БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/458/24
Провадження № 3/730/239/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2024 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Чорнухи Н.О.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , непрацюючого, за ч.2 ст.173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП, повторно 06 квітня 2024 року о 09-30 год., перебуваючи в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно свого батька ОСОБА_2 , а саме висловлювався в його бік нецензурною лайкою, погрозами та образами, чим міг завдати шкоди психічному здоров`ю потерпілого.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винним себе у вчиненні зазначеного правопорушення визнав повністю і підтвердив обставини викладені в адмінпротоколі; просив накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Крім того, повідомив, що має поранення, які отримав під час виконання бойового завдання, визнаний непридатним до військової служби й на даний займається оформленням інвалідності.

Потерпілий ОСОБА_2 був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Згідно з приписами ст.7, 9, 245, 252, 280 КУпАП підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони. Під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення питання, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

За змістом положень ч.2 ст.173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Приписами ч.2 ст.3 даного Закону визначено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Володіна проти РФ від 09.07.2019р», «Левчук проти України від 03.09.2020р» зазначив, що домашнє насильство є порушенням статей 3, 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Там, де особа достовірно стверджує про те, що вона зазнавала актів домашнього насильства, якими б незначними поодинокі випадки не були, національні органи влади повинні оцінити ситуацію у всіх аспектах, включно з ризиком повторення подібних інцидентів. Ця оцінка повинна належним чином брати до уваги особливу вразливість жертв, які часто емоційно, фінансово чи іншим чином залежать від своїх кривдників, а також психологічний вплив можливого повторного знущання, залякування та насильства на їхнє повсякденне життя.

Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні вищевказаного правопорушення, окрім власного визнання своєї вини в судовому засіданні, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 06.04.2024р., зі змістом яких притягуваний погодився і їх підписав, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку оформлення протоколу працівниками поліції не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 06.04.2024р.;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 06.04.2024р. та його поясненням у судовому засіданні;

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 ;

- терміновим заборонним приписом стосовно кривдника ОСОБА_1 від 06.04.2024р.;

- копією постанови Борзнянського районного суду Чернігівської області від 29.02.2024р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП (справа №730/282/24);

- копією рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 04.03.2024р. про видачу обмежувального припису (справа №730/294/24).

З огляду на приписи ст.251 КУпАП зазначені документи є належними та допустимими доказами в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що з огляду на стандарт «доведеності вини поза розумним сумнівом» в діях ОСОБА_1 було встановлено наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, і з урахуванням особи притягуваного, характеру та обставин вчиненого правопорушення, з метою виховного впливу та запобігання скоєння аналогічних правопорушень в подальшому, до ОСОБА_1 слід застосувати такий вид адміністративного стягнення, як штраф, в його максимальному розмірі, що відповідатиме вимогам ст.33 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 9, 33, 40-1, 173-2, 245, 251, 252, 268, 269, 277, 280, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40 (сорок) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. В разі несплати правопорушником штрафу в зазначений строк в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення штраф стягується в подвійному розмірі - 1360 (одна тисяча триста шістдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець