Справа № 354/1810/24
Провадження № 3/354/1457/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2024 року м.Яремче

Суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Остап`юк М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків Суду не надано,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статті ч.2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

22 червня 2024 приблизно о 08 год 05 хв був виявлений на залізничному вокзалі АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчинив спробу незаконного перетину державного кордону в складі групи осіб спільно з ОСОБА_2 , шляхом епірування туристичними маршрутами та подальшого незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію поза пунктом пропуску на напрямку н.п. Явірник (Україна) н.п. Русь Поляна (Румунія), чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України».

У судове засідання ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату та час судових засідань, в тому числі отриманням повістки особисто та розміщенням судової повістки на сайті судової влади України, не з`явився. Своїм правом на подачу суду письмових пояснень, заперечень не скористався, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

У зв`язку із відсутністю підтверджуючих доказів про поважність неявки до суду, а також зважаючи на обмеженість строків розгляду справ про адміністративні правопорушення, Суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності ОСОБА_1 на основі наявних у матеріалах справи доказів.

Представник уповноваженої особи Державної прикордонної служби України Н. Лис у письмових поясненнях зазначив, що працівники Державної прикордонної служби України здійснюють свої повноваження у відповідності до Конституції України та Законів України "Про Державну прикордонну службу України" та «Про державний кордон України», а також спеціальних нормативно-правових актів, зокрема тих, якій прийняті для посилення охорони державного кордону у зв`язку із воєнним станом в Україні. Звертає увагу, що охорона державного кордону є значно посилена та здійснюється також з участю поліції та представників ТЦК. Керуючись наказом коменданта Івано-Франківської області від 17.05.2024 № 23 щодо запровадження додаткових заходів особливого режиму, Державній прикордонній службі України надано повноваження здійснювати перевірку осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років за межами контрольованого прикордонного району в населених пунктах АДРЕСА_2 з метою виконання Указу Президента України від 24.02.2022 № 962/2022 за для забезпечення інтересів держави та недопущення подальшого витоку мобілізаційного ресурсу з території України. Враховуючи відкриття літнього туристичного сезону на території Івано-Франківської області, особи призовного віку, маскуючись під туристів, шукають шляхи перетину державного кордону з України в Румунію у незаконний спосіб поза встановленими законодавством пунктами пропуску. Щодо громадянина ОСОБА_1 , то останній є особою призовного віку, жителем іншої області, зворотнього квитка до місця постійного проживання не надав, готель чи садибу для тимчасового проживання на території Івано-Франківської області не бронював, протягом двох останніх років військово-облікові документи не оновлював та, відповідно до бази даних «Оберіг», знаходиться у розшуку представниками ІНФОРМАЦІЯ_4 , що у сукупності свідчить про намір особи в подальшому незаконно перетнути державний кордон України. А тому просить суд розглянути справу про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 , та накласти на нього адміністративне стягнення, передбачене частиною другою статті 204-1 КУпАП.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши їх у своїй сукупності, приходжу до такого висновку.

Статтею 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про Державний кордон України" захист державного кордону України є невід`ємною частиною загальнодержавної системи забезпечення національної безпеки і полягає у скоординованій діяльності військових формувань та правоохоронних органів держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом. Ця діяльність провадиться в межах наданих їм повноважень шляхом вжиття комплексу політичних, організаційно-правових, дипломатичних, економічних, військових, прикордонних, імміграційних, розвідувальних, контррозвідувальних, оперативно-розшукових, природоохоронних, санітарно-карантинних, екологічних, технічних та інших заходів.

Координація діяльності із захисту державного кордону України утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів здійснюється:

у мирний час, а також поза ділянками державного кордону України, на яких відповідно до цього Закону здійснюється прикриття державного кордону України, - Державною прикордонною службою України;

у межах ділянок державного кордону України в районах ведення воєнних (бойових) дій, визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України, - відповідним військовим командуванням;

у межах ділянок державного кордону України, на яких відповідно до цього Закону здійснюється прикриття державного кордону України, - органом військового управління Збройних Сил України.

Охорона державного кордону України є невід`ємною складовою загальнодержавної системи захисту державного кордону і полягає у здійсненні Державною прикордонною службою України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах, а в підводному та повітряному просторі - Збройними Силами України спільно з Державною прикордонною службою України, відповідно до наданих їм повноважень заходів з метою забезпечення недоторканності державного кордону України.

Згідно з частиною восьмою статті 19 Закону України "Про Державну прикордонну службу України" на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів, постановами державного виконавця; розшук у пунктах пропуску через державний кордон та у контрольних пунктах в`їзду - виїзду, а під час дії воєнного або надзвичайного стану - на блокпостах чи контрольних постах осіб, які переховуються від органів досудового розслідування та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань; виконання в установленому порядку інших доручень правоохоронних та уповноважених законом державних органів, у тому числі доручень митних органів щодо інформування митних органів про факт наміру перетинання державного кордону України особами, стосовно яких митними органами було виявлено порушення митних правил.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, Суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні за наведених вище обставин підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, зокрема даними, які містять протокол про адмінправопорушення серії ЗхРУ №249421 від 22.06.2024, пояснення начальника відділу адміністративно-юрисдикційної діяльності ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Разом з тим, дії ОСОБА_1 потрібно перекваліфікувати з ч. 2 ст. 204-1 КпАП України на ч. 1 ст. 204-1 КпАП України, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що останній вказане правопорушення здійснював групою осіб. Крім того, така зміна не погіршує становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення, Суд згідно з вимогами статті 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, дані про його особу, яка притягається до адмінвідповідальності.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, Судом не встановлено.

Враховуючи викладене, Суд вважає необхідним і достатнім призначити ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Положеннями статті 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у статті 5 вказаного Закону.

У ході судового розгляду не встановлено, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, керуючись статтями ст.204-1, 283-285 КУпАП, пунктом 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір», суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень 00 копійок з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя: М. В. Остап`юк