Номер провадження 33/816/507/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Кордюка В.П., розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кордюка В.П. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 24 січня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 24 січня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік, за те, що 26 жовтня 2023 року близько 00 год. 24 хв. в м. Суми по вул. Героїв Крут, поблизу будинку № 15, керував транспортним засобом «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, порушення координації рухів, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Alcotest Drager 6820», відмовився. Забажав прослідувати до медичного закладу для проходження огляду до КНП СОР «ОКМЦСНЗ», де в послідуючому відмовився від проходження огляду, що підтверджується висновком КНП СОР «ОКМЦСНЗ» № 1639 від 26.10.2024, своїми діями порушив п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Кордюк В.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 24.01.2024, ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що відповідно до долученого акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, лікарем було проведено огляд ОСОБА_1 на зовнішні ознаки сп`яніння, та отримано результати вимірювальної техніки газоаналізатора, тому проведення лабораторних досліджень, в даному випадку не є обов`язковим. Отже лікар не мав права вимагати від особи здавати аналізи крові та сечі.

Таким чином, ОСОБА_1 від медичного огляду не відмовлявся, адже він пройшов огляд за допомогою Алктостера Драгер, результат який становив 1,57 % проміле.

Окрім цього, працівниками поліції було порушено вимоги статті 256 КУпАП та під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

За таких обставин, оскільки в матеріалах справи відсутні допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

До початку апеляційного розгляду, від апелянта надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, на період проходження ОСОБА_1 військової служби, на особливий період. Мотивуючи клопотання тим, що у відповідності до довідки ВЧ НОМЕР_2 полковник ОСОБА_1 бере безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України.

А тому, наявні обґрунтовані підстави для зупинення судового провадження, застосувавши за аналогією закону відповідно до положень кримінального процесуального законодавства.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кордюк В.П., який подану апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції вищезазначені вимоги дотримав у повному обсязі та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, з врахуванням:

- протоколу про адміністративне правопорушення від 26 жовтня 2023 року серії ААД № 618546;

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням приладу «Alcotest Drager 6820»;

- висновку КНП СОР «ОКМЦ СНЗ» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 1639 від 26.10.2023, яким засвідчено відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- відеозаписів із відеореєстратора службового автомобіля та нагрудної камери працівника поліції, якими зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів у апеляційного суду підстави відсутні.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Із відеозаписів записаних на нагрудну камеру працівника поліції та відеореєстратора службового автомобіля, вбачається, як 26 жовтня 2023 року близько 00 год. 24 хв. в м. Суми по вул. Героїв Крут поблизу будинку № 15 був зупинений автомобіль «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Під час спілкування працівників поліції із ОСОБА_1 , в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, порушення координації рухів, почервоніння обличчя).

Відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу зі застосуванням спеціального технічного засобу, на що останній відмовився.

На пропозицію працівника поліції, проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я, ОСОБА_1 погодився.

Після прибуття до медичного закладу, останній пройшов огляд із використанням приладу «Alcotest 6820», результат якого показав, що рівень алкоголю у видихуваному повітрі ОСОБА_1 становить 1,57 % проміле. Здати зразки біологічного середовища, сечі, останній не зміг, надати зразки крові, ОСОБА_1 категорично відмовився, не довіряючи шприцам, які використовувалися для відібрання.

На підставі вище викладеного, працівниками поліції було складено протокол відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд визнає долучені відеозаписи достатніми для того, щоб разом із протоколом про адміністративне правопорушення та іншими долученими доказами, зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, відмова особи, яка керує транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки продув газоаналізатор «Drager Alcotest», тому необхідності у відібранні зразків біологічного середовища не було, не беруться до уваги апеляційного суду, враховуючи наступне.

Так, з наданих суду матеріалів (відео) вбачається, що в медичному закладі ОСОБА_1 продув спеціальний технічних засіб «Drager Alcotest 6820», результат якого становив 1,57 % проміле. Здати зразки біологічного середовища, а саме сечі ОСОБА_1 відмовився пояснюючи тим, що не має такої фізіологічної можливості, відбирати в нього кров також категорично заборонив, оскільки мав сумніви в стерильності шприців.

На переконання апеляційного суду, такі дії ОСОБА_1 були вірно розцінені працівниками поліції, як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Так, відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Аналогічні вимоги закріплено у п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17.12.2008 № 1103.

Згідно п. 6 Порядку №1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

За змістом п. 10 Порядку № 1103, огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ.

Враховуючи вище викладене, апеляційний суд доходить до висновку, про те, що лікарі закладу охорони здоров`я забезпечують більш ретельний огляд, та більш ретельні результати такого огляду, що підтверджуються змістом Інструкції, оскільки особа у разі не погодження з результатом огляду на місці або відмови від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, має право саме на такий огляд в закладі охорони здоров`я, як більш достовірний.

Однак, як уже зазначено, відповідно до вказаної Інструкції порядок та методику проведення дослідження визначає лікар, а не особа, яка проходить огляд.

