Провадження № 3/161/6260/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 19 листопада 2024 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Кихтюк Р.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, -

- за ст. ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Із протоколів про адміністративні правопорушення слідує, що ОСОБА_1 03.10.2024 року о 19.45 год., керуючи автомобілем «Hyundai ІХ35», р.н. НОМЕР_1 в м. Луцьку по вул. Гулака Артемовського, 13а, проявив неуважність, рухаючись заднім ходом з паркомісця, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований позаду автомобіль «Audi E-Tron», АС3956YA, після чого залишив місце ДТП, до якої був причетний, тим самим порушив вимоги п.п. 2.3.б, 2.10.а, 10.9 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованих правопорушеннях визнав частково, суду пояснив, що умислу залишати місце ДТП у нього не було, так як він не відчув зіткнення. У вчиненому розкаявся та просив суворо не карати

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, поясненнями та фототаблицями.

Водночас, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Виходячи із змісту зазначеного положення для визнання діяння адміністративним правопорушенням є наявність вини особи, тобто усвідомлення особою протиправності вчинюваного нею діяння.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не визнав вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Будь-яких доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що під час судового розгляду не встановлено наявності беззаперечних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Поряд з цим, ч. 3 ст. 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущенні. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, за таких обставин, суд приходить до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Обираючи вид та розмір стягнення за вчинене правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, суд враховує особу правопорушника, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, інші обставини справи, і вважає за доцільне застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 36, 283, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Р.М. Кихтюк