Справа №461/3074/24
Провадження №3/461/1365/24
П О С Т А Н О В А

30 квітня 2024 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю представника митного органу Сліпенка С.В., захисника особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Львівської митниці Державної митної служби про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - NAPOLI, ITALIA, місце проживання - АДРЕСА_1 Паспорт НОМЕР_1 від 26.04.2016, виданий MINISTRO AFFARI ESTERIE E COOPERAZIONE INTERNAZIONALE,

за ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України,

встановив:

11.04.2024 року на розгляд до Галицького районного суду міста Львова надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України з підстав, вказаних у протоколі про порушення митних правил.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, приходжу до висновку, що даний протокол разом з додатками підлягає поверненню митному органу для проведення додаткової перевірки з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст протоколу повинен відповідати вимогам, викладеним у статті 256 КУпАП.

Відповідно до ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно положень ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право, серед іншого, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

Згідно ст. 508 МК України, у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи.

До процесуальних дій належать:

1) складення протоколу про порушення митних правил;

2) опитування осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, свідків, інших осіб;

3) витребування документів, необхідних для провадження у справі про порушення митних правил, або належним чином завірених їх копій чи витягів з них;

4) тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, та документів на них;

5) митне обстеження;

6) пред`явлення товарів, транспортних засобів і документів для впізнання;

7) експертиза;

8) взяття проб та зразків для проведення дослідження (аналізу, експертизи).

Під час проведення процесуальних дій, зазначених у пунктах 2, 4-6, 8 частини другої цієї статті, складаються протоколи, форми яких встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак, Суд повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Відповідно до ст.488 МКУ, провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Згідно статті 497 МК України, у провадженні у справах про порушення митних правил беруть участь:

1) особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил;

2) власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи);

3) представники осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та заінтересованих осіб (законні представники, представники, які діють на підставі довіреності, доручення);

4) захисники;

5) представники митних органів;

6) свідки;

7) експерти;

8) перекладачі;

9) поняті.

Стаття 498 встановлює, що особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у митному органі або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у митному органі та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови митного органу, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Згідно статті 510 МК України, посадова особа митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, може витребувати документи, необхідні для розгляду справи, у тому числі матеріали фото- і кінозйомки, звуко- і відеозапису, інформаційних баз та банків даних, а також інші носії інформації. Особа, якій адресовано вимогу про подання документів, зобов`язана не пізніш як у п`ятиденний строк надіслати їх посадовій особі митного органу, яка вимагає подати документи.

Відповідно до положень ст.494 МК України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Протокол про порушення митних правил повинен містити такі дані:

1) дату і місце його складення;

2) посаду, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол;

3) необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено;

4) місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил;

5) посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення;

6) прізвища та адреси свідків, якщо вони є;

7) відомості щодо товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу;

8) інші необхідні для вирішення справи відомості.

Протокол підписується посадовою особою, яка його склала. Якщо при складенні протоколу була присутня особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, протокол підписується і цією особою, а за наявності свідків - і свідками.

Якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, відмовляється підписати протокол, до протоколу вноситься відповідний запис. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, має право дати пояснення та висловити зауваження щодо змісту протоколу, а також письмово викласти мотиви своєї відмови від підписання протоколу. Власноручно викладені цією особою пояснення додаються до протоколу, про що до протоколу вноситься відповідний запис із зазначенням кількості аркушів, на яких подано такі пояснення.

У разі складення протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, роз`яснюються її права, передбачені статтею 498 цього Кодексу, та повідомляється про можливість припинення провадження у справі про порушення митних правил шляхом компромісу, про що до протоколу вноситься відмітка, яка підписується цією особою.

У разі потреби в протоколі зазначаються також місце, дата і час розгляду справи про порушення митних правил.

Протокол складається у двох примірниках, один з яких вручається під розписку особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

У разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, одержати примірник протоколу до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою митного органу, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого зазначений примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою (місце проживання або фактичного перебування).

Якщо при складенні протоколу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не була присутня, до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою митного органу, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого один примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою (місце проживання або фактичного перебування).

Протокол вважається врученим у тому числі у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою або місце проживання чи фактичного перебування, повідомлене такою особою, є недостовірним.

Згідно статті 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 527 МК України встановлює, що у справі про порушення митних правил митний орган або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов:

1) про проведення додаткової перевірки;

2) про накладення адміністративного стягнення;

3) про закриття провадження у справі.

У постанові про проведення додаткової перевірки зазначаються конкретні суб`єкти, завдання та строки перевірки. Ці дії не повинні порушувати права громадянина, шкодити господарській діяльності юридичної особи.

