Дата документу 26.04.2024
Справа № 334/5535/23
Провадження № 3/334/15/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Коломаренко К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, тимчасово не працює, проживає за адресою АДРЕСА_1

за вчинення правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (особисто), захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Балюти В.В. (діє на підставі Договору про надання правової допомоги від 23.06.2023), потерпілого ОСОБА_2 (особисто)

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 047137 від 20.06.2023 року, 20.06.2023 року об 11 годині 20 хвилин, в місті Запоріжжі, вул. Братська, в районі будинку №98, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ЗАЗ 110307», державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не впевнилась в безпеці, не дотрималась безпечного інтервалу при зустрічному роз`їзді та скоїла зіткнення з автомобілем «ВАЗ 111830», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 10.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальністьстаттею 124 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 407613 від 20.06.2023 року, 20.06.2023 року об 11 годині 20 хвилин, в місті Запоріжжі, вул. Братська, в районі будинку №98, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ЗАЗ 110307», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи учасником ДТП, місце пригоди залишила, чим порушила вимоги п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність статтею 122-4 КУпАП.

Під час судового розгляду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не визнала. Пояснила, що 20 червня їхала на своєму авто на Осипенківський район. Повернувши, зупинилася на пішохідному переході, пропустила пішоходів та почала рух. Коли на зустріч виїхало авто, вона намагалася уникнути зіткнення та потрапила на люк. Через 20 метрів вирішила перевірити стан коліс. Зупинилася, вирішила вийти з автомобіля, але її двері виявилися заблоковані іншою машиною, з якої вийшов чоловік та почав погрожувати фізичної розправою, не давав вийти з авто. Це була машина червоного кольору, марку не запам`ятала. Чоловік почав фотографувати автомобіль ОСОБА_1 .. Поки вона сиділа в авто, вона почала телефонувати зятю та ще одній людині, проте додзвонитися не вдалось. ОСОБА_1 була дуже налякана та поїхала швидко додому. Через півгодини їй зателефонували співробітники поліції та повідомили про те, що вона скоїла ДТП. Ще через півгодини, співробітники поліції приїхали до неї додому, почали фотографувати її авто, почали телефонувати власнику другого транспортного засобу та з`ясовувати з ним обставини. На автомобілі ОСОБА_1 не значні пошкодження. Біля заднього колеса залишилася подряпина. Під час руху автомобіль марки «Ланос» зеленого кольору не бачила взагалі.

Під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що має автомобіль ВАЗ Калина темно-синього кольору. В день ДТП він їхав по своїй полосі руху, коли на зустріч вилітіло авто. Удар прийшовся в переднє ліве крило, розбилося скло. ОСОБА_1 скрилася з місця ДТП швидко, після чого потерпілий викликав патрульну поліцію. Колі співробітники полії приїхали, потерпілий зазначив, що запам`ятав білий колір авто. Пізніше, до них під`їхав свідок ОСОБА_3 . Він сказав, що поїхав за винуватицею ДТП, зупинив її та зафіксував номер її авто. Вона встигла достатньо далеко від`їхати. Почувши від свідка номер транспортного засобу винуватиці ДТП, потерпілий дізнався її страхову компанію та зателефонував туди. Винуватиця ДТП вирішила не платити потерпілому 3200 гривень відшкодування і втекла з місця ДТП. Страхова компанія ОСОБА_1 виплатила потерпілому мізерну суму страхового відшкодування, яка зовсім не покрила витрати з ремонту авто.

Допитаний в ході розгляду справи в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що в той день, коли сталося ДТП, він їхав позаду автомобіля «Славута» білого кольору. На тій ділянці дороги була яма. Коли водій автомобіля «Славута» робив маневр з метою об`їхати яму, зіткнувся з іншим автомобілем та далі продовжив рух. ОСОБА_4 поїхав за винуватицею ДТП, запам`ятав її номерний знак. Під час ДТП, свідок рухався по головній дорозі на відстані 15 метрів від автомобіля ОСОБА_1 , дорога була сухою та асфальтною, освітлення було денне, швидкість руху авто свідка було 40-60 км/год. Після зіткнення автівок, свідок наздогнав винуватицю ДТП та запитав водія ОСОБА_1 чому вона залишила місце ДТП. ОСОБА_1 повідомила, що це не вона вдарила інше авто, а саме інше авто вдарило її транспортний засіб. Повідомив, що правопорушниці не погрожував, двері авто не блокував, а під час червоного сигналу світлофора, вийшов з авто та спитав причину з якої вона залишила місце ДТП.

