3/441/671/2024 441/1512/24
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

04.09.2024 суддя Городоцького районного суду Львівської області Перетятько О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого на АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 154 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , 05.06.2024 о 13 год. 30 хв., на вул. О.Довбуша, 7 в м. Городок Львівського району Львівської області порушив правила утримання тварин, зокрема не забезпечив належне утримання собаки змішаної породи на кличку «Барні», як наслідок остання за межами помешкання вкусила ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинивши останньому кусані рани і садна лівого плеча та правої гомілки.

ОСОБА_1 в суді факт порушення заперечив, пояснив, що проживає на АДРЕСА_1 , де з ним, на подвір`ї тривалий час проживає собака змішаної породи на кличку «Барні», проте він не є власником собаки, а відтак не може відповідати за її дії, при цьому, коли та за яких обставин собака 05.06.2024 вкусила ОСОБА_2 , не бачив, після інциденту собаку вивезли, її місце перебування йому не відоме. Просить провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Заслухавши ОСОБА_1 , потерпілу ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_4 , вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Згідно ч. 3 ст. 154 КУпАП дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну, тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин.

Відповідно до ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються: 1) адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад; 2) виконавчими комітетами (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчими органами, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад та їх посадовими особами, уповноваженими на те цим Кодексом; 4) районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами (суддями), а у випадках, передбачених цим Кодексом, місцевими адміністративними та господарськими судами, апеляційними судами, вищими спеціалізованими судами, Верховним Судом; 5) органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

З аналізу ст. 154 КУпАП в редакціях, що діяли відповідно до та починаючи з 08.11.2021, вбачається, що законодавець дещо розширив коло правопорушень, за які настає відповідальність на підставі ч. 1 ст. 154 КУпАП, а також на підставі ч. 2 та 3 ст. 154 КУпАП за наявності відповідних кваліфікуючих ознак - відповідно, повторність вчинення протягом року та спричинення заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

При цьому, такі кваліфікуючі ознаки, в редакції ст. 154 КУпАП, що діяла до 08.11.2021, були об`єднані в одну частину - ч. 2 ст. 154 КУпАП та за вчинення таких правопорушень законодавцем визначався однаковий рівень відповідальності.

В редакції ст. 154 КУпАП, що діє, починаючи з 08.11.2021, рівень відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 154 КУпАП, за наявності таких кваліфікуючих ознак, була розмежована, а тому ч. 2 ст. 154 КУпАП з 08.11.2021 фактично була розділена на дві частини - ч. 2 ст. 154 КУпАП (за ознакою повторності вчинення протягом року), ч. 3 ст. 154 КУпАП (за ознакою спричинення заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну).

Разом з тим, ні Законом України № 1684-ІХ від 15.07.2021, ні будь-яким іншим законом, не внесені відповідні зміни щодо компетенції органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 154 КУпАП, а тому розгляд справ про адміністративні правопорушення за ч. 3 ст. 154 КУпАП наразі чітко не віднесений до компетенції будь-якого органу.

В той же час, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

При цьому, з комплексного та системного аналізу норм Кодексу України про адміністративні правопорушення вбачається, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, які є більш суспільно-небезпечними за своїми наслідками, а також за наявності кваліфікуючих ознак та вищого рівня відповідальності, відноситься до компетенції суддів районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.

Враховуючи наведене, доходжу висновку, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені ч. 3 ст. 154 КУпАП, належить до компетенції суду.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21 лютого 2006 року, особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду.

Відповідно до п. 3, 5 ч. 7 ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21 лютого 2006 року № 3447-IV дозволяється утримувати: домашніх тварин - у вільному вигулі на ізольованій, добре огородженій території (в ізольованому приміщенні) на прив`язі або без неї.