У відповідності до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Положеннями п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Аналіз наведених вище положень свідчить про наступне:

- орган уповноважений на розгляд протоколу про адміністративне правопорушення (в даному випадку суддя) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи належить до його компетенції розгляд даної справи, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

- протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності;

- особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право, серед іншого, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, користуватися послугами перекладача. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи;

- завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону;

- у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи. До процесуальних дій належать, серед іншого, складення протоколу про порушення митних правил та витребування документів, необхідних для провадження у справі про порушення митних правил, або належним чином завірених їх копій чи витягів з них;

- протокол підписується посадовою особою митного органу, яка його склала. Якщо при складенні протоколу була присутня особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, протокол підписується і цією особою, а за наявності свідків - і свідками. Якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, відмовляється підписати протокол, до протоколу вноситься відповідний запис. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, має право користуватися послугами перекладача, дати пояснення та висловити зауваження щодо змісту протоколу, а також письмово викласти мотиви своєї відмови від підписання протоколу. У разі складення протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, роз`яснюються її права, передбачені статтею 498 цього Кодексу, та повідомляється про можливість припинення провадження у справі про порушення митних правил шляхом компромісу, про що до протоколу вноситься відмітка, яка підписується цією особою;

- протокол вважається врученим у тому числі у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою або місце проживання чи фактичного перебування, повідомлене такою особою, є недостовірним.

Таким чином, саме на митний орган покладено обов`язок складання протоколу, його скерування чи вручення особі щодо якої він складений, а також роз`яснення прав такій особі. Від виконання наведеного обов`язку митним органом напряму залежить можливість реалізації особою щодо якої складено протокол її прав наведених вище, зокрема права на захист.

З протоколу та долучених до нього матеріалів встановлено, що ОСОБА_2 є громадянином Республіки Італія.

Також, у протоколі наведено, що ОСОБА_2 не потребує послуг перекладача.

У судовому засіданні захисник заявила про те ОСОБА_2 не володіє українською мовою та йому не було відомо та не роз`яснено права, зміст протоколу про порушення митних правил, що свідчить про очевидне порушення його прав, зокрема позбавлення права надати пояснення та зрозумілою мовою бути повідомленим про характер пред`явленого звинувачення (суть інкримінованого правопорушення).

Відповідно до ст. 26 Конституції України, іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

За ч. 2 ст. 492 МКУ, особи, які беруть участь у провадженні у справі про порушення митних правил і не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, давати пояснення, подавати клопотання рідною мовою, а також користуватися послугами перекладача.

Згідно ч. 1 ст. 498 МКУ, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у митному органі або суді мають право, серед іншого, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача.

Таким чином, сторона захисту стверджує, що ОСОБА_2 не володіє державною мовою, не обізнаний із змістом протоколу, йому не роз`яснено процесуальних прав та не залучено перекладача.

Наведене, свідчить про наявність ознак порушення права на захист митним органом під час провадження, адже не роз`яснення прав та змісту протоколу (суті правопорушення), ненадання можливості ОСОБА_2 (Salvatore) надати свої пояснення, висловити свої доводи, міркування та заперечення, позбавляє особу можливості реалізувати права закріплені як у Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так і у Митному кодексі.

При цьому, процесуальний закон покладає саме на митний орган обов`язок ознайомлення особи з процесуальними правами під час складання протоколу та надання можливості особі реалізувати свої права на цій стадії провадження.

Разом з тим, зважаючи на наведені вище обставини, неможливо не відзначити, що ОСОБА_2 , згідно повідомлення його захисника, готовий сприяти у з`ясуванні обставин справи. Натомість, за твердженням сторони захисту, митний орган не надав і не забезпечив можливості ОСОБА_2 ) принаймні надати належні пояснення та скористатися допомогою перекладача.

За таких обставин, з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права на захист, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог Закону щодо своєчасного, всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності із законом, вважаю за необхідне повернути протокол та долучені до нього матеріали до Львівської митниці Державної митної служби України для проведення додаткової перевірки в частині дотримання митним органом процедури складання протоколу та забезпечення реалізації процесуальних прав особи відносно якої такий протокол складено.

Під час проведення перевірки митному органу слід також врахувати доводи наведені захисником та ОСОБА_2 ) у документах, клопотаннях та заявах поданих суду.

Водночас, вважаю за необхідне звернути увагу уповноваженої на проведення додаткової перевірки особи на дотримання розумних строків провадження у справі, а також довести до її відома те, що захисник не заперечила проти скерування їй усіх документів під час перевірки задля оперативного оповіщення ОСОБА_2 (Salvatore).

На підставі наведеного вище, керуючись ст.ст. 256, 278 КУпАП, ст. 527 МК України,

постановив:

матеріали адміністративної справи про притягнення до відповідальності за порушення митних правил ОСОБА_2 ) за ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України повернути до Львівської митниці Державної митної служби України для проведення додаткової перевірки.

Встановити строк виконання перевірки до 01.07.2023 року.

Під час проведення додаткової перевірки зобов`язати Львівську митницю Державної митної служби (її уповноважених на здійснення провадження та перевірок у адміністративних справах про порушення митних правил службових осіб):

- перевірити чи роз`яснено ОСОБА_2 під час складання протоколу його права зрозумілою для нього мовою;

- залучити до участі у справі перекладача та здійснити переклад протоколу про порушення митних правил щодо ОСОБА_2 , який скерувати останньому;

- роз`яснити ОСОБА_2 ) його права, передбачені статтею 498 цього Кодексу, та повідомити про можливість припинення провадження у справі про порушення митних правил шляхом компромісу, у разі наявності на це підстав;

- забезпечити ОСОБА_2 ) можливість надати пояснення та подавати клопотання рідною мовою, а також користуватися послугами перекладача, тобто дотриматись процедури опитування особи, яка притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил;

- надати суду докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 ) під час складання протоколу роз`яснено права та він не заявляв клопотання про залучення перекладача (за наявності).

Постанова остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя В.В. Стрельбицький