Справа № 359/7775/24
№ 359/7777/2024
Провадження № 3/359/3573/2024
№ 3/359/3574/2024
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2024 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши, у закритому судовому засіданні, за участі особи, яка притягуються до адміністративної відповідальності, адміністративні матеріали, що надійшли від Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та. 122-4 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: не встановлено,

в с т а н о в и в:

В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області знаходяться два адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за № 3/359/3573/2024 (справа № 359/7775/24) за ст. 122-4 КУпАП та відносно ОСОБА_1 № 3/359/3574/2024 (справа № 359/7777/24) за ст.124 КУпАП.

Згідно протоколів автоматизованого розподілу судової справи між суддями, адміністративні матеріали по відношенню до ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, ст. 124 КУпАП автоматизовано розподілено на головуючого суддю Вознюка С.М.

Розгляд вищезазначених адміністративних матеріалів було призначено на 11.09.2024 року.

Особа, яку притягують до відповідальності ОСОБА_1 не заперечував щодо об`єднання в одне провадження вищезазначених адміністративних матеріалів.

Заслухавши думку осіб, які притягуються до відповідальності, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що з метою недопущення порушення прав осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, необхідно матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП об`єднати в одне провадження.

У цьому зв`язку, відповідно до п. 2.22 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року №173 необхідно присвоїти вказаним вище справам про адміністративні правопорушення єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою. Відповідно до постанови суду вноситься інформація в АСДС під номером об`єднаної справи та відмітки про об`єднання справ із зазначенням номера нової судової справи.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 19.07.2024 року серія ААД № 633639, 02.07.2024 р. о 16 год. 48 хв. в Київська область, м. Бориспіль перехрестя вул. Френкеля та вул. Київський шлях, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «VOLSGWAGEN Amarok» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи учасником порожньо транспортної пригоди залишив місце ДТП, що в подальшому призвело до розшукових дій. Своїми діями ОСОБА_1 порушив 2.10 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.122-4 КУпАП.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 19.07.2024 року серія ААД № 700224, 02.07.2024 р. о 16 год. 48 хв. в Київська область, м. Бориспіль перехрестя вул. Френкеля та вул. Київський шлях, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «VOLSGWAGEN Amarok» д.н.з. НОМЕР_1 при зміні напрямку руху не переконався в безпечності маневру не дотримався безпечного бокового інтервалу в наслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «MERCEDES-BENZ Vito» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.10.2, п. 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність заст.124 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнав та просив суворо не карати.

Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що у нього не було умислу у порушенні ст. 122-4 КУпАП. Так, в той день та час була повітряна тривога, він є військовослужбовцем та виконував бойове завданні та поспішав на місце дислокації підрозділу, зважаючи на участь в мобільній групі ППО. При переїзді перехрестя у нього на службовому автомобілі були ввімкненні проблискові та звукові маячки, та при цьому він не врахував бокового інтервалу скоїв зіткнення з іншим автомобілем. Не зупинився відразу після скоєння ДТП так як, поспішав на місце дислокації та діяв в межах крайньої необхідності, тому просив врахувати всі обставини його дій та закрити провадження по справі за ст. 122-4 КУпАП на підставі ст. 18 КУпАП.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної, ознайомившись з матеріалами справи, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджується даними, що містяться в протоколах про адміністративні правопорушення від 19.07.2024 року серії ААД №633639 та серії ААД №700224, з якими правопорушниця ознайомлена, схемою місця ДТП від 02.07.2024 року, письмовими поясненями учасників ДТП, фототаблицями, та іншими матеріалами справи. Дані, що містяться у зазначених джерелах доказів, вказують на вину ОСОБА_1 у порушенні вищезазначених вимог ПДР України.

Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення є достатньо достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Своїми діями, які виразились у порушенні учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, а саме п.10.2, 13.1, 2.10.(а) ПДР України, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, ознаки якого передбачені ст.122-4 КУпАП та ст. 124 КУпАП.

У відповідності до ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності не підлягає адміністративній відповідальності.

За змістом ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує правам і свободам громадян, якщо ця небезпека за даних обставини не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною ніж відвернена шкода.

Отже, положеннями КУпАП передбачено можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності, однак лише у випадках, коли вчинені нею дії, які мають ознаки правопорушення і за які КУпАП передбачена відповідальність, вчинені у стані крайньої необхідності.

Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує».

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

Таким чином, суду необхідно встановити, чи були вчинені ОСОБА_1 дії, які кваліфіковано працівником поліції як адміністративне правопорушення, у стані крайньої необхідності.

Дії ОСОБА_1 хоч і свідчать про порушення п.2.10 (а) ПДР України, однак, за встановлених у ході судового розгляду фактичних обставин справи, останій був вимушена вчинити такі дії. Вказане, на думку судді, свідчить про те, що ОСОБА_1 дів в стані крайньої необхідності.

При цьому, суддя враховує, що окрім пошкодження транспортних засобів, інших наслідків не настало.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Рішення по справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283-284 КУпАП. В постанові потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій, має бути складений уповноваженою на те особою та має містити поряд з даними про особу правопорушника і інші відомості необхідні для вирішення справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку за таких обставин: вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП, слід закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

При визначені виду стягнення за адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП України на правопорушника суддя виходить з наступного.

На підставі статті ст. 33 КУпАП України при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відомості про те, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності в протоколі та в матеріалах справи відсутні.

Обставини, що обтяжують відповідальність не встановлено.

Обставини, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення: визнання вини та щире розкаяння.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У статті 22 КУпАП закріплено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа) уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Разом з тим, у Кодексі України про адміністративні правопорушення не закріплено визначення малозначного правопорушення та немає вказівок на його ознаки, однак у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визначення діяння малозначним керуючись тим, що категорія (поняття) малозначність означає, що вчинене правопорушення не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Як було встановлено судом, при вчиненні ОСОБА_1 вказаного правопорушення, не було завдано значних збитків державним та суспільним інтересам, а також безпосередньо громадянам, в результаті ДТП лише транспортні засоби отримали незначні механічні пошкодження, що свідчить про фактичну відсутність суспільної небезпеки в його діянні.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини та характер вчиненого правопорушення, його наслідки, особу правопорушника, його відношення до вчиненого, визнання вини, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, а також те, що жодних тяжких наслідків від вчиненого не настало, що в сукупності на переконання суду, свідчить про малозначність вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, тому суддя дійшов висновку, що можливо, відповідно до ст. 22 КУпАП, звільнити його від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, оголосивши йому усне зауваження.

Саме усне зауваження суддя вважає достатнім для виправлення та належної поведінки ОСОБА_1 в подальшому, а також співмірним скоєному ним правопорушенню.

Згідно із ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 17, 22, 23, 33, 36, ст.122-4, ст.124, 245,247, 268, 280, ч.2 ст. 284 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Об`єднати справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за № 3/359/3573/2024 (справа № 359/7775/24) за ст. 122-4 КУпАП та № 3/359/3574/2024 (справа № 359/7777/24) за ст.124 КУпАП в одне провадження.

Присвоїти адміністративній справі єдиний унікальний номер провадження № 3/359/3573/2024 та справи № 359/7775/24.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із вчиненням дії особою в стані крайньої необхідності.

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, оголосивши усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по притягненню останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, - закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк