Справа № 148/769/24
Провадження №3/148/412/24

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Штифурко Л.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , працюючого барменом арт-кафе «Пікассо», за ч. 1 ст. 180-1 КУпАП,

постановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22.03.2024 серії ВАД № 032184 22.03.2024 о 22:10 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без супроводу батьків перебував арт-кафе «Пікассо», що за адресою: м. Тульчин, вул. М.Леонтовича, 55-Б. ОСОБА_1 , відповідальна особа вказаного арт-кафе «Пікассо», порушив порядок перебування малолітніх дітей в закладах, в яких проводиться діяльність у сфері розваг.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 180-1 КУпАП не визнав. Суду пояснив, що він працює барменом арт-кафе «Пікассо» та не є власником даного кафе. В закладі постійно вживаються заходи для того, щоб після 22.00 год. не перебувало неповнолітніх дітей.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, а також усі докази, наявні у матеріалах справи, доходжу наступних висновків.

У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Одночасно сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи, в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

В силу ч. 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною першою ст. 180-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення встановленого законом порядку перебування дітей у закладах, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладах громадського харчування.

Отже, диспозиція даної статті є бланкетною, тобто нормою, яка не лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак, відсилає до інших галузей права. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Із санкції вказаної норми закону слідує, що субєктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 180-1КУпАП, можуть бути посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, громадяни-власники підприємств чи уповноважені ними особи, громадяни- субєкти підприємницької діяльності.

За таких обставин, у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1

ст.180-1 КУпАП мають відображатися чіткі вказівки про порушення особою (субєктом), яка притягується до адміністративної відповідальності, закону, що регулює встановлений законом порядок перебування дітей у закладах, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладах громадського харчування.

Формулювання суті правопорушення має містити чітке посилання на нормативний акт і повинно містити відомості про вчинене правопорушення згідно з диспозицією ч. 1 ст. 180-1 КУпАП з конкретизацією суті правопорушення у відповідності до вказаного нормативно-правового акту та відомостей на підтвердження того, що особа, яка притягається до відповідальності, є субєктом такого правопорушення.

В обґрунтування вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1

ст. 180-1 КУпАП, до матеріалів справи додано: протокол про адміністративне правопорушення від 22.03.2024 серії ВАД № 032184, у якому зазначено, що ОСОБА_1 працює барменом арт-кафе «Пікассо» та є відповідальною особою даного арт-кафе (а.с. 2); письмові пояснення ОСОБА_1 від 22.03.2024 (а.с. 3), письмові пояснення

ОСОБА_2 від 22.03.2024 (а.с. 4).

Однак в протоколі про адміністративне правопорушення від 22.03.2024 серії ВАД

№ 032184 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 180-1 КУпАП відсутнє посилання на конкретний нормативно-правовий акт, що регулює встановлений законом порядок перебування дітей у закладах, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладах громадського харчування.

Крім того, жодних належних та допустимих доказів, які б свідчити про те, що ОСОБА_1 є субєктом вказаного правопорушення, зокрема, є уповноваженою власником арт-кафе "Пікассо" особою (наказів, розпоряджень), матеріали справи не містять. Так само, як не містять вони даних про те, до якої форми власності відноситься арт-кафе "Пікассо", хто є його власником, документів про те, яку посаду займає ОСОБА_1 у даному закладі.

А тому констатація факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передаченого ч. 1 ст. 180-1 КУпАП, в протоколі є припущенням, яке на доказах не грунтується.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Крім того, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення. Крім того, винуватість у скоєнні такого правопорушення особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою у ст. 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, та "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінивши всі докази, надані суду в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 180-1 КУпАП, доходжу висновку про недоведеність перед судом поза розумним сумнівом, що він є субєктом даного правопорушення та наявності в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене провадження у даній справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з недоведеністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст. 7, ч.1 ст. 180-1, п.1 ч.1 ст. 247, ст. 251, ст.252, п.3 ч.1. ст. 284 суддя,-

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 180-1 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.А.Штифурко