Справа № 404/7558/24
Номер провадження 3/404/2716/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Галаган Олексій Валерійович, розглянувши матеріали справи стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер не встановлено, громадянку України, пенсіонеркою, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

До Кіровського районного суду міста Кіровограда від УПП в Кіровоградській області ДПП надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Кіровського районного суду міста Кіровограда справи, які надійшли з вказаними протоколами про адміністративне правопорушення об`єднані в одне провадження, на підставі ст. 36 КУпАП.

Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП:

- серії ВАД № 575253 від 19.08.2024 року: 19.08.2024 року близько 19-00 год. ОСОБА_1 перебуваючи, за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно своєї доньки ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, ображала нецензурною лайкою та погрожувала, чим завдала психологічних страждань;

- серії НОМЕР_1 від 19.08.2024 року: 19.08.2024 року 19-30 год. ОСОБА_1 перебуваючи, за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно чоловіка доньки ОСОБА_3 , тобто умисні дії, а саме ображала нецензурною лайкою, чим завдала психологічних страждань.

ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнала, про що надала до суду заперечення на протокол про адміністративне правопорушення. Зазначила, що між нею, її донькою ОСОБА_2 та її чоловіком відбулась сварка, яка пов`язана з протиправними діями саме потерпілих, які усіма можливими способами намагаються позбавити її права проживати у власній квартирі, погрожують їй поміщенням до лікарні у психоневрологічне відділення, не дають можливості вільно користуватися квартирою та вільно пересуватися по ній. Тому, останнє свідчить про протиправність дій саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Вважає, що між нею та потерпілими виникла суперечка, яка обумовлена спільним проживанням в одному приміщенні та підтверджує лише факт висловлювання своєї думки щодо припинення здійснювати їй перешкоди вільно користуватися своєю власністю, тому відсутні ознаки притаманні домашньому насильству, а у протоколі зазначені ознаки конфліктної ситуації між рідними з приводу проживання у спільному помешканні. Вона є власницею вказаної квартири. Через протиправні дії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вона звернулась до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовною заявою про визнання їх такими, що втратили право користування вказаним житлом, шляхом виселення із квартири та передачею ключів від квартири, справа перебуває на розгляді. Це може бути підставою для вчинення провокаційних дій з боку потерпілих. З приводу пояснень потерпілих наданих до суду зазначила, що зі слів доньки вона самостійно відімкнула двері, однак зі слів ОСОБА_3 саме він відімкнув двері. Таким чином, можна стверджувати, що двері дійсно були зачинені із середини, а вона не могла потрапити до власного помешкання, що свідчить про вчинення домашнього насилля з боку ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відносно неї, оскільки потерпілі навмисно не надавали доступу до квартири. Надані пояснення потерпілих не відповідають дійсності та не підтверджують факт домашнього насилля з її боку, оскільки сам лише факт наявності між учасниками справи сварки не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП. Крім того, поліцейським під час складання протоколу не було залучено свідків, а тому підтвердити факт вчинення домашнього насилля можуть лише двоє зацікавлених осіб, які є потерпілими у справі. Крім того, матеріали справи не містять жодних доказів у вигляді відеоматеріалів чи пояснень свідків, що беззаперечно вказують на зазначені у протоколі дії, факт використання нецензурної лайки та погроз не доведено. Окрім того, під час складання протоколів про адміністративне правопорушення працівником поліції не було жодним чином досліджено той факт, що очевидцем події був онук ОСОБА_1 ОСОБА_4 , проте у нього не було відібрано жодних пояснень та не долучено до матеріалів справи. Поліцейськими не було вжито жодних дій спрямованих на встановлення того, чи мало місце вчинення домашнього насильства по відношенню до потерпілих взагалі, чи відбувся спровокований самими потерпілими конфлікт, що не є об`єктивною стороною даного правопорушення. За таких обставин, вважає, що справа не містить жодних достатніх, достовірних, належних доказів, що свідчить про вчинення нею протиправних дій, які кваліфікуються за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Сам по собі протокол не може бути єдиним доказом для притягнення особи до відповідальності.

