Справа № 308/7925/24
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.07.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю представника Закарпатської митниці Селеша О. Я., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали справи про порушення митних правил № 33/4806/445/24, за апеляційною скаргою заступника начальника Закарпатської митниці Козюберди В. В. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.05.2024.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , водій ПП « ОСОБА_3 », мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) грн.

Квасолю, торгової марки «CALLERIS FAGIOLI BORLOTTI» у кількості 160 упаковок по 5 кг кожна, вартістю 121081,60 грн, - повернуто власнику або його уповноваженому представнику.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн судового збору.

З протоколу про порушення митних правил № 0152/30500/24 від 13.03.2024та постанови судді від 23.05.2023 вбачається, що 12.03.2024 о 18 год 40 хв в зону митного контролю на ділянку «В`їзд в Україну» митного поста «Дякове» Закарпатської митниці прибув вантажний сідловий тягач марки «Volvo», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_1 з напівпричепом марки «Schmitz», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який слідував з Італії до України у службових справах та переміщував вантаж «Овочі їстівні: салат мікс» у кількості 5280 кг. До митного контролю ОСОБА_1 було подано закордонний паспорт НОМЕР_3 від 27.07.2021, свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів та документи на переміщуваний вантаж «Овочі їстівні: Салат мікс» у кількості 5280 кг, CMR б/н, рахунок - фактура № 244/А від 05.03.2024. ОСОБА_1 було запропоновано заповнити письмово митну декларацію, в якій він не зазначив товари, які перевозив в інструментальному ящику (правому палетнику) напівпричепа та які не були вказані у товарно-супровідних документах, поданих до митного оформлення.

-2-

Під час проведення митного огляду транспортного засобу, вантажу та речей водія було виявлено, без ознак приховування, незаявлений за встановленою формою товар, а саме: квасоля, торгової марки «CALLERIS FAGIOLI BORLOTTI» у кількості 160 упаковок по 5 кг кожна. Виявлений товар переміщувався через митний кордон України ОСОБА_1 та знаходився у правому інструментальному ящику (палетнику) напівпричепа марки «Schmitz», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_4 . Доступ до виявленого товару нічим не утруднювався та став можливим після відкриття дверей даного ящика. У наданому поясненні ОСОБА_1 вказав, що виявлений товар належить особисто йому, придбав його в Італії для особистих потреб за ціною 9 євро за одну упаковку 5 кг.

Вартість подібного товару, згідно мережі Інтернет-сайту «www.shop.mcateringprofessionalstore.com», становить 18 євро за 1 упаковку 5 кг, що станом на 12.03.2024 згідно офіційного курсу НБУ (1 євро = 41,9559 грн) становить 755,21 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 шляхом вчинення дій не задекларував товари, які підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України та в даній кількості підлягають обов`язковому письмовому декларуванню.

Зазначені дії мають ознаки порушень митних правил, передбачених ч. 3 ст. 471 МК України.

В апеляційній скарзі заступник начальника Закарпатської митниці порушує питання про скасування постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.05.2024 в частині накладення адміністративного стягнення та просить прийняти рішення, яким ОСОБА_1 визнати винуватим у порушенні митних правил, передбачених ч. 3 ст. 471 МК України та призначити йому стягнення у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) грн з конфіскацією вилученого товару. Вважає, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та винесеною з порушенням вимог законодавства, без повного та об`єктивного розгляду справи, оскільки на його думку суд необґрунтовано не застосував відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді конфіскації предметів порушення митних правил.

Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці Селеша О. Я., який підтримав апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_1 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив постанову судді від 23.05.2024 залишити без змін, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби підлягає задоволенню з таких підстав.

За приписами ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Згідно ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За змістом ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

-3-

Судом першої інстанції належним чином встановлено фактичні обставини даного адміністративного провадження, досліджено та надано вірну правову оцінку зібраним доказам в їх сукупності.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України, за обставин вказаних у постанові, ґрунтується на досліджених судом доказах, кваліфікація дій останнього за ч. 3 ст. 471 МК України є правильною, та в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованого накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу без конфіскації товару, за наявних в справі обставин, заслуговують на увагу з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.03.2024 ОСОБА_1 повертаючись із службової поїздки в якості водія транспортного засобу марки «Volvo», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_1 з напівпричепом марки «Schmitz», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , через пункт пропуску «Дякове» Закарпатської митниці в напрямку «в`їзд в Україну», обравши для слідування смугу спрощеного митного контролю позначену символами «зелений коридор», чим заявив про відсутність в нього товарів, що підлягають обов`язковому декларуванню, ввіз товар, без ознак приховування, в правому інструментальному ящику (палетнику) напівпричепа марки «Schmitz», який відповідно до ст. 378 МК України та постанови Кабінету Міністрів України № 434 від 21.05.2012, обмежений до переміщення через митний кордон України, а саме: продукти харчування - квасолю, торгової марки «CALLERIS FAGIOLI BORLOTTI» у кількості 160 упаковок по 5 кг кожна.