15.07.2022 суддею Ленінського районного суду м. Запоріжжя Коломаренко К.А. була винесена постанова про призначення по справі судової інженерно-транспортної експертизи, проведення якої доручено експертам Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. На вирішення експерта поставлено наступні питання:

1.Внаслідок чого відбулось зіткнення автомобіля ЗАЗ 110307 державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 з автомобілем «ВА3 111830» державний номерний знак НОМЕР_2 ?

2.Чи відповідали дії водія автомобіля ЗАЗ 110307 державний номерний знак НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_1 вимогам Правил дорожнього руху?

3. Чи відповідали дії водія автомобіля «ВАЗ 111830» державний номерний знак НОМЕР_2 вимогам Правил дорожнього руху?

4.Чи мав можливість водій автомобіля ЗАЗ 110307 державний номерний знак НОМЕР_4 технічну можливість зупинитися до місця зіткнення у момент виникнення небезпеки для руху?

5.Як повинен був діяти водій автомобіля ЗАЗ 110307 державний номерний знак НОМЕР_4 у даній дорожній обстановці згідно з вимогами Правил дорожнього руху?

6.Яке було розташування транспортних засобів відносно один одного на момент зіткнення транспортних засобів?

7.На якому місці проїжджої частини сталося зіткнення транспортних засобів?

8.Що з технічної точки зору було причиною настання даної ДТП?

9. Порушення вимог Правил дорожнього руху, ким з водіїв знаходиться в причинному зв`язку з настанням ДТП?

05.03.2024 року на адресу суду надійшов висновок експерта №СЕ-19/108-23/17276-ІТ від 28.02.2024 року, відповідно до якого наявні наступні висновки експерта:

1. Питання внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів не може бути вирішено, оскільки воно виходить за межі компетенції судового експерта, який під час дослідження дій учасників дорожньо-транспортної пригоди розглядає їх лише на рівні оцінки технічних операцій з виконання вимог Правил дорожнього руху. Вирішення даного питання потребує застосування знань у галузі права, всебічної оцінки всіх зібраних у справі доказів (у тому числі і висновків судових експертиз), що є прерогативою суду (слідчого).

2. Вирішення запитання про наявність в діях водія ОСОБА_1 невідповідностей вимогам п. 10.1 або 12.3 Правил дорожнього руху, за наданими вихідними даними не є можливим. Причиною цього є відсутність необхідних вихідних даних. У випадку, якщо під час руху водій ОСОБА_1 перетнула дорожню розмітку 1.3 (подвійна суцільна лінія), то в діях водія ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимогам розділу 34 (дорожня розмітка 1.3) Правил дорожнього руху.

3. Вирішення запитання про наявність в діях водія ОСОБА_2 невідповідностей вимогам п. 10.1 або 12.3 Правил дорожнього руху, за наданими вихідними даними не є можливим. Причиною цього є відсутність необхідних вихідних даних.

4. Вирішення запитання о наявності у водія ОСОБА_1 технічної можливості уникнути зіткнення транспортних засобів за наданими вихідними даними не є можливим. Причиною цього є відсутність необхідних вихідних даних.

5. Варіант 1(за поясненнями ОСОБА_1 ): у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, водій автомобіля ЗАЗ ОСОБА_1 з моменту виявлення небезпеки для руху повинна була діяти у відповідності до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху. Варіант 2 (за поясненнями ОСОБА_2 ): у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, водій автомобіля ЗАЗ ОСОБА_1 повинна була діяти у відповідності до вимог п. 10.1 та розділу 34 (дорожня розмітка 1.3) Правил дорожнього руху. Варіант 3 (за поясненнями свідка ОСОБА_4 ): у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, водій автомобіля ЗАЗ ОСОБА_1 повинна була діяти у відповідності до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху.

6. Встановити яким було розташування транспортних засобів відносно один одного на момент зіткнення транспортних засобів не є можливим, через те, що не надалося можливим зафіксувати пошкодження на автомобілі ВА3-111830 реестрацивний номер НОМЕР_5 та співставити їх з пошкодженнями на автомобілі ЗАЗ-110307 реєстраційний номер НОМЕР_1 .

7. Оскільки на проїзній частині не було зафіксовано слідової інформації за допомогою якої можливо було б встановити розташування місця зіткнення транспортних засобів, то встановити де знаходиться місце зіткнення транспортних засобів не є можливим.

