ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Сиротенко В.К., розглянувши матеріал, що надійшов з Головного управління ДПС у Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , директора ТОВ «ДОБРОКРАЙ», за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 163-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 1510/07-06 від 28.10.2024, вбачається, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки (акт від 28.10.2024 № 16607/08-01-07-06/39388580, порушено порядок ведення податкового обліку, чим здійснено правопорушення ст. 163-1 КУпАП, а саме п. 200.1, п.п «б» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами) та підпункту 5 пункту 4, пункту 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом МФУ від 28.01.2016 №21, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 29.01.2016 №159/28289 (зі змінами), в результаті чого: у платника відсутнє право на врахування суми від`ємного значення у розмірі 45 864,00 грн., при наданні бюджетного відшкодування ПДВ та отримання даної суми бюджетного відшкодування за серпень 2024 року.

Особою, яка уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1ст. 163-1 КУпАП.

21.11.2024 року через канцелярію суду від представника ОСОБА_1 адвоката Русінової Т.Ю. надійшло клопотання про закриття провадження у справі за ч. 1ст. 163-1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення. В обґрунтування зазначено, що у протоколі від 28.10.2024 не зазначено, у чому конкретно полягають порушення податкового обліку з боку ОСОБА_1 , які йому інкримінуються: чи неправильно розрахована сума податкових зобов`язань, чи неправильно розрахована сума податкового кредиту, а посилання виключно на одну норму Податкового кодексу України не розкривають суті конкретного порушення, передбаченого ст.163-1 КУпАП, яке ставиться у провину ОСОБА_1 , чим порушується його право на захист. Тобто, посадова особа не розкрила у протоколі від 28.10.2024р. які ж саме дії та/або бездіяльність вчинені ОСОБА_1 , у чому полягає його вина у вчиненні правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч.1ст.163-1КУпАП. Посадова особа, яка складала протокол, обмежилась лише загальними фразами та посиланням на норму Податкового кодексу, не зазначивши обставини та суті вчинення ОСОБА_1 самого правопорушення: протокол не містить даних, які саме дії або бездіяльність утворюють склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП та в чому вони полягають, яким чином та в який спосіб ОСОБА_1 порушив встановлений законом порядок ведення податкового обліку з посиланням на норму спеціального закону. З огляду на наведені грубі процесуальні порушення щодо порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення сторона захисту зауважує, що зазначене в ньому обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення не можна визнати конкретним, оскільки в ньому не вказані обставини, які свідчать про склад правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. В протоколі про адміністративне правопорушення тільки зазначені результати проведення позапланової виїзної документальної перевірки. Відсутність належної конкретизації висунутого обвинувачення не дозволяє перевірити його обґрунтованість та позбавляє особу, яка притягається до адміністративної відповідальності організувати ефективний захист своїх інтересів. З огляду на зазначені вище обставини, протокол про адміністративне правопорушення від 28.10.2024 № 1510/07-06 не містить викладення об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.163-1 КУпАП із викладом фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку суд може встановити наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення, її винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Русінова Т.Ю. просила закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 163-1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення

Дослідивши надані матеріали, заслухавши думку представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 163-1 КУпАП, не доведена.

При цьому, відповідно статей 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1ст. 163-1 КУпАП, передбачене відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Згідно п.86.7 статті 86 Податкового кодексу України встановлено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом78.1.5 пункту 78.1 статті 78цьогоКодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Відповідно до п.п.86.7.1. п.п.86.7, статті 86 Податкового кодексу України акт перевірки, заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи і пояснення, у разі їх подання платником податку у визначеному цим пунктом порядку (далі - матеріали перевірки), розглядаються комісією такого контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок (далі - комісія з питань розгляду заперечень), яка є постійно діючим колегіальним органом контролюючого органу.

Розгляд матеріалів перевірки здійснюється комісією з питань розгляду заперечень контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень відповідно до цього пункту (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у запереченнях, додаткових документах та поясненнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до п.86.8 статті 86 Податкового кодексу України встановлено, що податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.

Таким чином, акт перевірки є лише відображенням думки перевіряючих і не створює жодних правових наслідків для учасників спірних правовідносин. Висновки, викладені в акті перевірки, беруться до уваги податковим органом при вирішенні питання про можливість винесення податкового повідомлення-рішення, яке, в свою чергу, відповідно до положень Податкового Кодексу України, набуває статусу узгодженого лише після завершення процедури його оскарження. Встановлення завищення або заниження розміру податків не визначено складом адміністративного правопорушення нормами КУпАП та, відповідно, не є компетенцією загального суду при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення ведення податкового обліку.

При таких обставинах вирішення питань стосовно правомірності винесеного рішення податковим органом підвідомче вищестоящому податковому органу або адміністративному суду, а не розгляду в порядку КУпАП не підлягає.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно вимог ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Також, суд приймає до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові по справі № 811/119/13-а від 10.05.2018, в якій Суд зазначив наступне: Акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, що, в свою чергу, відповідає встановленим правилам складання акту перевірки, не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні КАС України.

Дії службової особи щодо включення до акту певних висновків не можуть бути предметом розгляду у суді. Заперечення, зауваження до акту перевірки (за наявності) та висновки на них є невід`ємною частиною акту. Це свідчить про те, що дії, пов`язані з включенням до акту висновків, є обов`язковими, тоді як самі висновки такими не є.

Обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язків характер. Висновки, викладені у акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Водночас судження контролюючого органу про нікчемність окремих угод є висновками тільки контролюючого органу, зазначення яких в акті перевірки не суперечить чинному законодавству. Такі твердження акту можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені згадувані висновки акту.

Враховуючи викладене, Верховний Суд вважає, що акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, діяльність яких перевірялася, тому його висновки не можуть бути предметом спору.

Стаття 2 КУпАП передбачає, що законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

В розумінні КАС України та враховуючи викладену правову позицію, акт перевірки № 16607/08-01-07-06/39388580 не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання та відповідно, не є актом індивідуальної дії, а висновки, викладені у акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, наведене свідчить про відсутність доказів, визначених ст.251 КУпАП для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1ст. 163-1 КУпАП, а отже справа підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки стягнення судового збору передбачено законом лише при накладенні адміністративного стягнення, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст.1,7,8,9,38,221,247,268,276,277,278,283,284,294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.163-1 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10-ти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.К. Сиротенко