Номер провадження: 33/813/334/24
Головуючий у першій інстанції Плавич І. В.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Пухи А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2023 року по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 2 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 536,80 грн..

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 536151 від 13 вересня 2023 року встановлено, що 13 вересня 2023 року о 15 годині 29 хвилин у м. Одесі по вул. Бугаївська, 12, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21053», реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу «Драгер» із відеофіксуванням, у результаті якого було складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого за результатами огляду у ОСОБА_1 проба позитивна у обсязі 0,30 %. Водій порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2023 скасувати та закрити провадження у справі . Разом з апеляційною скаргою подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, відповідно до якого зазначав, що з оскаржуваною постановою останній ознайомився за допомогою ЄДРСР лише 09.11.2023 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що поліцейські порушили його право на проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння в закладі охорони здоров?я і після прохання пройти такий огляд належних дій не вчинили, хоча відповідно до вимог законодавства, зобов?язані були це зробити. Вважав, що через такі дії поліцейських було порушено процедуру огляду на стан алкогольного сп?яніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення мене до відповідальності за вчинення адміністративного правовпорушення. Зазначав, що на відеозаписі з боді камер поліцейських на 18 хв. 45 с. зафіксовано, що під час першої перевірки на стан алкогольного сп?яніння, Drager Alcotest 7510 показав результат в межах норми. Поліцейського такий результат з незрозумілих причин не задовольнив, після чого останній запропонував ще раз проходити перевірку на стан алкогольного сп?яніння. Зазначав, що при цьому поліцейський відійшов від нього і в цей час на відео не було зафіксовано, що саме поліцейський робив з газоаналізатором, відеокамера фіксувала інші об?єкти, а після другої перевірки Drager Alcotest 7510 показав вже інший результат з незначною похибкою, а саме 0,3 проміле, що перевищує дозволену норму (зафіксовано на 20 хв. 40 с. на відео з нагрудних камер патрульних). Скаржник зазначав, що бажав повторно пройти перевірку на газоаналізаторі, але отримав відмову (21 хв. 15 с. на відео), а в подальшому скаржник вказав, що не погоджується з результатом. Вважав, що технічний прилад працював некоректно, тому неможливо стверджувати, що за першим разом показання на алкотестері є хибними, а за другим разом - вірними. В подальшому посилався на 32 хв. 40 с. відео де скаржник просив направити його на огляд до закладу охорони здоров?я, але поліцейські на його прохання належний комплекс дій не провели. Вважав, що поліцейські повинні були підготувати довідку про належність транспортного засобу. Але поліцейськими така довідка підготовлена та долучена до матеріалів справи не була, що є прямим порушенням ч. 4 розділу 7 зазначеної Інструкції. Вважав, що вимоги щодо проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння висунуті з порушенням встановленого порядку проходження огляду. Скаржник зазначав, що про порядок застосування спеціального технічного засобу проінформований належним чином не був, жодні роз?яснення з даного приводу поліцейськими перед проведенням процедури перевірки на стан алкогольного сп?яніння надані не були, це підтверджується відеозаписом з нагрудних камер співробітників патрульної поліції. 3 цього можна зробити висновок, що було порушено моє право бути належним чином проінформованим про процедуру та порядок застосування газоаналізатора.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника Безсмертного С.М. , перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пункт 2.9 а Правил дорожнього руху України забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України має наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я (ч. 4 ст. 266 КУпАП).

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною її вину зібраними в справі доказами, а саме: протоколом серії ААД № 536151 від 13 вересня 2023 року, довідка, згідно якої ОСОБА_1 постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 09.12.2022 року притягнуто до адміністратвиної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, відеозаписи з відеореєстратора та нагрудних камер № 470620, 471445.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останньою інкримінованого їй адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 536151 від 13 вересня 2023 року встановлено, що 13 вересня 2023 року о 15 годині 29 хвилин у м. Одесі по вул. Бугаївська, 12, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21053», реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу «Драгер» із відеофіксуванням, у результаті якого було складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого за результатами огляду у ОСОБА_1 проба позитивна у обсязі 0,30 %.

- роздруківкою тесту здійсненого 3 вересня 2023 року 15:39 год. за допомогою спеціального технічного засобу Drager стосовно ОСОБА_1 , результат якого склав 0,3‰ (а.с.3а);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4);

- довідкою, згідно якої ОСОБА_1 постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 09.12.2022 року притягнуто до адміністратвиної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2);

- відеозаписом, що міститься в матеріалах справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21053 р.н. НОМЕР_1 , який надалі було зупинено працівниками поліції. Поліцейськими було повідомлено ОСОБА_1 про ознаки алкогольного сп`яніння, а саме те що у останнього був присутній характерний для цього запах з ротової порожнини. Надалі поліцейськими було роз`яснено, що ОСОБА_1 може пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою драгеру на що останній погодився, та після встановлення стану алкогольного сп`яніння осатаній пояснював, що раніше вжив пляшку пива

Сукупність вищевказаних доказів підтверджують те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, повторно протягом року, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не заслуговує на увагу довід апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 був позбавлений працівниками поліції права після його незгоди з результатом показним алкотестером Драгер пройти повторно освідування в медичному закладі, так як у відповідності до діючого законодавстав до відповідних органів такі дії працівників поліції оскаржено ОСОБА_1 не було, також відсутні належні та допустимі докази в матеріалах справи. Натомість апеляційним судом зазначається, що ОСОБА_1 на протязі двох годин з моменту зупинки не скористався правом звернення самостійно до медично закладу задля спростування результату стану алкогольно сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер, який було встановлено поліцейськими на місці зупинки. Відповідно до наданої ОСОБА_1 для огляду суду апеляційної інстанції фото розпорядку роботи медичного закладу було зроблено через 3 години 20 хвилин з моменту складення протоколу.

Відповідно до вимог ст. ст. 31, 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Так, апеляційним судом був досліджений відеозапис, яким дійсно встановлено, що працівниками поліції після першої спроби прости тест на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер ОСОБА_1 було запропоновано повторно пройти цей тест, на що останній не відмовився, не висловлював жодних заперечень, пройшов тест з результатом якого не погодився, не оскаржував таких дій поліцейських у відповідності з чинним законодавством зазначав, про незаконність таких дій на основі припущень, а тому з`явлення таких посилань лише суду, розцінюється як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції до матеріалів справи не долучено довідку про належність транспортного засобу ОСОБА_1 , є незначним порушенням Інструкції, та також ОСОБА_1 у встановленому порядку до відповідних органів, щодо незаконності дій поліцейських не оскаржувалось, тому апеляційний суд такий довод розцінює, як такий спосіб захисту, що має на меті уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги також зводяться до неправомірності дій поліцейських, які не було оскаржено у відповідності до чинного законодавства та розцінюється апеляційним судом, як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Тобто, дослідженні матеріали та обставини справи дають апеляційному суду підстави вважати, що апелянт був обізнаний про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП, а тому повинен був проявити зацікавленість результатом розгляду даного протоколу в розумний строк.

Отже, по справі не встановлено таких обставин, які б стали підставою для скасування судового рішення.

Доводи ж апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди ОСОБА_1 зі складенням щодо нього протоколу та ухваленням постанови судом.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2023 року.

Апеляційну скаргу та клопотання про закриття провадження у справі ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 08 лютого 2024 року.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький