провадження № 3/361/4968/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2024 м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сіренко Н.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працює доцентом кафедри Міжрегіональної академії управління персоналом,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №149756 від 13.10.2024, водій ОСОБА_1 13.10.2024 о 15 год. 15 хв., по трасі М01 Чернігів-Київ 42 км., керувала ТЗ - MAZDA CX-5 д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння з ознаками алкогольного сп`яніння а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. У встановленому законом порядку пройшла огляд на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 ARHK-0130, результат огляду позитивний 0.30%о. З результатами огляду ОСОБА_1 не згодна. Пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а саме: КНП ББКЛ категорично відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнала та повідомила, що після зупинки працівники поліції запропонували їй пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що ОСОБА_2 погодилась, перед самим оглядом працівник поліції розпилив в салоні автомобіля (в якому проводився огляд) антисептик, тому вона після проходження огляду категорично заперечила його результат 0.30%о, при цьому не відмовлялася пройти огляд в лікарні, однак працівник поліції повідомив, що на неї вже склали матеріали і що вона має право пройти огляд самостійно та надати його до суду, що вона і зробила.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Івченко Д.Ю. зазначив, що протокол складений з порушенням вимог законодавства, вказані в протоколі ознаки сп`яніння не відповідають тим які були вказані працівником поліції після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , тому огляд проведено без належних правових підстав. Із відеозапису вбачається, що перед проведенням огляду працівник поліції розпилив в салоні автомобіля антисептик, чим грубо порушив як вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв ТЗ ознак алкогольного чи іншого сп`яніння №1452/735 (згідно якої огляд проводиться з дотриманням Інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу), та і вимоги Керівництва з експлуатації Drager Alcotest 6820, з п. 3.1. розділу 3 якого вбачається, що однією з умов використання приладу є те, що навколишнє повітря не повинне містити пари алкоголю і розчинників (дезінфікуючих засобів). Після незгоди ОСОБА_1 з результатом огляду працівники поліції запропонували їй проїхати в медичний заклад, на що ОСОБА_1 погодилася, і навіть просила проїхати до медичного закладу, на що поліцейський відмовив, посилаючись на те, що вже складений протокол, хоча протокол був складений лише через 20 хвилин після цього. Ці обставини підтверджуються відеозаписом з боді камери поліцейського, тому зазначення в протоколі про категоричну відмову ОСОБА_1 від проходження огляду в закладі охорони здоров`я не відповідає дійсності. Просить закрити провадження у даній справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд, заслухавши учасників, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та оглянувши відеозапис на диску, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою адміністративну відповідальність.

Суд звертає увагу, що оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та долучення доказів на підтвердження висунутого обвинувачення, належить до компетенції та обов`язку уповноваженої посадової особи, яка склала протокол, та яка висуває обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, а постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Суд зважає, що протокол про адміністративне правопорушення, хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, та інформація, яка в нього вноситься, повинна ґрунтуватися на первинних доказах, проте у цій справі такі докази відсутні.

Судом досліджено долучений до матеріалів справи відеозапис, на якому зафіксовано зупинку працівниками поліції автомобіля MAZDA CX-5 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , повідомляють причину зупинки, запитують у водія чому очі червоні, пропонують пройти огляд, на стан алкогольного сп`яніння, на що погоджується, результат огляду - позитивний 0.30 %о, з даним результатом водій ОСОБА_1 категорично не згодна, проходити огляд в медичному закладі погодилась, однак після телефонної розмови ОСОБА_1 , хвилюючись за автомобіль, відмовляється проїхати в медичний заклад, після чого працівник поліції роз`яснює, що буде складено протокол за відмову від огляду на стан сп`яніння, через декілька хвилин ОСОБА_1 питає, до якої лікарні треба їхати на огляд, на що поліцейський повідомив, що вже складені матеріали, тому в лікарню її ніхто не повезе (час 15:44:38), на прохання ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для огляду поліцейський відмовив, вказавши, що матеріали вже складені, водночас як із відеозапису, так і з наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №149756 вбачається, що протокол складено 13.10.2024 о 16:05:10 годині.

Таким чином, з відеозапису не вбачається факту категоричної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, як про це зазначено в протоколі серії ЕПР1 №149756 від 13.10.2024, а інспектор поліції, який складав протокол, в порушення положень ч. 3 ст. 266 КУпАП, після незгоди водія з результатами огляду з використанням спеціальних технічних засобів, не забезпечив проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, який проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та вказаної Інструкції, вважається недійсним.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі № 1-135/2018 (5846/17) зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово наголошував на тому, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. При цьому суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підсумовуючи викладене, враховуючи наявні докази по справі, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №149756 від 13.10.2024 не підтверджені достатніми, вагомими та беззаперечними доказами по справі, які б свідчили про наявність події, а в діях ОСОБА_1 - складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому, оцінивши надані суду докази, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 130, 247, 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя Н. С. Сіренко