Номер провадження: 33/813/127/24
Номер справи місцевого суду: 494/1749/23
Головуючий у першій інстанції Римар І. А.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Березівського районного суду Одеської області від 19.10.2023 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, у складі судді Римар І.А.

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14.09.2023 серії ААД №129381 гр. ОСОБА_1 14.09.2023 о 14:50 годині в м. Березівка Одеської області по вул. Пристанційній керував автомобілем марки ЗІЛ 5301 д/н НОМЕР_1 при повороті ліворуч не впевнився в безпеці даного маневру та не надав перевагу в русі автомобілю Ніссан Альмера д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалася у зустрічному напрямку, чим створив для водія автомобіля Ніссан Альмера аварійну ситуацію, який, уникаючи зіткнення, допустив наїзд на інформаційний стенд АЗС «Газактив», чим вчинив правопорушення передбачене ст.124 КУпАП.

Постановою Березівського районного суду Одеської області від 19.10.2023 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на шість місяців та стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн.

Не погодившись з наведеною постановою ОСОБА_1 , оскаржив її до апеляційного суду.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить суд скасувати оскаржувану постанову та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_1 посилається на те, що судом порушено принцип змагальності сторін, зокрема суд позбавив останнього права на справедливий суд, оскільки відмовив у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи. Також ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції неналежним чином досліджено матеріали справи та наявні докази, оскільки суд не надав оцінки тому факту, що в ДТП попала саме ОСОБА_2 , яка керувала автомобілем марки Ніссан Альмера д/н НОМЕР_2 , здійснивши наїзд на інформаційний стенд АЗС «Газактив». При цьому автомобіль марки ЗІЛ 5301 д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 не зазнав пошкоджень та не був учасником ДТП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що такі не можуть бути підставою скасування постанови суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Встановлено, що згідно протоколу серії ААД №129381 14.09.2023 о 14:50 годині в м. Березівка Одеської області по вул. Пристанційній ОСОБА_1 керував автомобілем марки ЗІЛ 5301 д/н НОМЕР_1 та при повороті ліворуч не впевнився в безпеці даного маневру та не надав перевагу в русі автомобілю Ніссан Альмера д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалася у зустрічному напрямку, чим створив для водія автомобіля Ніссан Альмера аварійну ситуацію, яка, уникаючи зіткнення допустила наїзд на інформаційний стенд АЗС «Газактив». В ДТП постраждалих людей немає. Пошкоджено автомобіль Нісссан Альмера, чим вчинив правопорушення передбачене ст.124 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №129381 від 14.09.2023, рапортом від 14.09.2023, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , фотознімками, а також відеозаписом.

З відеозапису IMG_3295 вбачається, що водій автомобіля ЗІЛ під`їжджає, зупиняється та перед поворотом починає рух, порушуючи п.2.3б, 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, починає поворот та фактично перекриває рух зустрічному автомобілю потерпілої ОСОБА_4 .

Такі встановлені обставини не спростовані належними та допустими доказами.

Відповідно до п.2.3 б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 10.1 ПДР передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 10.4 ПДР передбачено, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

Таким чином, суд дійшов вірного висновку про порушення ОСОБА_1 пунктів ПДР та такі його дії стали наслідком зміни руху транспортним засобом потерпілої, оскільки остання уникаючи зіткнення допустила наїзд на інформаційний стенд АЗС «Газактив» .

Також не можуть бути підставою скасування постанови суду доводи скарги про те, що автомобіль ОСОБА_1 не зазнав пошкоджень, оскільки для наявності складу правопорушення з огляду на те, які вимоги ПДР ним порушені, такі ознаки не є кваліфікуючими для водія автомобіля, який створив аварійну ситуацію.

Доводи апеляційної скарги про те, що в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки порушення ПДР не спростовують висновків про те, що в діях ОСОБА_1 є ознаки порушення ПДР, оскільки він створив аварійну обстановку. Крім того, жодних доказів про встановлення фактів порушення ПДР ОСОБА_2 , які б спростували вину ОСОБА_1 не надано.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення не може вважатися належним доказом, оскільки містить дописки, підставою скасування постанови бути не може, оскільки дописані відомості не стосуються змісту правопорушення, особи порушника та істотних відомостей, які впливають на склад правопорушення, який інкримінується ОСОБА_1 .

Висновком службового розслідування від 03.10.2023 встановлено, що при складанні протоколу працівником поліції первісно не було зазначено його прізвище, ім`я, по батькові, а дописано надалі. При цьому питання ідентифікації особи працівника поліції не є предметом спору, та сумніву не піддається, що протокол складений саме цією особою.

З огляду на такі обставини не підлягає задоволенню заява ОСОБА_1 про визнання неналежним доказу протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки заповнення відомостей в протоколі щодо особи, яка його склала, не впливає на зміст тих відомостей, які впливають на можливість притягнення особи до відповідальності.

Більш того, відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показами технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено, вина ОСОБА_1 підтверджена не лише протоколом про адміністративне правопорушення, а і іншими доказами у справі, які виключають сумніви у наявності в його діях складу правопорушення.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення містить відомості про роз`яснення прав ОСОБА_1 в обсязі, визначеному законом, зокрема ст.268 КУпАП, ст.63 Конституції України, які надають можливість особі, яка притягається до відповідальності, усвідомити обсяг прав, необхідний для її захисту.

Доводи ОСОБА_1 про застосування до працівника поліції, який склав протокол, заходів дисциплінарного впливу через подання скарги на його дії, на дійсність протоколу про адміністративне правопорушення не впливають, оскільки службовим розслідуванням не встановлено про внесення таких відомостей в протокол, які виключають чи піддають сумніву існування в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом прав ОСОБА_1 на участь у судовому засіданні не можуть бути підставою скасування постанови суду, оскільки такі обставини не вплинули на об`єктивність висновків суду. Крім того, право участі в судовому засіданні реалізоване ним під час апеляційного розгляду справи, проте доводи скарги не спростували висновків суду.

Зважаючи на викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, постанова суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Березівського районного суду Одеської області від 19.10.2023 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Є.С. Сєвєрова