Номер провадження: 33/813/688/24
Номер справи місцевого суду: 496/3954/23
Головуючий у першій інстанції Горяєв І. М.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дришлюка А.І.

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 07 листопада 2023 року по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 07 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено відповідне адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн (а.с. 59-61).

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив оскаржувану постанову скасувати та провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню. Таким чином, апелянт вказує, що працівниками поліції під час зупинки транспортного засобу не було вказано належних для цього підстав, у матеріалах справи відсутні задокументовані, підтверджені допустимими доказами порушення апелянтом положень Правил дорожнього руху, котрі надають право представникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу. Разом з тим, ОСОБА_1 вказує, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення працівниками патрульної поліції було порушено норми Інструкції № 1026, а саме здійснено відео фіксацію розмови з апелянтом на власний мобільний телефон, проте особисті мобільні телефони відсутні у переліку дозволених для застосування технічних пристроїв. До того ж, судом першої інстанції вказаний відеозапис прийнято до уваги під час розгляд справи як належний та допустимий доказ, на якому зафіксовано відмову апелянта від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, однак дослідивши вказане відео, вбачається лише незгода останнього з результатами тесту за допомогою «Драгеру». Також апелянт звертає увагу, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, так як з відеозапису, наявного у матеріалах справи не встановлено наявність в останнього ознак алкогольного сп`яніння, а отже підстави для проведення огляду були відсутні. Крім того, після незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду, повинно бути складено направлення до закладу охорони здоров`я, для проходження відповідного огляду, однак зазначене направлення чи акт відмови від проходження тесту відсутні у матеріалах справи, що у свою чергу є порушенням норм національного законодавства (а.с. 95-117).

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 21.12.2023 року, справа була розподілена на головуючого суддю Громіка Р.Д. Постановою від 28.12.2023 року апеляційна скарга була повернена апелянта у зв`язку із пропуском строку апеляційного оскарження та відсутністю клопотання про поновлення такого строку (а.с. 90).

03.01.2024 року ОСОБА_1 повторно звернувся до суду із апеляційною скаргою на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 07 листопада 2023 року. В якості додатків до апеляційної скарги, апелянтом було долучено відповідне клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, згідно змісту якого, останній зазначає, що оскаржувана постанова була винесена за його відсутністю, повний текст постанови було складено 17.11.2023 року та копію якого апелянта отримав лише 23.11.2023 року, у зв`язку із чим апеляційну скаргу було подано до суду 23.11.2023 року, що в свою чергу також підтверджується наявними матеріалами справи, а саме відміткою щодо виготовлення повного тексту та розпискою про отримання відповідної копії (а.с. 61, 64). Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 13.02.2024 року, справа була розподілена на головуючого суддю Дришлюка А.І. (а.с. 119).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.02.2024 року апелянту було поновлено пропущений строк апеляційного оскарження та відкрито апеляційне провадження (а.с. 120-121).

В судове засідання 05.03.2024 року з`явився безпосередньо апелянт ОСОБА_1 , яким було вирішено самостійно представляти свої інтереси в суді, та в подальшому під запис було надано відповідні пояснення з-приводу подій, що відбувалися в день складення протоколу. Апелянт повідомив, що того дня вони ввечері гостювали у матері дружини та коли вони вже рухалися на транспортному засобі в напрямку дому, їх було зупинено працівниками поліції, зі слів яких яких підставою зупинки була перевірка документів, та якими в подальшому здійснювалося уточнення даних особи водія та напрямку його руху. При цьому, зі слів апелянта, саме після надання поліцейським посвідчення депутата Нерубайської сільської ради, працівниками поліції було повідомлено останньому щодо наявності підстав для проходження огляду на стан сп`яніння, разом з тим він неодноразово зазначав, що алкогольні напої цього дня не вживав, у зв`язку із чим все ж таки погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою «Драгер», з результатами якого останній був не згодний, проте до медичного закладу для проведення такого огляду його доставлено не було та навіть не складено відповідне направлення із зазначенням відмови від проходження огляду в такому порядку. Також, особа посилається при цьому на відсутність в матеріалах справи повної відео фіксації подій, що відбувалися в день складення протоколу, в тому числі й моменту зупинки транспортного засобу, повідомлення про наявність ознак сп`яніння та відповідно фіксації його погодження із результатами тест «Драгер» та відмови від проходження у медичному закладі.

У зв`язку із поясненнями особи щодо відсутності в матеріалах справи повної відео фіксації подій та зважаючи на відповідне клопотання апелянта, апеляційним судом було відкладено розгляд справи на 19.03.2024 року з метою направлення до органів національної поліції запиту щодо витребування відповідного відеозапису. При цьому, також було вирішено викликати в наступне судове засідання дружину апелянта для надання відповідних пояснень щодо зазначених в протоколі подій.

