, що тільки за наявності такого особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності, провадження по справі потрібно закрити.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, то, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 173, 247, 284 КУпАП,

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова.

Суддя Мартьянова С.М.