Відповідно до ч. 3 ст. 471 МК України, недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами - тягне за собою накладення штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією таких товарів або без такої.

Згідно з приміткою ст. 471 МК України, недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору («зелений коридор»).

Відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України, обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Статтею 378 МК України передбачено, що «..пропуск на митну територію України товарів, що класифікуються в 1 - 24 групах УКТ ЗЕД та ввозяться громадянами для вільного обігу, в будь-яких обсягах не дозволяється...».

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 за № 434 «Про обсяги та порядок ввезення громадянами на митну територію України харчових продуктів для власного споживання» визначено, що «...громадяни можуть ввозити на митну територію України харчові продукти для власного споживання на загальну суму, яка не перевищує еквівалент 200 євро на одну особу, в таких обсягах: в упаковці виробника, призначені для роздрібної торгівлі, - у кількості не більше ніж одна упаковка або загальною масою, яка не перевищує 2 кілограмів, кожного найменування на одну особу...».

-4-

Товари, що були безпосереднім предметом правопорушення і переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України - підлягають конфіскації в дохід держави.

Таким чином, оскільки санкція ст. 471 МК України не передбачає альтернативи, так як є абсолютно визначеною і щодо основного виду стягнення і щодо додаткового, то апеляційний суд приходить до висновку про необхідність застосування відносно ОСОБА_1 обов`язкового додаткового виду стягнення, а саме конфіскацію товарів, переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України, суд першої інстанції, зазначивши у постанові встановлені митним органом факти, дійшов до вірного висновку про те, що останній обравши зону спрощеного митного контролю, намагався перемістити через митний кордон України товар, переміщення якого через митний кордон України обмежено законодавством України, тобто недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України.

Поряд з тим, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції, накладаючи на ОСОБА_1 стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, його особу, обставини справи, дійшов до помилкового висновку, що до останнього необхідно застосувати стягнення у виді штрафу без конфіскації товару, оскільки суддею місцевого суду не встановлено будь-яких даних про те, що конфіскація вилученого товару покладає на ОСОБА_1 індивідуальний надмірний тягар та не може бути застосована у цьому випадку.

Покликання місцевого суду на рішення Європейського Суду з прав людини як на підставу для незастосування конфіскації продуктів харчування є безпідставним, оскільки жодних заборон на конфіскацію предметів порушення митних правил такими не встановлено.

Відтак, враховуючи вищенаведені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні вимоги заступника начальника Закарпатської митниці щодо застосування до ОСОБА_1 додаткового стягнення у виді конфіскації безпосередніх предметів правопорушення є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Приймаючи рішення апеляційний суд також бере до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що в підтвердження висновку про доведеність вини особи у скоєнні правопорушення суд вправі посилатись лише на докази, які зібрані відповідно до чинних нормативно-правових актів України, не містять суперечностей і не є суб`єктивною думкою окремих посадових осіб і не породжують сумнівів у достовірності зазначених у них відомостей; що всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на користь цієї особи; що справа про адміністративне правопорушення розглядається судом у межах складеного щодо відповідної особи протоколу, а також те, що ОСОБА_1 не надано жодних доказів та наведено таких обставин, які б стали підставою для незастосування конфіскації продуктів харчування, щодо яких існує обмеження для їх ввезення на митну територію України.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 527-530 МК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу заступника начальника Закарпатської митниці Козюберди В. В. задовольнити.

-5-

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.05.2024 щодо ОСОБА_4 в частині накладення адміністративного стягнення скасувати.

Накласти ОСОБА_5 адміністративне стягнення ч. 3 ст. 471 МК України у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) грнз конфіскацією товарів, які були безпосередніми предметами порушення митних правил - квасолі, торгової марки «CALLERIS FAGIOLI BORLOTTI» у кількості 160 упаковок по 5 кг кожна, вартістю 121081,60 грн.

В решті постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.05.2024 щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя