Справа № 503/1577/24
Провадження №3/503/1361/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу поліцейської діяльності № 1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП,

встановив:

19 червня 2024 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 323291, згідно змісту якого 19.06.2024 року о 13.11 годині ОСОБА_1 , будучи 28.09.2023 року підданим адміністративному стягненню за вчинення 28.06.2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, керував транспортним засобом «ЗУБР» (мотоблок), без реєстраційного номера, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах з порожнини рота та почервоніння обличчя, при цьому від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку відмовився, у зв`язку з чим ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, про місце і час розгляду справи неодноразово своєчасно повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП, а саме в судове засідання призначене на 09.09.2024 року шляхом надіслання судових повісток про виклик як на його адресу, яка зазначена у змісті протоколу про адміністративне правопорушення Серії ААД № 323291 від 19.06.2024 року (а.с.2), який підписаний ОСОБА_1 без будь-яких заперечень щодо його змісту, зокрема щодо правильності зазначення адреси його проживання, а також на його адресу, яка зазначена у змісті постанов Тульчинського районного суду Вінницької області від 28.09.2023 року у справі № 148/1274/23 (а.с.9) та Кодимського районного суду Одеської області від 23.05.2024 року у справі № 503/1768/23, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення № 200 із судовою повісткою про виклик і відомості з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта» про результат надсилання рекомендованого поштового відправлення № 564 із судовою повісткою про виклик. Крім того, в минуле судове засідання , яке було призначене на 18.07.2024 року в рамках розгляду також інших справ у відношенні ОСОБА_1 № 503/874/24 за ч.1 ст. 1732 КУпАП і № 503/875/24 за ст. 185 КУпАП, суд здійснював виклик останнього шляхом застосування приводу відповідною постановою суду від 15.07.2024 року у справі № 503/875/24, але не була виконана з наданням суду рапорту від 18.07.2024 року, із змісту якого вбачається та обставина, що ОСОБА_1 був обізнаний із датою, часом і місцем проведення судового засідання, в яке мав з`явитися. Окрім того, в позаминуле судове засідання, яке було призначене на 10.07.2024 року в рамках розгляду також інших справ у відношенні ОСОБА_1 № 503/874/24 за ч.1 ст. 1732 КУпАП і № 503/875/24 за ст. 185 КУпАП, суд здійснював виклик останнього шляхом надіслання судової повістки про виклик на його адресу, яка зазначена в матеріалах згаданих справ, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення № 516 із судовою повісткою про виклик. Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило. Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. З аналізу постанови Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №0870/8014/12 вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За перелічених вище обставин суд вважає, що неявка ОСОБА_1 на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення останнього від участі в судовому засіданні з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції. У зв`язку з вище викладеним, суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справ в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.

Постановою Тульчинського районного суду Вінницької області від 28.09.2022 року у справі № 148/1274/23 (а.с.9-13), яка набрала законної сили 10.10.2023 року, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні 28.06.2023 року адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 ч.1, 173 та 185 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Окрім того, з публічних відомостей наявних у загальному доступі на офіційному веб-сайті судової влади України та в Єдиному державному реєстрі судових рішень судом встановлено, що постановою Кодимського районного суду Одеської області від 23.05.2024 року у справі № 503/1768/23, яка набрала законної сили 04.06.2024 року, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні 19.12.2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком три роки.

Згідно п.2.9(а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (надалі за текстом Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5. Правил, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У відповідності до положень ч.2-3 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

В свою чергу у відповідності до пунктів 6-7 розділу І та 2-3, 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими із використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно до пунктів 3-4, абзацу першого пункту 6 і пунктів 7-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу. Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до пунктів 4 і 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

19 червня 2024 року о 13 год. 11 хв. ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом мотоблоком «ЗУБР», без реєстраційного номера, по вул. Центральній в с. Івашків Кодимської ТГ, Подільського району Одеської області, був зупинений працівниками Національної поліції, про що в сукупності свідчить зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 323291 від 19.06.2024 року (а.с.2); рапорту інспектора СРПП ВПД №1 Подільського РУП Максима Янца від 19.06.2024 року (а.с.5); а також відеозапис «0000000__2143A.MP4» (проміжок часу запису 00:00:30-00:01:30), зробленим на нагрудну камеру поліцейського DSJ_0000000_000000, що був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення в порядку ч.2 ст. 266 КУпАП на DVD-R диску (а.с.7) і досліджений судом під час судового розгляду шляхом демонстрації, на якому зафіксовано рух транспортного засобу та його зупинку на вимогу поліції, яка подавалася за допомогою звукового сигналу, так і саме керування даним транспортним засобом ОСОБА_1 .

При цьому, згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 323291 від 19.06.2024 року (а.с.2) та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4), у водія ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння обличчя.

Згідно пункту 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (надалі за текстом Інструкція) ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Внаслідок чого ОСОБА_1 поліцейським спочатку було неодноразово запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатору «Драгер», а після цього також роз`яснено можливість, у разі відмови проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу, то пройти медичний огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, але ОСОБА_1 не виявив дійсного бажання проходити жоден із згаданих оглядів та своєю поведінкою із ваганнями фактично відмовився від проходження останніх, що зафіксовано на безперервному відеозаписі «0000000__2143A.MP4» (проміжок часу запису з 00:06:47-00:11:42).

Згідно ч.2 ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (надалі за текстом Закон) поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

При цьому, згідно пункту 9 ч.1 ст. 31 Закону, поліція може застосовувати такі превентивні заходи застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до пункту 1 ч.1 ст. 40 Закону передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, автоматичну фото і відеотехніки, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

У зв`язку з чим суд вважає, що безперервний відеозапис «0000000__2143A.MP4», зроблений на нагрудну камеру поліцейського DSJ_0000000_000000 та наявний на DVD-R диску (а.с.7), є належним, допустимим, достовірним і достатнім джерелом доказів з огляду на положення ст. 251, 266 КУпАП.

При цьому, відеозапис «0000000__2142A.MP4», зроблений на нагрудну камеру поліцейського DSJ_0000000_000000, що був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення в порядку ч.2 ст. 266 КУпАП на DVD-R диску (а.с.7) і досліджений судом під час судового розгляду шляхом демонстрації, не містить фіксації будь-яких обставин, що мають значення для вирішення даної справи.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають зокрема у стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

В свою чергу, ч.2 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Таким чином суд вважає, що в діянні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявні ознаки передбачені частиною першою ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

При цьому, з урахування вчинення 28.06.2023 року ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, зазначене вище діяння вчинене ОСОБА_1 19.06.2024 року є повторним вчиненням протягом року порушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та у зв`язку з цим за ознакою повторності підпадає під кваліфікацію за ч.2 ст. 130 КУпАП.

У зв`язку з вище викладеним суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб, який був затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та в подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022, від 06.02.2023 року № 58/2023, від 01.05.2023 року № 254/2023, від 26.07.2023 року № 451/2023, від 06.11.2023 року № 734/2023, від 05.02.2024 року № 49/2024 та від 06.05.2024 року № 271/2024, які в свою чергу були затверджені Законами України від 15.03.2022 року № 2119-IX, від 21.04.2022 року № 2212-IX, 22.05.2022 року № 2263-IX, 15.08.2022 року № 2500-IX, 16.11.2022 року № 2738-IX, 07.02.2023 року № 2915-ІХ, від 02.05.2023 року 3057-IX, від 27.07.2023 року № 3275-IX, від 08.11.2023 року № 3429-IX, від 06.02.2024 року № 3564-IX та від 08.05.2024 року № 3684-IX.

На час вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не мав права керування транспортними засобами, згідно відповідної довідки інспектора ДОП СП ВПД №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області (а.с.6), а відтак, згідно змісту ч.2 ст. 30 КУпАП та положень другого речення абзацу третього пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14, до нього не може бути застосовано обов`язкове додаткове адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Матеріали справи не містять в собі належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів тієї обставини, що транспортний засіб «ЗУБР» (мотоблок), який був засобом вчинення правопорушень, дійсно належить ОСОБА_1 , оскільки довідка інспектора САП Подільського РУП ГУНП в Одеській області від 05.07.2024 року (а.с.14) містить відповідні відомості з посиланням на дані протоколу про адміністративне правопорушення Серії ААД № 323291 від 19.06.2024 року (а.с.2), а в свою чергу зі змісту останнього і доданих до нього документів не вбачається того на підставі чого саме було зроблений в ньому запис про його належність саме ОСОБА_1 . Відтак, згідно змісту ч.2 ст. 30 КУпАП, до ОСОБА_1 не може бути застосовано додаткове адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, передбачене санкцією ч.2 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаючи обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, вчинення останнього в умовах надзвичайної обставини воєнного стану, суд вважає необхідним застосувати до порушника за вчинення даного адміністративного правопорушення безальтернативне основне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі передбаченому санкцією, а саме двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В свою чергу більш суворе основне адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту, передбачене санкцією за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, суд не вважає за необхідне застосовувати до ОСОБА_1 , за умов відсутності в матеріалах справи відомостей про стан його здоров`я, зокрема наявності або відсутності в нього інвалідності першої або другої груп. Внаслідок неявки ОСОБА_1 на судовий розгляд суд був позбавлений можливості встановити ці обставини в судовому засіданні.

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI передбачає, що ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 23-24, 27, 33-35, 401, 130 ч.2, 213, 221, 246, 251-252, 268, 280, 283-284 КУпАП, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, пунктом 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, суд

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д. В. Вороненко