В судове засідання 19.03.2024 року з`явився апелянт ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_2 . Згідно пояснень свідка, наданих в судовому засіданні під присягу, остання повідомила, що в день складення протоколу забравши її з роботи, яка знаходиться на пос. Котовського, вони відправилися до її матері повечеряти, та саме коли прямували в напрямку дому вже, їх було зупинено працівниками поліції. Після надання відповідних документів, що посвідчують особи, в даному випадку особою було надано посвідчення депутата, працівники поліції запропоновували ОСОБА_1 вийти з транспортного засобу, про що вони спілкувалися зі слів свідка їй невідомо, проте потім ОСОБА_1 повернувся до автомобіля і повідомив, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування в сані алкогольного сп`яніння. При цьому, свідок також повідомила, що того вечора вони знаходилися разом у гостях її матері та апелянт випив бокал квасу, однак алкогольні напої того вечора ніхто не вживав, в тому числі й її чоловік.

У зв`язку із надходженням на адресу суду від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області листа від 18.03.2024 року, згідно якого було повідомлено про відсутність у них даного відеозапису подій, було направлено запит безпосередньо до Одеського районного відділення поліції № 2 управління поліції № 2 про витребування повного відеозапису подій. Також даний лист було вручено апелянту для відправки особисто та згідно роздруківки Укрпошти прийнято для відправки 20.03.2024 року. Розгляд справи відкладено на 09.04.2024 року.

19.04.2024 року в судовому засіданні був присутнім апелянт ОСОБА_1 , апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, оскаржувану постанову суду першої інстанції просив скасувати та провадження по справі закрити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення апелянта, апеляційним судом встановлено наступне.

Приймаючи оскаржувану постанову щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП виходив із того, що вина останнього встановлена та підтверджується відповідними поясненнями пояснення ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в тому числі протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 164781 від 13.05.2023 року, роздруківкою приладу «Драгер» результат 0,50 %, актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та дослідженим відеозаписом відповідно до якого підтверджено факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та показами у судовому засіданні свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .. Щодо письмових заперечень та доводів з приводу пояснень свідків, які були допитані в судовому засіданні, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 суд першої інстанції вважав безпідставними, оскільки пояснення свідків узгоджуються з іншими доказами, наявними у справі та не суперечать їм, а доказів, які б спростовували ці обставини суду не надано, свідки були послідовними у наданні показів, тому відсутні підстави вважати їх недопустими.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за потрібне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 164781 вбачається, що 13.05.2023 року в с. Нерубайське по вул. Ломоносова, 1 Одеської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом КІА К5, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водій із застосуванням технічного пристрою «Драгер», з позитивним результатом 0,50 проміле та від проведення огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність передбачена у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В якості додатків до протоколу було долучено відеозапис подій, який на думку суду першої інстанції підтверджує факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом. Разом з тим, проаналізувавши даний відеозапис подій, на який посилається суд першої інстанції під час вирішення питання щодо притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний судом встановлено, що відео починається з моменту фіксування наданих на вимогу поліцейських особою документів, а саме посвідчення депутата Недубайської сільської ради, та в подальшому вбачається фіксування саме моменту проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» та встановлення відповідних результатів такого огляду, з якими ОСОБА_1 в свою чергу не погоджувався, зазначаючи, що алкогольні напої не вживав та прилад «Драгер» може помилятися, що також чітко вбачається з відео. Відповідні пояснення, а саме щодо не вживання алкогольних напоїв, в свою чергу було підтверджено свідком ОСОБА_2 , яка постійно перебувала того вечора разом з апелянтом. Пояснення останньою були надані безпосередньо в судовому засіданні під присягу та зафіксовані відповідним чином.

В подальшому, як вбачається з відеозапису, встановивши результат огляду 0,50 проміле, працівники поліції повідомили, що особа перебуває в стані сп`яніння та відповідно наявні підстави для складення протоколу про адміністративне правопорушення, та лише після вказаних дій, було поцікавлено у особи про наявність в нього посвідчення водія та документів на транспортний засіб. Фіксування безпосередньо моменту повідомлення працівниками поліції ОСОБА_1 щодо наявності у нього певних ознак алкогольного сп`яніння, які в розумні положень Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» є підставою для проходження огляду, в тому числі й фіксування моменту виявлення поліцейськими даних ознак у особи відеозапис не містить. В протоколі відповідний перелік ознак алкогольного сп`яніння також відсутній.

Згідно п. 2 розділу 1 зазначеної Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (п. 1 розділ 2).