Згідно ч. 8 ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21 лютого 2006 року № 3447-IV фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, зазначених у ст. 2 цього Закону, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21 лютого 2006 року № 3447-IV, умови утримання тварин повинні відповідати їх біологічним, видовим та індивідуальним особливостям. Умови утримання тварин повинні задовольняти їх природні потреби в їжі, воді, сні, рухах, контактах із собі подібними, у природній активності та інші потреби. Кількість тварин, що утримуються, обмежується можливістю забезпечення їм умов утримання відповідно до вимог цього Закону. Місце утримання тварин повинно бути оснащене таким чином, щоб забезпечити необхідні простір, температурно-вологісний режим, природне освітлення, вентиляцію та можливість контакту тварин із природним для них середовищем. Утримання тварин у дитячих закладах допускається за умови забезпечення постійного догляду за тваринами відповідно до вимог цього Закону.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення Серія ВАД № 225479 від 10.06.2024 убачається, що ОСОБА_1 , 05.06.2024 о 13 год. 30 хв., на вул. О.Довбуша, 7 в м. Городок Львівського району Львівської області порушив правила утримання тварин, зокрема не забезпечив належне утримання собаки змішаної породи на кличку «Барні», як наслідок остання за межами помешкання вкусила ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно консультативного висновку лікаря КНП ЛОР «Клінічний центр дитячої медицини» від 05.06.2024, внаслідок укусу собаки 05.06.2024 малолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіяно шкоду здоров`ю, зокрема кусані рани і садна лівого плеча та правої гомілки.

Факт вчинення ОСОБА_1 05.06.2024 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП має підтвердження також відомостями, що зазначені у рапорті помічника чергового відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області від 05.06.2024, протоколом прийняття заяви про вчиненне правопорушення від 05.06.2024, письмовими поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_3 від 05.06.2024, письмовими поясненнями самого порушника від 10.06.2024, а також іншими матеріалами справи.

Про те, що 05.06.2024 поралася на городі та бачила як собака ОСОБА_1 вчепила за ногу малолітнього ОСОБА_2 , який їхав на велосипеді по вул. О.Довбуша в м. Городок Львівського району Львівської, що через напад собаки дитина впала на землю, ствердила в суді також свідок ОСОБА_4 , крім цього зазначила, що останнім часом собаки не бачила, її кудись вивезли.

Потерпіла ОСОБА_3 в суді також зазначила, що 05.06.2024 додому прибіг її малолітній син, плакав та повідомив, що собака ОСОБА_1 повалила його на землю і кусала. Станом на сьогоднішній день собаки немає.

За наведеного та зібраних матеріалів в діях ОСОБА_1 , вбачаю ознаки правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП і підстави до накладення стягнення.

Доводи ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції не доведено, що він є суб`єктом правопорушення передбаченого частиною 3 статті 154 КУпАП є безпідставними, оскільки як у письмових поясненнях від 10.06.2024 так і при складенні 10.06.2024 протоколу про адміністративне правопорушення Серія ВАД № 225479 останній не зазначав про те, що не утримує собаки змішаної породи на кличку «Барні», як і не заперечив факт догляду за собакою та її проживання з ним на АДРЕСА_1 .

А тому доводи ОСОБА_1 про те, що він не є власником собаки та відсутність у зв`язку з цим складу правопорушення, суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за ч. 3 ст. 154 КУпАП, внаслідок якої була заподіяна шкода здоров`ю малолітньої дитини.

Щодо додаткового стягнення у виді конфіскації собаки, то відповідно до положень статті 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Встановлюючи додаткове стягнення у виді конфіскації тварини за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, законодавець переслідує мету превенції запобігти вчиненню нових правопорушень, оскільки утримання собаки, яка є джерелом підвищеної небезпеки, здатне в майбутньому повторно заподіяти шкоду здоров`ю інших людей.

Як встановлено судом, собака змішаної породи на кличку «Барні», станом на час розгляду справи відсутня, її місце перебування невідоме.

Враховуючи наведене, а також те, що відсутність собаки унеможливлює виконання стягнення у виді її конфіскації, як і можливість в майбутньому повторного заподіяння нею шкоди здоров`ю інших людей, підстав для конфіскації тварини, не убачаю.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 , враховую характер вчиненого ним правопорушення, його особу, майновий стан, ставлення до скоєного та обираю йому стягнення у виді штрафу.

Як вбачається із копії посвідчення серія НОМЕР_1 ОСОБА_1 є учасником бойових дій, у зв`язку з чим, у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ч. 1 ст. 284, 287 КУпАП, -

п о с т а н о в л я ю :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1 700 грн.)., без конфіскації тварини.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: УК у Город.р/Городоцький р-н/21081100; код отримувача (КОД ЄДРПОУ): 38008294; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0013861; код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Городоцький районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Перетятько О.В.