Справа № 199/2180/24
ПОСТАНОВА

іменем України

25.04.2024 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Дяченко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого у ТОВ «Дніпровський електро-механічний завод», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

- за участі: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

01.03.2024 о 00:10 годині у м. Дніпрі по пров. Крушельницької, 6м, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager», результат тесту 1,47 ‰, чим своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, що зафіксовано на нагрудну камеру патрульного поліцейського №471416.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що він мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Донецьке шосе, 97/190 (ж.м Лівобережний, 3). Так, 29.02.2024 відпрацювавши нічну зміну приблизно о 13:00 годині, він прибув на власному автомобілі «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: м. Дніпро, пров.Крушельницької, 6м, де неподалік розташоване відділення банку. Вказаний транспортний засіб він вирішив залишити за даною адресою, оскільки поруч розташований його будинок. Відпочивши, він зустрівся із своєю цивільною дружиною з якою надалі святкували річницю своїх стосунків, вживши разом спиртні напої. Ближче до 00:00 години, він та його цивільна дружина вирішили вийти на вулицю докупити спиртне. По дорозі до магазину він згадав, що в автомобілі знаходяться документи, які потрібно узяти. Підійшовши до свого автомобіля, він помітив, що одне з коліс транспортного засобу спущено. Надалі, він зайшов до магазину та придбав пиво, яке вжив відразу біля магазину. В той час, на вулиці разом із ними перебували невідомі йому три чоловіка, які просили відвезти кудись, на що він відмовив, повідомивши, що наразі він перебуває у нетверезому стані. В ході спілкування між ними усіма відбувався конфлікт, під час якого саме він викликав працівників поліції та після чого разом із дружиною попрямували в сторону дворів. По приїзду двох екіпажів патрульних, з невідомих йому підстав останні почали його звинувачувати, що бачили, як він пересувався вулицями міста на автомобілі та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. Він добровільно пройшов огляд на місці за допомогою алкотесту, результат позитивний. Після перегляду відеозапису, ОСОБА_1 суду пояснив, що його автомобіль штовхали та він перебував не на парковці, хто саме його штовхав та чому, пояснити не міг. При цьому, відповівши захиснику на аналогічне питання, що його автомобіль намагалися штовхати невідомі йому чоловіки. Дії працівників поліції станом на день розгляду справи в суді, він не оскаржував, як і не намагався з`ясувати осіб, котрі спровокували конфлікт, який мав місце 01.03.2024. Клопотань про виклик до суду працівників поліції, які складали відносно нього протокол та інші процесуальні документи за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не заявляв.

В судовому засіданні захисник Федорець Є.Є., який діє в інтересах ОСОБА_1 , з посиланням на практику Європейського суду з прав людини, положень КУпАП, заявив клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування вказаного клопотання адвокат стверджував, що матеріали справи не мають доказів того, що 01.03.2024 у нічний час ОСОБА_1 керував автомобілем «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: м. Дніпро, пров.Крушельницької, 6м. Останній працівниками поліції не зупинявся, вказане на його думку підтверджується відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, які не містять фіксації того, що ОСОБА_1 перебуває за кермом.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, суд вважає, що вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в межах пред`явленого протоколу, за обставин, викладених у постанові, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- показами свідка ОСОБА_3 , яка суду пояснила, що ОСОБА_4 є її цивільним чоловіком. Так, упродовж дня, а саме 29.02.2024 вони дійсно святкували річницю своїх стосунків, разом проводили час, вживали спиртне. Автомобіль ОСОБА_1 залишив на стоянці, що на ж.м Лівобережний, 3 (Індустріальний район, м. Дніпро). У вечірній час вищевказаної дати, вони продовжували святкувати. Ближче до нічної години, вони разом з ОСОБА_5 вийшли до магазину випити кави, та по дорозі вирішили підійти до автомобіля узяти документи. Біля машини ОСОБА_5 перебували невідомі їм чоловіки, які просили їх підвезти, однак отримали відмову, оскільки ОСОБА_1 був нетверезим та у його автомобілі було пошкоджено колесо. Далі розмова між чоловіками перейшла у конфлікт. Вона та ОСОБА_5 попрямували пішки у двір, ОСОБА_1 викликав поліцію, які по приїзду склали відносно нього протокол за ст. 130 КУпАП та забрали у нього посвідчення водія. Яким чином автомобіль потрапив на ж.м Лівобережний, 2, м. Дніпро (Амур-Нижньодніпровський район, м. Дніпро), вона пояснити не може, незважаючи на те, що упродовж 29.02.2024 та у нічний час 01.03.2024 вона перебувала постійно із ним. Вона вказала, що тиску зі сторони працівників поліції не було, фізичну силу останні по відношенню до ОСОБА_1 не чинили.

