Провадження № 3/235/1707/24
Справа № 235/2726/24
ПОСТАНОВА
24 квітня 2024 року м. Покровськ
Суддя Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Величко О.В. розглянувши матеріали, які надійшли від Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , місце роботи: пенсіонер,
- за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
30 березня 2024 року о 12-00 годин у АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно батька ОСОБА_2 , а саме дії психологічного характеру, висловлювався нецензурною лексикою, ображав та принижував, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.173-2 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні не з`явився, про дату, час, місце судового засідання повідомлявся належним чином.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст. 9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству", домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.
Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та його вина підтверджуються наступними доказами:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №368302 від 30.03.2024р.,
-поясненнями ОСОБА_2 . від 30.03.2024р.,
-поясненням самого правопорушника ОСОБА_1 від 30.03.2024р. (а.с. 18).
Будь-яких підстав для обґрунтованого сумніву у належності та допустимості наявних у справі доказів під час розгляду справи не встановлено.
Розглянувши матеріали справи суд вважає, що в діях ОСОБА_1 , дійсно наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
При призначенні адміністративного покарання суддя враховує характер скоєного правопорушення, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують вину правопорушника.
На підставі вищевикладеного, вважаю можливим притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в межах мінімальної санкції за ч. 1 ст.173-2 КУпАП, оскільки правопорушник визнав себе винним та такий вид адміністративного стягнення є достатнім і необхідним для його виховання.
Окрім цього, відповідно до Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 , підлягає стягненню судового збору на користь держави у розмірі 605,60 грн.
В зв`язку з вищенаведеним і керуючись ст. ст. 221, 283-288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк звернення постанови до виконання - три місяці з моменту набрання виконавчим документом законної сили.

Суддя: О.В. Величко