Дослідивши письмові матеріали справи, вважаю не доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, а її дії такими, що не підпадають під ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, вчинені особою за одне з вище перелічених порушень.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Зокрема, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Розгляд справи проводиться за принципом диспозитивності. Зміст наданих до суду протоколів про адміністративні правопорушення зводиться до того:

- серії ВАД № 081820 від 18.07.2024 року: 18.07.2024 року близько 20-00 год. ОСОБА_5 перебуваючи, за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила відносно своєї сестри ОСОБА_6 домашнє насильство, а саме психологічного характеру, виражалось в образах потерпілої нецензурною лайкою, чим могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_6 ;

- серії НОМЕР_2 від 19.08.2024 року: 19.08.2024 року близько 19-00 год. ОСОБА_1 перебуваючи, за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно своєї доньки ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, ображала нецензурною лайкою та погрожувала, чим завдала психологічних страждань;

- серії НОМЕР_1 від 19.08.2024 року: 19.08.2024 року 19-30 год. ОСОБА_1 перебуваючи, за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно чоловіка доньки ОСОБА_3 , тобто умисні дії, а саме ображала нецензурною лайкою, чим завдала психологічних страждань.

На підтвердження фактів зазначених у протоколах про адміністративні правопорушення до суду надано:

по подіям, що відбулися 19.08.2024 року близько 19-00 год.:

- письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 , яка вказала, що 19.08.2024 року близько 19-00 год. її матір ОСОБА_1 прийшла додому, та з її слів не змогла відкрити вхідні двері, тому що вони були зачинені з середини. Коли почувши це, її чоловік хотів допомогти, але вона все ж таки сама їх відкрила. Зайшовши до квартири ОСОБА_1 кинулася на нього з нецензурними словами, погрозами його життю. В цей час вона знаходилася в сусідній кімнаті та почувши крики вибігла до них у прихожу. Побачивши її ОСОБА_1 почала погрожувати і їй, кидатися з кулаками. Потім прийшов її неповнолітній син, остання почала кидатися і ображати його. Вони відчули справжній тиск і негатив від ОСОБА_1 ;

- форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

по подіям, що відбулися 19.08.2024 року близько 19-30 год.:

- письмові пояснення потерпілого ОСОБА_3 , який вказав, що 19.08.2024 року близько 19-30 год. він перебував на кухні, де проживає разом з дружиною ОСОБА_2 та сином ОСОБА_7 , почувши клацання замка, підійшов до дверей, щоб відкрити бо вони були закриті на нижній замок, а ОСОБА_7 не може їх відкрити. Відчинивши двері, то це був не ОСОБА_7 , а була теща ОСОБА_1 , яка відразу кинулася на нього з криками, що він п`яний, та почала обзивати непристойними словами, на що він відвернувся та пішов курити на балкон;

- форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

Відтак, з матеріалів справи встановлено, що доказів того, що саме ОСОБА_1 своїми одноособовими діями впливала на психіку заявників та, що від цих дій була завдана чи могла бути завдана шкода їх фізичному чи психічному здоров`ю матеріали справи не містять. Письмові докази, а саме пояснення надані до суду суперечать один одному. Суперечності між фактами викладеними в письмових поясненнях потерпілих та поясненнях самої ОСОБА_1 не усунуті, за таких обставин, суд позбавлений можливості з`ясувати, за яких підстав відбувся конфлікт.

Як вбачається з матеріалів справи, в сім`ї виникла конфліктна ситуація з приводу проживання у спільному помешканні, але завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілих чи можливість завдання такої шкоди будь-якими доказами не доведено, відтак у розумінні до вимог п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» матеріали справи не містять доказів на підтвердження ознак психологічного насильства вчиненого саме з метою навмисного спричинення емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, якими могла завдаватись або завдана шкода психічному здоров`ю.

Інших належних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, зокрема, пояснень свідків, документів та матеріалів, що містять інформацію про правопорушення до суду не надано, до матеріалів справи не долучено.

Таким чином, під час судового розгляду справи не знайшло свого підтвердження належними та достовірними доказами те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За викладених обставин, вважаю вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 173-2, 245, 247, 277, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КуПАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови, - без змін, чи зміні постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда О. В. Галаган