Крім вказаного, винуватість ОСОБА_1 підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться у справі про адміністративне правопорушення, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 741601 від 01.03.2024, який складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП. Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив, що зі змістом протоколу ознайомлений. Протокол містить пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: «Надам у суді». Жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляв. Згідно протоколу слідує, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (ОСОБА_1 ), роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, а також положень ст. 268 КУпАП;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів Drager Alcotest 6820 № ARHK 0485, де у ОСОБА_1 було встановлено позитивну пробу 1.47 ‰, за підписом ОСОБА_1 з приміткою в графі «З результатами згоден»;

- результатом тестування на алкоголь від 01.03.2024 де у ОСОБА_1 встановлено алкогольне сп`яніння 1,47 ‰. З результатами тестування ОСОБА_1 було ознайомлено, будь-яких заперечень або незгоди з результатами від нього не надходило, про що свідчить підпис останнього;

- безперервним відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського №471416, переглянутими судом, де зафіксовано, що ОСОБА_1 перебуває на задньому пасажирському сидінні в автомобілі працівників поліції (01:05 година). Під час розмови між ОСОБА_1 та працівниками поліції з`ясовуються обставини про те, що водій ОСОБА_1 01.03.2024 у нічний час, керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , скоїв наїзд на бордюр, внаслідок чого пошкоджено колесо вказаного транспортного засобу, при цьому водій виказує поліцейським: «Согласен с вами на 100%» (01:08 година).

Крім того, працівниками поліції також неодноразово ставиться питання водію про вживання останнім алкоголю, про що водій надає позитивну відповідь та свою добровільну згоду пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою технічного пристрою (01:05 година 01:12 година). Водій ОСОБА_1 обирає мундштук та здійснює продування, результат 1,47 ‰ (01:15 година). При цьому останній постійно виказує поліцейським, що він не хоче залишати свій автомобіль за адресою: м. Дніпро, пров. Крушельницької, 6м, оскільки має побоювання, що його автомобіль можуть пошкодити (розбити скло, спричинити інші пошкодження) та просить транспортний засіб перегнати на стоянку.

Надалі, фіксуючи дану події боді-камерою, слідує, що автомобіль марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуває саме на проїзній частині з увімкненими аварійними показниками повороту, а не на стоянці (01:12 година).

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Дії ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, правильно кваліфіковані працівниками поліції за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване, законне рішення.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» убачається, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями ст. 41 Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі; транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно норм, встановлених законами держави Україна.

Як слідує з вимог п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.9а Правил дорожнього руху передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вимоги щодо оформлення протоколів про адміністративні правопорушення органами поліції встановлено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376.

Інструкцією № 1376 встановлено порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах, матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також визначено порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Тобто, вищевказані положення КУпАП та Інструкції № 1376 визначають правила допустимості і відповідності доказів, що є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, відповідно до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішеннях ЄСПЛ, зокрема по справах «Коробов проти України» від 21.07.2011, «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу постанови, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі. При цьому об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаного у суді свідка ОСОБА_3 немає.

Досліджені судом і покладені в основу постанови докази не суперечать одне одному і узгоджуються між собою.

Доводи захисника про те, що зафіксована на відеозаписах інформація є недостатньою та такою, що не підтверджує обставини керування водієм ОСОБА_1 автомобілем «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , у нічний час 01.03.2024 вулицями м. Дніпро, а тому складений протокол відносно останнього працівниками поліції за ч. 1 ст. 130 КУпАП є безпідставним, суд вважає необґрунтованими, оскільки на дослідженому судом відеозаписі зафіксовані всі події щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Отже, зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та такою, що підтверджує обставини, які мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію".

Відеозаписом зафіксовані реальні обставини, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на особу, яка керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, як убачається з даного запису, саме водій ОСОБА_1 виказує працівникам поліції, що дійсно він перебуває у нетверезому стані, просить не залишати його машину на вулиці, яка знаходиться на проїзній частині з включеними сигналами аварійних сигналів та підтверджує поліцейському, що на всі 100% він погоджується з подіями, які мали місце в ніч з 29.02.2024 на 01.03.2024, а саме: керування ним автомобілем та наїздом колесом на бордюр.

