Справа № 750/8887/24 Головуючий у 1 інстанції Крапивний Б. В.
Провадження № 33/4823/750/24
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участю особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Ханова А.О. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного судового провадження (в режимі відеоконференції) справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника - адвоката Ханова А.О. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605,60 грн.

Як встановив суд, 16 червня 2024 року, о 05 год. 36 хв., ОСОБА_1 по Київському шосе, 3, в м. Чернігові, керував автомобілем «Kia Sorento», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився за допомогою приладу Drager Alkotest 6820, результат огляду - 1,33 проміле.

Не погодившись із рішенням суду, захисник - адвокат Ханов А.О. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну, необґрунтовану та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях його довірителя складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи. На думку апелянта, процедура проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння була порушена, оскільки він із результатом проведеного огляду не погодився та прохав пройти такий огляд повторно, але працівники поліції таку вимогу проігнорували. При цьому, зазначає, що огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» було проведено після спливу інтервалу обов`язкового калібрування. Окрім цього, акцентує увагу на тому, що акт огляду на стан сп`яніння та роздруківку приладу «Драгер» ОСОБА_1 не підписував, а тому вважає, що дані процесуальні документи було підроблено і останнього було безпідставно притягнуто до адмінвідповідальності.

Заслухавши пояснення захисника адвоката Ханова А.О. (в режимі відеоконференції) та пояснення ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, (далі - Інструкція) огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЄПР1 №101112 від 16.06.2024 року, ОСОБА_1 16 червня 2024 року, о 05 год. 36 хв., по Київському шосе, 3, в м. Чернігові, керував автомобілем Kia Sorento, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився за допомогою приладу Drager Alkotest 6820, результат огляду - 1,33 проміле (а.с.5).

Отже, даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Як убачається з інформації з роздруківки приладу Драгер «Аlcotest 6820», результат продування ОСОБА_1 зазначеного спеціального технічного приладу становить 1,33 проміле, де останній поставив свій підпис, що свідчить про його згоду, на той період часу, із даними результату проведеного огляду (а.с.7).

Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозаписи з нагрудних камер інспекторів патрульної поліції.

В матеріалах справи наявний диск з відеозаписами подій, які мали місце 16.06.2024 року, за участю ОСОБА_1 , зміст якого підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та висновки місцевого суду про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Із даних відеозаписів вбачається, що працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній погодився пройти такий саме на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», результат огляду 1,33 проміле та після продуття приладу він жодним чином не озвучив своєї незгоди щодо отриманого позитивного результату, а лише зазначив - «що для цього треба, щоб я просто поїхав», та у подальшому, на запитання працівника поліції чи згоден він з результатом огляду, останній відповів - «ну, що показало, то є» .

При цьому, водій декілька разів прохав працівників поліції вимкнути нагрудні відеокамери, на що поліцейські повідомляли про те, що ведеться безперервна відеофіксація.

ОСОБА_1 не наполягав на проведенні огляду у закладі охорони здоров`я, а тому у співробітників поліції не було жодних підстав пропонувати водієві проходити огляд на стан сп`яніння у найближчому медичному закладі, що повністю узгоджується із відповідними положеннями вищезазначеної Інструкції.

Слід зазначити і те, що ОСОБА_1 підписуючи протокол про адміністративне правопорушення не зазначив жодних заперечень щодо отриманих результатів огляду на стан сп`яніння, а також і вимоги про направлення його на огляд до медичної установи.

Окрім цього, водій ОСОБА_1 після оформлення адміністративних матеріалів та будучи незгодним з результатами огляду, самостійно медичний огляд не пройшов та медичний висновок не надав.

Апеляційний суд констатує, що ні ст. 266 КУпАП, ні Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ні Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду не передбачено можливості повторного проведення огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, у зв`язку з чим доводи апелянта, в цій частині, не є слушними.

Твердження апелянта про неналежно проведений огляд на стан виявлення алкогольного сп`яніння є безпідставними, оскільки такий проведений у спосіб та у порядок, визначений ст. 266 КУпАП та вище вказаною Інструкцією, на місці зупинки транспортного засобу, з використанням спеціального технічного засобу та із застосуванням технічного засобу відеозапису, про що вказано в протоколі про адміністративне правопорушення та результаті спеціального технічного засобу «Драгер», які містять підпис ОСОБА_1 , який зауважень до змісту процесуальних документів не мав, огляд відбувався із дотриманням усіх вимог чинного законодавства, тому результат такого огляду є допустимим доказом та не викликає у апеляційного суду жодного сумніву.

Доводи апелянта, що калібрування приладу «Drager Alcotest 6820», повинно здійснюватися кожні 6 місяців, є непереконливими, з огляду на таке.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01 січня 2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Згідно Міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, що затверджено Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747, міжповірочний інтервал вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, установлений 1 раз на рік.

З роздрукованого чеку приладу «Drager Alcotest 6820», за допомогою якого водій ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння, вбачається, що останнє калібрування приладу проводилось 03.10.2023 року, а огляд на стан сп`яніння проводився 16.06.2024 року, що свідчить про належне здійснення повірки та калібрування даного приладу.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що на час проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не ставив під сумнів законність походження приладу Драгер та не висував вимог щодо незгоди із результатами тестування.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного Інструкцією. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Інші твердження апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, при цьому, судом першої інстанції таким твердження вже було надано відповідну належну оцінку, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути встановленої Законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, його особи, ступеня вини та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Ханова А.О. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігові від 31 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач