Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2024 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю адвоката Геруса Б.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 30 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , приватного підприємця до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 30 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі, не заперечуючи вини у ДТП, вважає, що місцевим судом призначено йому надмірно суворе покарання, адже після залишення місця ДТП, він особисто повідомив працівників поліції про дану подію та на першу вимогу явився до відділку поліції для оформлення адміністративних матеріалів. Пояснює, що він є фізичною особою-підприємцем, а тому позбавлення права керування транспортними засобами фактично позбавить його можливості належним чином здійснювати господарську діяльність, що позбавить його доходу.

Просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та призначити йому адміністративне стягнення в межах санкції ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, яке не пов`язане з позбавленням права керування транспортними засобами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 572/246/24 Суддя в суді І інстанції Довгий І.І.

Провадження № 33/4815/290/24 Суддя в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2

оскарження постанови суду першої інстанції, з метою допущення останнього до правосуддя, апеляційний суд приходить до висновку про його задоволення.

Судом встановлено, що 14 січня 2024 року о 13 год. 00 хв., в с. Немовичі, Сарненського району, Рівненської області, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Lexus GX 470», р.н. НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого здійснив зіткнення з електроопорою, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої причетний. Внаслідок ДТП автомобіль та електроопора отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків.

Такими діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.10а, 2.3б, 12.1 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 постанову місцевого суду в частині встановлення та доведеності його вини не заперечує та не оскаржує. Проте, просить змінити обране місцевим судом адміністративне стягнення, адже вважає його надмірно суворим покаранням.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд не є каральним органом. Суд потрібен для відновлення справедливості та встановлення вини особи, яка вчинила правопорушення. У разі встановлення такої вини притягнення особи до відповідальності, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Правильно кваліфікувавши дії ОСОБА_1 , місцевий суд, обираючи йому адміністративне стягнення жодним чином не обґрунтував доцільність накладення адміністративного стягнення, яке пов`язане із позбавленням особи права керування транспортними засобами, не встановив обтяжуючих обставин, і не врахував пом`якшуючих. Зокрема, що ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях фактично визнав свою вину, відомості про притягнення його протягом року до адміністративної відповідальності матеріали справи не містять, а тому, за обставин даної ДТП, в умовах введеного в Україні воєнного стану, застосування до нього санкції, яка передбачає позбавлення його права керування транспортними засобами не може бути обґрунтованим.

На час розгляду справи апеляційним судом, ОСОБА_1 відшкодував завдані Рівнеобленерго збитки пошкодженням електроопори в розмірі 10610 грн.

Враховуючи характер та наслідки вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, обставини ДТП, визнання ним вини та ставлення до вчиненого, відсутність матеріальної шкоди, дані про його особу, а також враховуючи, що на час розгляду справи апеляційним судом закінчилися строки, які встановлені ст. 38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення, що виключає можливість його зміни, провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 122-4, 124, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст. 294 КУпАП, Рівненський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 30 січня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 30 січня 2024 року в частині накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення скасувати, а провадження у справі відносно нього закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Шимків С.С.