Справа №461/6334/24
Провадження №3/461/2536/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2024 року м. Львів.

Суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Бандирського А.С., та ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 127 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА № 108475 від 25.07.2024 року пішохід ОСОБА_1 16.07.2024 о 12:30 год. у м. Львові по пр. Свободи, 7 не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, здійснювала рух по велодоріжці, створивши аварійну ситуацію та перешкоду для руху велосипедисту, що рухався позаду, як наслідок велосипедист ОСОБА_2 здійснив наїзд на пішохода, в результаті якого пішохід ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження, чим порушила вимоги п.2.3.в, 4.1., 4.14 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.4 ст. 127 КУпАП.

ОСОБА_1 та її захисник в судовому засіданні пояснили наступне. ОСОБА_1 зазначила, що рухалася по правовому боці по пішохідній доріжці в бік вулиці Дорошенка. Коли відступила, щоб перейти на протилежний бік вулиці, відчула удар. Впала на правий бік та вдарилася головою. Вказала, що на велодоріжці не перебувала. Захисник просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 127 КУпАП.

ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив суду, що їхав по велодоріжці. По доріжці йшла ОСОБА_1 . Зазначив, що хотів її об`їхати, однак ОСОБА_1 різко змістилася вправо. Тому ОСОБА_2 не встиг зреагувати та здійснив наїзд на ОСОБА_3 .

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 276 КУпАП визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практити Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапис, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Статтею 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Згідно з протоколом, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 4 ст. 127 КУпАП.

Зі схеми до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, фототаблиці до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що по правій стороні скверу, що знаходиться між проїжджими частинами проспекту Свободи, знаходиться пішохідна доріжка та велосипедна доріжка.

Однак, на схемі до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди не відображено момент зіткнення велосипедиста та пішохода на велодоріжці.

З оглянутого в судовому засіданні відеозаписі не видно чи рухаються пішохід та велосипедист по пішохідній доріжці чи по велосипедній доріжці. На відео відображено, що відбувся наїзд на ОСОБА_1 . Проте, з вказаного відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 рухалася по велодоріжці та саме на велодоріжці відбулося зіткнення велосипедиста та ОСОБА_1 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що рухалась по правому боці по пішохідній доріжці в бік вул. Дорошенка.

Тому доводи ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_3 рухалася по велодоріжці, внаслідок чого відбувся наїзд на неї, не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеними вище доказами.

За змістом закону підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі.

Проте, будь-яких інших доказів про вчинення ОСОБА_1 , які б ствердили, що остання вчинила правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 127 КУпАП.

Відтак, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву свідчили про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 127 КУпАП, оскільки не надано жодних доказів її вини.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 127 КУпАП.

Відтак, на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 127 КУпАП.

Керуючись ст.ст.7, 247, 251, 283, 285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 127 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.Є. Радченко