8. Питання щодо причини настання цієї дорожньо-транспортної пригоди не може бути вирішено, оскільки воно виходить за межі компетенції судового експерта, який під час дослідження дій учасників дорожньо-транспортної пригоди розглядає їх лише на рівні оцінки технічних операцій з виконання вимог Правил дорожнього руху. Вирішення даного питання потребує застосування знань у галузі права, всебічної оцінки всіх зібраних у справі доказів (у тому числі і висновків судових експертиз), що є прерогативою суду (слідчого).

9. Вирішення запитання про наявність в діях водія ОСОБА_1 невідповідностей вимогам п. 10.1 або 12.3 Правил дорожнього руху, та якщо вони є, то чи знаходиться вони в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди, за наданими вихідними даними не є можливим. Причиною цього є відсутність необхідних вихідних даних. У випадку, якщо під час руху водій ОСОБА_1 перетнула дорожню розмітку 1.3 (подвійна суцільна лінія), то в діях водія ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимогам розділу 34 (дорожня розмітка 1.3) Правил дорожнього руху. Вирішити запитання, чи знаходиться невідповідності дій водія ОСОБА_1 вимогам 34 (дорожня розмітка 1.3) Правил дорожнього руху в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди, за наданими вихідними даними не є можливим. Причиною цього є відсутність необхідних вихідних даних. Вирішення запитання про наявність в діях водія ОСОБА_2 невідповідностей вимогам п. 10.1 або 12.3 Правил дорожнього руху, та якщо вони є, то чи знаходяться вони в причинному зв?язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди, за наданими вихідними даними не є можливим. Причиною цього є відсутність необхідних вихідних даних.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Балюта Володимир Васильович в судовому засіданні просив звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності. Зазначив, що відсутні будь-які об`єктивні докази винуватості ОСОБА_1 .. Окрім протоколу про адміністративне правопорушення, в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_4 , який, на думку адвоката, є приятелем потерпілого, був присутній у момент ДТП та є зацікавленою особою. Вказане клопотання про звільнення від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 додав в письмовому вигляду до матеріалів справи через канцелярію суду 19.03.2024 року.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні повністю підтримала позицію свого захисника.

В судовому засідання потерпілий ОСОБА_2 зазначив, що свідок ОСОБА_4 не є зацікавленою особою, вважає що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення,передбачене статтею 124 КУпАП, а тому її слід визнати винною.

Заслухавши пояснення учасників пригоди, свідка, дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП настає у тому випадку, коли порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тобто між порушення правил дорожнього руху та настанням вказаних наслідків дорожньо-транспортної пригоди повинен існувати причинно-наслідковий зв`язок.

Об`єктами правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення в даній ситуації виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Оскільки диспозиція ст.124 КУпАПне встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п.10.1, п.13.3 ПДР, то розглядаючи дану справу, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п.10.1, п.13.3 ПДР, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення працівником поліції.

Відповідно до Закону України«Про дорожнійрух» та п.1.1ПДР єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється названими Правилами.

Згідно з п.10.1ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

За правилами п.13.3 ПДР під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Згідно положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Як встановлено судом відповідно до відомостей зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, в вину водія ОСОБА_1 ставиться невиконання вимог п.10.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, що виразилося в тому, що остання, керуючи автомобілем «ЗАЗ 110307», державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не впевнилась в безпеці, не дотрималась безпечного інтервалу при зустрічному роз`їзді та скоїла зіткнення з автомобілем «ВАЗ 111830», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 ..

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

На підтвердження провини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №047137 від 20.06.2023 року додано схему місця ДТП, фотознімки з місця ДТП та письмові пояснення потерпілого ОСОБА_2 ..

Згідно описової частини Висновку експерта № СЕ-19/108-23/17276-ІТ від 28.02.2024 року, «зафіксовані пошкодження автомобіля ВАЗ на зворотній стороні Схеми наведені поверхнево без уточнення напрямку утворення деформації, виду деформації, її розмірів та розташування відносно габаритів транспортних засобів та опорної поверхні.» Зафіксовані на фотознімках, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, «пошкодження транспортних засобів виконані не під прямим кутом та дані фотознімки є не інформативними та поверхневими,оскільки за даними фотознімками встановити напрямок утворення деформації, вид деформації, її розміри та розташування відносно габаритів транспортних засобів та опорної поверхні не є можливим.» Крім того, «оскільки на проїзній частині не було зафіксовано слідової інформації, за якою можливо було б встановити розташування місця зіткнення транспортних засобів, то встановити де знаходиться місця зіткнення транспортних засобів не є можливим.».

Таким чином, адміністративні матеріали, складені відносно ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП, не містять належних, достатніх, об`єктивних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Згідно з описовою частиною висновку експерта № СЕ-19/108-23/17276-ІТ від 28.02.2024 року, оскільки пояснення учасників та свідка даної дорожньо-транспортної пригоди відрізняються в частині механізму розвитку даної пригоди, а з технічної точки зору усунути протиріччя в них не є можливим, по причині того, що в їх поясненнях відсутні дані, які б можливо було перевірити за допомогою розрахунків, аналіз даної дорожньої ситуації було проведено з урахуванням усіх варіантів даної дорожньо-транспортної пригоди - варіант 1 (за поясненнями ОСОБА_1 ), варіант 2 (за поясненнями ОСОБА_2 ), варіант 3 (за поясненнями ОСОБА_4 ). Варіант 1 за поясненнями ОСОБА_1 «водій автомобіля ЗАЗ ОСОБА_1 з моменту виявлення небезпеки для руху повинна буля діяти у відповідності до вимог 12.3 ПДР.». Варіант 2 за поясненнями ОСОБА_2 «водій автомобіля ЗАЗ ОСОБА_1 перед зміною напрямку руху повинна була діяти у відповідності до вимог 10.1 та розділу 34 (дорожня розмітка 1.3) ПДР.». Варіант 3 за поясненнями ОСОБА_4 «водій автомобіля ЗАЗ ОСОБА_1 перед зміною напрямку руху повинна була діяти у відповідності до вимог 10.1 ПДР.».

Згідно пункту №9 висновку експерта № СЕ-19/108-23/17276-ІТ від 28.02.2024 року, «вирішення запитання про наявність в діях водія ОСОБА_1 невідповідностей вимогам п. 10.1 або 12.3 Правил дорожнього руху, та якщо вони є, то чи знаходиться вони в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди, за наданими вихідними даними не є можливим. Причиною цього є відсутність необхідних вихідних даних. У випадку, якщо під час руху водій ОСОБА_1 перетнула дорожню розмітку 1.3 (подвійна суцільна лінія), то в діях водія ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимогам розділу 34 (дорожня розмітка 1.3) Правил дорожнього руху. Вирішити запитання, чи знаходиться невідповідності дій водія ОСОБА_1 вимогам 34 (дорожня розмітка 1.3) Правил дорожнього руху в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди, за наданими вихідними даними не є можливим. Причиною цього є відсутність необхідних вихідних даних.».

Відтак, згідно з матеріалами справи, висновками експерта, з урахуванням різних варіантів розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди, судом не встановлено винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п.10.1, п.13.3 ПДР, які у своїй сукупності знаходяться у причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди.

Суд ставиться критично до показів свідка ОСОБА_4 , оскільки при допиті в судовому засідання свідок не зміг надати пояснення щодо супутніх обставин, за яких він був свідком дорожньо-транспортної пригоди, за участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .. Так, свідок не зміг відповісти які машини їхали поруч з ним, попереду та позаду нього, які транспортні засоби рухались на зустріч, не зміг пояснити про наявність чи відсутність будь-яких дорожніх знаків та розміток на ділянці дороги, на якій нібито відбулася ДТП, швидкість інших учасників дорожнього руху.

Європейський суд із прав людини(ЄСПЛ) поширює передбачені Конвенцією про захист прав та основоположних свобод людини стандарти та процедурні гарантії, встановлені для кримінальних проваджень(а саме - права на справедливий і публічний розгляд справи. незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти особи кримінального обвинувачення), на провадження у справах про адміністративні правопорушення, вважаючи їх кримінальними провадженнями по суті і за змістом.

Згідно ч. 1 ст. 256 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, що засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Відповідно до правових висновків, викладених у Постанові Пленуму №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди при розгляді цих категорій справ повинні враховувати, що диспозиції цих норм є бланкетними, а тому суду слід ретельно з`ясовувати та зазначати у своєму рішенні, в чому саме полягали порушення, норми яких правил не додержані, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом негативними наслідками, що настали.

Враховуючи положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки наданими суду доказами не підтверджено недотримання водієм ОСОБА_1 вимог п.10.1, 13.3 ПДР України, які знаходяться у причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо неї підлягає закриттю за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 порушень Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, і тому провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Правопорушення, передбачене ст.122-4КУпАП залежить від доведеності вини та складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Якщо, провадження за ст.124КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, відповідно, провадження за ознаками ст.122-4КУпАП також підлягає закриттю.

З урахуванням викладеного, провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 124, 122-4, 247,284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду.

Суддя: Коломаренко К. А.