Справа № 711/8720/24
Номер провадження 3/711/2727/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Олійник В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ,

до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси знаходяться адміністративні матеріали, яка надійшла з Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.184 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що будучи притягнутою до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.184 КУпАП, 31.10.2024 в 00 год. 05 хв. ОСОБА_1 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ухилилась від виконання покладених на неї батьківських обов`язків по догляду та вихованню відносно свого неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого остання вважалася безвісті зниклою, чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.184 КУпАП.

Особа стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , до початку судового засідання надала заяву, в якій просить суд проводити розгляд справи без її участі. Вину у вчиненні адміністративного праворушення визнає в повному обсязі та просить суд суворо не карати.

Дослідивши письмові матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина перша статті 184 КУпАП, передбачає відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно частини другої статті 184 КУпАП адміністративна відповідальність настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. №2402-III, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначено ст.150 Сімейного кодексу України від 10.01.2002 р. № 2947-III, відповідно до вимог якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України від 10.01.2002 р. № 2947-III - здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

З викладеного, можна зробити висновок, що об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, а об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає в діях, пов`язаних з ухиленням від виконання покладених на батьків обов`язків, передбачених вищезазначеними нормами.

Оцінюючи викладені докази, суд приходить до висновку, що останні узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин, вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, ставити їх під сумнів підстав немає, а факт вчиненого правопорушення знайшов своє підтвердження під час судового розгляду.

Враховуючи викладене вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, а саме: ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Її вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 143640; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 31.10.2024, заявою ОСОБА_3 від 19.11.2024.

Пом`якшуючою відповідальність правопорушниці обставиною суд враховує визнання вини та щире каяття.

Обтяжуючих відповідальність правопорушниці обставин не вбачається.

Враховуючи, той факт, що правопорушниця повторно протягом року ухилилася від виконання батьківських обов`язків стосовно свого неповнолітнього сина, характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь її вини, вважаю за необхідне застосувати до неї адміністративне стягнення у виді попередження, так як застосування до нього цього стягнення буде достатнім для її виховання в дусі додержання законів України.

На підставі ст.40-1 КУпАП підлягає стягненню на корить держави судовий збір відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись, ч.2 ст.184, ст.ст.279, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП та притягнути її до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Стягнути ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що дорівнює 605,6 грн.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на неї штрафу у передбачений законом строк, до неї може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст.308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м.Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В. М. Олійник