Тобто, лише за наявності у особи відповідних ознак алкогольного сп`яніння, перелік яким в свою чергу міститься у положенні п.п. 3, 4 розділу 1 Інструкції, дана особи підлягає проходженню відповідного огляду на стан алкогольного/наркотичного сп`яніння. При цьому, також слід зазначити, що саме лише твердження працівника поліції щодо наявності в тієї чи іншої особи певних ознак наркотичного сп`яніння не може бути єдиним доказом на підтвердження наявності таких, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, та відповідно повинно підтверджуватися іншими матеріалами справи в їх сукупності. При цьому, ні складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, ні долучений відеозапис подій не містить зазначення та фіксування наявності будь-яких ознак алкогольного сп`яніння, наведених у п.п. 3, 4 розділу 1 Інструкції.

Разом з тим, з метою повного відтворення подій, що відбувалися в день складення протоколу, зважаючи в тому числі також на заперечення особи щодо факту перебування у стані алкогольного сп`яніння, апеляційним судом було направлено відповідний запит до Одеського районного відділення поліції № 2 управління поліції № 2 щодо витребування повного відеозапису подій. Даний лист також було вручено безпосередньо апелянту для відправки, що підтверджується чеком Укрпошти від 20.03.2024 року, долученого до матеріалів справи, однак на момент винесення відповідної постанови по суті, на адресу апеляційного суду ні повного відеозапису, ні відомостей щодо його відсутності направлено не було.

Натомість, з наявного відео вбачається, що особа свідомо реагує на прохання працівників поліції, відповідає на поставленні запитання та надає відповіді, в повній мірі усвідомлю та контролює свої дії, тобто не вбачається, що особа взагалі перебуває в стані характерному для алкогольного сп`яніння, що в свою чергу, зважаючи при цьому на вище встановлені обставини, в тому числі й на відсутність повної відеофіксації подій, в певній мірі свідчить на користь апелянта та підтверджує відповідні доводи в цій частині.

Також слід зазначити, що згідно складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, останній відмовився від проходження такого огляду у медичному закладі охорони здоров`я. Однак, фіксування даної відмови особи наявний відеозапис подій також не містить, як і фіксування моменту роз`яснення працівниками поліції особі щодо його права на проведення такого огляду згідно Інструкції у спеціалізованому закладі охорони здоров`я та відповідно звернення із такою пропозицією, враховуючи незгоду особи із результатами «Драгер», яка в свою чергу вбачається із даного відео (03 хв. 20 сек.). Матеріали справи в тому числі й не містять відповідного направлення особи на проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі із зазначенням відмови особи від такого проходження, що суперечить відповідним положенням Інструкції та підтверджує відповідні доводи апелянта в цій частині.

Згідно п. 7 розділу 1 Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Стосовно долучених пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 щодо знаходження ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та наявність відповідних ознак слід зазначити, що залучення даних осіб відбулося вже після зазначення поліцейського про необхідність залучення понятих (03 хв. 50 сек.). Проте, безпосереднього під час проходження огляду за допомогою «Драгер» дані особи присутні не були, відповідні обставини подій було повідомлено свідкам безпосередньо працівником поліції та надано для перегляд відео самого проходження. При цьому, згідно письмових пояснень ОСОБА_3 останній також засвідчив факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у медичному закладі, однак слід зазначити, що згідно пояснень наданих даним свідком безпосередньо в судовому засіданні у суді першої інстанції під присягою, він не був присутнім під час проходження особою відповідного огляду та лише ознайомився із відеозаписом подій, на якому в свою чергу дана відмова особи, яка притягується до відповідальності не вбачається. Свідок ОСОБА_4 в свою чергу повідомив, що не пам`ятає з-приводу відмови особи від проходження огляду у медичному закладі та, що його було зупинено на стадії перегляду відеозапису та складення протоколу. Дані обставини в свою чергу свідчать про відсутність в матеріалах справи підтвердження факту відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння у спеціалізованому медичному закладі, що свідчить про порушення працівниками поліції відповідного порядку проведення огляду на стан сп`яніння, визначеного відповідної Інструкцією.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (абз. 1 ст. 251 КУпАП).

Відповідно, враховуючи вищенаведені встановленні обставини справи, які в свою чергу не було взято до уваги судом першої інстанції під час вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що свідчить про неповноту здійснення встановлення та перевірки всіх обставин вчиненого правопорушення у розумінні відповідних положень ст. 278 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про часткове обґрунтування наведених доводів апелянта та наявність в даному випадку, з огляду на вищенаведене, підстав для застосування положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Таким чином, оскаржувана постанова Біляївського районного суду Одеської області від 07 листопада 2023 року на підставі ст. 293 КУпАП підлягає скасуванню та провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закриттю.

На підставі викладеного та керуючись 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 07 листопада 2023 року скасувати та провадження по справі закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк