Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2024 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Макари О.Є., розглянувши апеляційну скаргу захисника Шкурбатської Н.Ю. на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 серпня 2024 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.3, 5 ст.126 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП підданий остаточному адміністративному стягненню в межах санкції частини 5 статті 126 КУпАП у вигляді накладення адміністративного штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в гривневому еквіваленті становить 40 800,00 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 7 років з оплатним вилученням транспортного засобу «Опель», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 гривень судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 04 червня 2024 року, о 12.50 год. по а/д М-19, повторно протягом року керував транспортним засобом, «Опель», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Крім того, 04 червня 2024 року, о 12.50 год. ОСОБА_1 по а/д М-19, керував транспортним засобом, «Опель», державний номерний знак НОМЕР_1 . При цьому, постановою державного виконавця Луцького ВДВС від 23 лютого 2022 року в межах ВП № 68773245 тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Шкурбатська Н.Ю., не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушеннях, які ставляться йому в провину, вважає постанову судді в частині накладеного стягнення необґрунтованою. Посилається на те, що у ОСОБА_1 вину визнав, на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, автомобіль використовується для їх потреб, яким час від часу користується його дружина. Крім того, ОСОБА_1 позачергово ремонтує автомобілі для хлопців ЗСУ. Просить постанову судді змінити, зменшивши строк позбавлення права керування транспортними засобами до 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника, яка підтримувала апеляційну скаргу та просила змінити постанову судді в частині накладення адміністративного стягнення, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався в повній мірі.

Висновки судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.3, 5 ст. 126 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.3, 5 ст.126 КУпАП, захисником не оспорюється, а тому висновок судді в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Є безпідставними доводи захисника про необґрунтованість постанови судді в частині накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Так, положеннями ст.33 КУпАП регламентовано, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень правопорушником.

Як встановлено місцевим судом і не заперечується захисником в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч.3, 5 ст.126 КУпАП.

Санкція ч.5 ст.126 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Також судом першої інстанції встановлено, що не заперечується апелянтом, ОСОБА_1 систематично притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.126, 130 КУпАП, які є одними з найтяжчих адміністративних правопорушень, та є особою, яка вже позбавлена права керування транспортними засобами, а також тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.36 КУпАП, яка передбачає, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Таким чином судом першої інстанції на підставі ст.36 КУпАП, враховуючи санкції ч.3 ст.125 КУпАП та ч.5 ст.126 КУпАП, особу порушника, обставини справи, прийнято рішення піддати ОСОБА_1 остаточному адміністративному стягненню в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в гривневому еквіваленті становить 40 800,00 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 7 років з оплатним вилученням транспортного засобу «Опель», державний номерний знак НОМЕР_1 .

На переконання апеляційного суду, застосований до ОСОБА_1 вид та розмір адміністративного стягнення в повній мірі забезпечить виконання мети такого стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

Що стосується доводів апелянта про незаконність оскаржуваної постанови в частині оплатного вилучення транспортного засобу, апеляційний суд зазначає таке.

Місцевим судом встановлено, що транспортний засіб «Опель», державний номерний знак НОМЕР_1 перебуває у приватній власності ОСОБА_1 ..

Відповідно до ст.28 КУпАП, оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.

Апеляційний суд вважає, що накладаючи адміністративне стягнення, суддя, згідно з вимогами ч.2 ст.33 КУпАП, урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортним засобом, визначене санкцією ч.5 ст.126 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, а підстав для скасування оскаржуваного судового рішення з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Шкурбатської Н.Ю. залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 серпня 2024 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов