Справа № 154/846/24 Провадження №33/802/336/24 Головуючий у 1 інстанції:Каліщук А. А.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2024 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Омелянюка М.В, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 03 квітня 2024 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначено йому стягнення у виді штрафу 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Так ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 27.02.2024 о 00 годин 52 хвилини в м. Володимирі на вул. Устилузькій керував транспортним засобом марки «ВАЗ» н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою. Вказує, що огляду на стан наркотичного сп`яніння проведено з порушеннями, оскільки його проводив некваліфікований медичний працівник, а також у нього не взято аналіз крові для визначення наявності в ній наркотичних речовин. На переконання апелянта, судом першої інстанції без належної повноти було досліджено наявні в матеріалах справи докази, зокрема, відеозапис з бодікамер працівників поліції. Вважає, що в працівників поліції були відсутні підстави для проведення його огляду на алкогольне та наркотичне сп`яніння. У зв`язку з вказаним, апелянт просить оскаржувану постанову судді скасувати.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримували апеляційну скаргу і просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.

Не зважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його винність повністю підтверджується встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами вчинення адміністративного правопорушення та зібраними у відповідності з нормами КУпАП у справі такими доказами.

Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №061948 від 22.02.2024, в якому викладена суть правопорушення, що інкримінується особі та який підписаний ним (а.с.1); відеозаписами із місця події, на яких зафіксовано поведінку ОСОБА_1 та проходження ним огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння (а.с.7); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зафіксовано, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (а.с.4).

Суд обґрунтовано визнав належними та допустимими ці докази, оскільки ними доводиться вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке полягає керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. Наведені докази узгоджуються між собою, та в своїй сукупності дають можливість чітко відтворити обставини події, які були на момент вчинення правопорушення.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ» н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння (а.с.1).

Факт керування транспортним засобом у час, місці вказаними в протоколі ОСОБА_1 не оспорює.

Положення ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції) визначають, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу (наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло , сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови , почервоніння обличчя або неприродна блідість), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Як вбачається з відеозапису, наявного в матеріалах справи, працівники поліції зупинили транспортний засіб під керування ОСОБА_1 під час дії комендантської години. Під час з`ясування працівниками поліції причин перебування ОСОБА_1 у комендантську годину на вулиці, першими було виявлено у останнього ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим водію було запропоновано пройти відповідний огляд в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 погодився проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак протягом тривалого часу вказував про необхідність пройти ним освідування на стан алкогольного сп`яніння. У зв`язку з вказаним, працівниками поліції ОСОБА_1 надано Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та йому роз`яснено, що будь-яких ознак алкогольного сп`яніння у нього не вбачають, однак в них є підозра щодо керування ним транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. Після попередження працівниками поліції ОСОБА_1 про складання щодо нього адміністративних матеріалів за відмову від проходження від огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку та вручення йому направлення на вказаний огляд, останній погодився проїхати в медичний заклад. В КП «Володимирське ТМО» після здачі ОСОБА_1 аналізу сечі, працівником медичного закладу, а саме лікарем-терапевтом було проведено тест на визначення наявності у водія наркотичних речовин в організмі. Так лікара-терапевт приніс герметично запаковану тест-смужку, котру розпакував при ОСОБА_1 . Результат тесту виявився позитивним на амфетамін. ОСОБА_1 будь-яких вимог щодо необхідності забору крові та вживання ним лікарських засобів не висловлював. В подальшому відеозаписом зафіксовано складання працівниками поліції матеріалів про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.7).

Таким чином, даним відеозаписом спростовуються твердження апеляційної скарги щодо висловлювання ОСОБА_1 бажання здати аналіз крові для визначення наявності в ній наркотичних речовин, а також щодо відсутні підстави для проведення його огляду на наркотичне сп`яніння.

Наявний в матеріалах справи відеозапис події відповідає вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Так вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки ним зафіксовані реальні дані, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбулися, не можуть бути спростовані та мають істотне значення для розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції не вбачає порушень вимог ст.266 КУпАП при проведені огляду водія ОСОБА_1 на визначення стану наркотичного сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення, які могли б стати безумовною підставою для скасування судового рішення.

Незгода апелянта з оцінкою місцевим судом доказів у даній справі не може бути достатньою та обґрунтованою підставою для визнання їх недопустимими, а є лише способом захисту і намаганням спростувати ті докази, які об`єктивно вказують на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Всупереч доводам апеляційної скарги, судом першої інстанції взято до уваги та надано належну оцінку всім доказам, які містяться в матеріалах справи, здобутим у відповідності до вимог закону та які є достатніми для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення поза розумним сумнівом.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Враховуючи вказане вище, підстави для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 03 квітня 2024 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов