Справа № 283/2049/24
провадження №3/283/1130/2024
П О С Т А Н О В А
13 вересня 2024 року суддя Малинського районного суду Житомирської області Ярмоленко Володимир Вікторович, розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції №1 Коростенського РУП ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого в ПрАТ «Вайдманн», РНОКПП НОМЕР_1
за ст.173-2 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 111674 від 15.08.2024, 29 липня 2024 року близько 16 год 00 хв ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , а саме: словесно ображав та погрожував, чим міг завдав шкоду її психічному здоров`ю.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, заперечив відносно обставин, викладених у протоколі. Пояснив, що того дня дійсно мала місце розмова з дружиною в м. Малині по вул. Володимирська. Говорили вони тихо. Дружина позбавляє можливості бачити сина та заблокувала в телефоні його номер. До матеріалів справи долучив письмові заперечення відносно протоколу.
Представник ОСОБА_1 адвокат Реус Д.С., який діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги серії АМ № 1098900 від 02.09.2024, зазначив, що починаючи з червня 2024 року між сторонами виникали постійні конфлікти щодо виховання дитини, а тому ОСОБА_1 був вимушений змінити своє місце проживання. Після припинення спільного проживання ОСОБА_1 за погодженням з ОСОБА_2 почав надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Однак, дружина не погодившись з розміром такої допомоги звернулася з позовом до суду. 12.08.2024 Малинським районним судом Житомирської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі частини від його заробітку.
Представник звернув увагу, що до постановлення вказаного рішення суду, ОСОБА_1 в добровільному порядку сплачував допомогу в більшому розмірі. А тому, між сторонами виник спір щодо сплати аліментів та участі батька у житті сина.
Адвокат Реус Д.С. зазначив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП не доведена, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, просив суд провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 29.07.2024 батько ОСОБА_4 автомобілем привіз її з дитиною додому на АДРЕСА_2 . В цей час до них під`їхав ОСОБА_1 , вискочив з автомобіля та почав погрожувати їй, що забере сина. Все відбулося дуже швидко, а тому вона ніяк не встигла відреагувати. Дана поведінка її чоловіка носить систематичний характер та призводить до погіршення її емоційного стану.
Допитаний в судовому засідання як свідок ОСОБА_4 пояснив, що він привіз свою доньку ОСОБА_2 з онуком до них додому. В цей час під`їхав ОСОБА_1 , вийшов з автомобіля і почав погрожувати, що всіх постріляє, що вони у всьому винні, при цьому поруч сторонніх осіб не було. Дочка ОСОБА_2 була дуже налякана та плакала.
Дослідивши подані до суду матеріали, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступних висновків.
В силу ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство в сім`ї - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Винність правопорушника підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 15.08.2024, письмовою заявою ОСОБА_2 від 30.07.2024.
Вище наведені докази на переконання суду є належними, допустимими та достовірними. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, ОСОБА_5 суду не надано.
Суд відхиляє твердження ОСОБА_1 та його представника щодо відсутності вини, як підстави для закриття провадження по справі, оскільки беззаперечні об`єктивні протиправні дії ОСОБА_1 , що полягали в образах та погрозах, заподіяли негативні наслідки для потерпілої, яка сприйняла їх з страхом.
Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення під час судового розгляду справи не виявлено.
Вивчивши матеріали справи в їх сукупності та давши їм оцінку, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та вважає за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у межах санкції статті у виді штрафу.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути 605,60 грн. судового збору.
Керуючись ст. 173-2 ч. 1, 221, 283, 284 ч.1 п.1, 285, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок.
Штраф належить стягнути на наступний рахунок:
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Судовий збір належить стягнути на наступний рахунок:
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, в установу банку України не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення копії постанови суду, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу та судового збору у вказаний термін, постанова буде направлена до органу державної виконавчої служби для організації примусового виконання в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у випадку примусового виконання даної постанови, з правопорушника підлягає стягненню штраф, визначений даною постановою, у подвійному розмірі.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд Житомирської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту її винесення.

Суддя