Відповідно, вимога лікаря здати зразки біологічного середовища, сечі або крові, є законними та таким, що відповідають вимогам вище вказаних підзаконно-нормативних актів.

Продуття газоаналізатора не є свідченням про проходження водієм медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, до такого висновку апеляційний суд дійшов з урахуванням позиції водія щодо проведення такого огляду, який погодився проїхати в заклад охорони здоров`я. Разом з тим не виконував вказівки медичних працівників, знаючи про наявність обґрунтованої підозри у працівників поліції про керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Так, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться лікарем медичного закладу, у який доставлений водій транспортного засобу, та лише він може визначити порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Окрім цього, відповідно до долученого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 на запитання лікаря чи погоджується він проходити медичний огляд, останній категорично відмовився.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що огляд на стан сп`яніння проведений з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, тому підстав вважати його недійсним немає, а протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції.

Відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення проставленого підпису ОСОБА_1 не свідчить про порушення працівниками поліції вимог КУпАП в частині не роз`яснення останньому його прав та обов`язків, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Як вбачається із долученого відеозапису, ОСОБА_1 під час проголошення працівником поліції змісту складеного протоколу про адміністративне правопорушення, вів себе агресивно, постійно перебивав. Тим самим посвідчував свою байдужість до складеного відносно нього процесуального документу.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника в цій частині є необґрунтованими.

Отже, висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння є правильними.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови суду, під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана належна правова оцінка, суддя вірно встановив в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доказів на спростування таких висновків під час апеляційного розгляду здобуто не було.

Вказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута суддею суду першої повно, всебічно, об`єктивно і будь-яких порушень, при цьому, апеляційним судом не встановлено.

Вирішуючи питання про визначення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення, слід зазначити, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, вказано, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Щодо клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кордюка В.П. про зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у справах «Енгель та інші проти Нідерландів» («Engel and Others v. the. Netherlands», 08.06.1976 року, №№ 5100/71, 5101/71, 5102/71, 5354/72, 5370/72), «Озтюрк проти Німеччини» («Ozturk v. Germany», 21.02.1984 року, № 8544/79), «Лутц проти Німеччини» («Lutz v. Germany», 25.08.1987 року, № 9912/82) тлумачить поняття «кримінальний» автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо.

Разом з тим у КУпАП відсутня норма, яка б передбачала підстави для зупинення судового провадження, тому суд вважає, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію найбільш близької галузі права кримінального процесуального права та при вирішенні питання про зупинення провадження керуватися статтею 335 КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 335 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Зупинення провадження по справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї з передбачених у законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд (Ухвала Великої Палати Верховного Суду від 20.05.2021 р. у справі № 11- 398сап20).

При цьому серед завдань кримінального провадження, окреслених у статті 2 КПК України, законодавець визначив такі, як захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Водночас апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою (частина перша статті 405 КПК). Судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку (стаття 318КПК). Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для прийняття процесуальних рішень (частина перша статті 28КПК).

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що зупинення провадження у справі призведе до тривалого перебування ОСОБА_1 у стані невизначеності щодо своєї долі, що не відповідає завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Крім цього, провівши системний аналіз зазначених норм закону, апеляційний суд враховує, що ключовим при вирішенні питання зупинення судового провадження є не сама по собі відповідність фактичної ситуації одній з обставин, закріпленій у частині 1 статті 335 КПК України, а й те, що її існування призводить до об`єктивної неможливості обвинуваченого брати участь у судовому провадженні.

Неможливість брати участь у судовому засіданні під час судового провадження має бути пов`язана з незалежними від волі особи, яка притягується до відповідальності, обставинами.

Саме такого підходу стосовно підстав зупинення судового провадження дотримується й Велика Палата Верховного Суду у своїй ухвалу від 20 травня 2021 року у справі № 11-398сап20, де колегія суддів зазначила, що: (1) зупинення провадження по справі є тимчасовою перервою в провадженні, викликаною наявністю однієї з передбачених у законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд; (2) для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що полковник ОСОБА_1 проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_2 .

Приймаючи рішення про доцільність зупинення провадження, апеляційний суд враховує те, що справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у разі, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, відповідно до вимог частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи про притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130КУпАП.

Водночас, суд апеляційної інстанції зауважує, що ОСОБА_1 в даній справі користується правовою допомогою захисника адвоката Кордюка В.П., який приймав участь в судовому засіданні, тим самим особа, яка притягується до адміністративної відповідальності скористалась представником своїх інтересів в суді апеляційної інстанції.

Окрім цього в матеріалах справи наявні письмові пояснення, викладені в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та узгоджуються із його позицією.

З врахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотання адвоката Кордюка В.П. про зупинення провадження у справі.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кордюка В.П., апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката Кордюка В.П. про зупинення провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 24 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кордюка В.П. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.