За таких обставин суд встановив, що відеозапис є безперервним, тому цей доказ є належним та допустимим доказом, оскільки отриманий у встановленому законом порядку та дозволяє повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення, що разом з протоколом про адміністративне правопорушення є достатнім для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_3 , щодо невинуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення та відхиляє їх, оскільки ці показання, посилання на невинуватість ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, повністю спростовуються об`єктивною сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою і не мають протиріч. Свідок ОСОБА_3 є цивільною дружиною правопорушника ОСОБА_1 , які разом проживають, та, таким чином, вказану особу слід вважати заінтересованою в тому, щоб ОСОБА_1 уникнув адміністративної відповідальності.

Однак, незважаючи на те, що свідок ОСОБА_3 , яка по справі хоча і є заінтересованою особою, вказала на те, що 29.02.2024 вона разом із ОСОБА_1 вживали спиртні напої. Автомобіль під його керуванням останній залишив у денний час саме на ж.м Лівобережний, 3 (Індустріальний район, м. Дніпро), після чого він ним не керував. Однак як опинився транспортний засіб у нічний час на АДРЕСА_2 ), остання пояснити не змогла, незважаючи на те, що увесь день 29.02.2024 та нічний час 01.03.2024 вони проводили разом.

З вказаного слідує, що посилання сторони захисту у своєму клопотанні, на те, що свідок ОСОБА_3 підтверджує невинуватість водія ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом відхиляються з вищенаведених підстав.

Доказів неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення стороною захисту не надано, правомірність їх дій ОСОБА_1 або його захисником у встановленому порядку адміністративного судочинства не оспорювалася.

Суд звертає увагу й на те, що в клопотанні адвоката також містяться доводи, які зводяться до дослівного викладу положень КУпАП, та судової практики Європейського суду з прав людини, без їх належного співвідношення до доказів та фактичних обставин цієї справи, тому, на переконання суду, вказане не потребує детального аналізу, оскільки дане не має вирішального значення у цьому провадженні, виходячи із предмету та меж доказування у даній категорії справ, а правова оцінка та мотиви суду за всіма ключовими доводам сторони захисту, на які останній акцентував увагу, викладені вище.

З огляду на вищевказане, перевіряючи доводи ОСОБА_1 та захисника Федорець Є.Є. щодо недоведеності вини особи ОСОБА_1 , суд прийшов до висновку, що вони зводяться до особистого тлумачення норм матеріального, процесуального закону та аналізу і переоцінки одиничних непрямих доказів. При цьому, вказаний учасник провадження оцінює і тлумачить такі докази на свій лад, вибірково, спотворюючи їх зміст та відособлено від інших доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність.

Наявна в адміністративному провадженні сукупність наведених вище прямих і непрямих доказів вчинення адміністративного правопорушення, які за змістом є чіткими, зрозумілими і послідовними, такими, що в достатній мірі повно викривають правопорушника у вчиненні інкримінованого йому адміністративному правопорушенні надала суду можливість постановити рішення за наслідками розгляду адміністративного провадження, а доводи сторони захисту щодо неспроможності обвинувачення, висунутого йому, про порушення норм права, суд належним чином перевірив.

Судом встановлено, що вказані у постанові та досліджені в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, доведеності вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення в адміністративному провадженні, що дало змогу суду прийти до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, який зроблено з дотриманням вимог вищевказаного Закону на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, підтверджених доказами, які були досліджені та перевірені під час судового розгляду, а також оцінені відповідно до вимог КУпАП. При цьому, суд зауважує, що від початку розгляду даного матеріалу ОСОБА_1 та його захисник реалізовували свої процесуальні права, передбачені чином законодавством. Упродовж розгляду адміністративного матеріалу останнім суд надав змогу здійснювати ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, подавати клопотання, чим останні скористалися, при цьому вказані учасники судового провадження не заявляли перед судом клопотань про виклик до суду працівників УПП, у зв`язку з чим суд останніх не викликав, таким чином не перебираючи на себе функції як державного обвинувача, так і сторони захисту.

Крім того, суд акцентує увагу на тому, що працівниками патрульної поліції було дотримано усіх приписів Інструкції щодо проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, та про такі порушення стороною захисту та самим правопорушником в ході судового розгляду не зазначалися.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд враховує характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, особу порушника ОСОБА_1 , який свою провину не визнав, ступінь його вини, майновий стан, істотність наслідків вчиненого правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують його відповідальність та позицію останнього з його захисником, яка на переконання суду є такою, що спрямована на уникнення від притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 занеобхідне призначити адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд акцентує увагу на тому, що алкоголь та кермо несумісні. Вказане призводить до високих ризиків дорожньо-транспортних пригод за участю нетверезих водіїв. Пияцтво за кермом це злочин.

На підставі ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Дяченко