ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/493/24 Справа № 694/1717/24 Категорія: ч.4 ст.130 КУпАП Головуючий у І інстанції Сакун Д. І. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участі захисника Ткаченка М.О. (в режимі відеоконференції), розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Ткаченка М.О. на постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 20 серпня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою Звенигородського районного суду Черкаської області від 20 серпня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , 20.06.2024 року о 11 год. 43 хв. у м.Звенигородка по вул.М. Примаченко Звенигородського району Черкаської області, керуючи автомобілем «ВАЗ 21101», д.н.з. НОМЕР_1 , після дорожньо-транспортної пригоди з його участю вживав алкоголь, а саме вино до проведення уповноваженою особою огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 , порушила вимоги п. 2.10 Є та скоїв правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, захисник Ткаченко М.О., подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 20 серпня 2024 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 посилається на те, що суд першої інстанції не вірно встановив обставини вчинення справи, та прийняв необґрунтоване рішення.

Зазначає, що висновок приладу «Драгер» не може бути визнаний належним та допустимим доказом, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того що ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння за допомогою цього приладу, а також це не зафіксовано на відео. Крім того, відсутнє підтвердження того, шо поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти такий огляд за допомогою пристрою, або у медичному закладі. Зазначає, що у тесті №2088, дані особи, яка проходила огляд записані поліцейським власноруч ручкою.

Також, огляд на стан сп`яніння проводився більше ніж через 3,5 год., тобто з порушенням Інструкції затвердженої спільним наказом МВС України МОЗ України.

Працівниками поліції були порушені права ОСОБА_1 , зокрема: не роз`яснено ст.63 Конституції України, не отримано згоди на застосування відеофіксації.

Разом з тим, суд першої інстанції залишив поза увагою, що обставини викладені в протоколі, не утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП. Судом першої інстанції не враховано, що на відео не зображено, як ОСОБА_1 вживав алкоголю після ДТП, а також відсутні свідки.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку захисника Ткаченка М.О., про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію захисника Ткаченко М.О. про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

-протоколу про адміністративне правопорушення Серія ААД №339458 від 20.06.2024, згідно з яким 20.06.2024 року о 11 год. 43 хв. у м.Звенигородка по вул.М. Примаченко Звенигородського району Черкаської області, керуючи автомобілем «ВАЗ 21101», д.н.з. НОМЕР_1 , після дорожньо-транспортної пригоди з його участю вживав алкоголь, а саме вино до проведення уповноваженою особою огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 , порушила вимоги п. 2.10 Є та скоїв правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП;

-акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів згідно якого вбачається, що ОСОБА_1 було проведено огляд у зв`язку з виявленими ознаками: запаху алкоголю з порожнини рота, за допомогою спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6810. Результати огляду на стан сп`яніння: позитивно, 1.02 %о. З результатом згоден;

- роздруківки приладу Drager Alcotest 6810 ARВL-0948, тест №2088 від 20.06.2024, згідно якої вбачається, що у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , результатом 1.02‰;

- копії свідоцтва про перевірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 18.08.2023 приладу Drager Alcotest 6810 ARВL-0948, виданого Державним підприємством «Черкаський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» ДП «Черкасистандартметрологія», згідно якого вбачається, що за результатами перевірки засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам МПУ 066/05-2013, експлуатаційної документації. Чинне до 18 серпня 2024 року;

- письмових пояснень ОСОБА_3 , згідно яких вбачається, що 20.06.2024 близько 11 год. 00 хв., він на власному автомобілі ВАЗ 21101, д.н.з. НОМЕР_1 , перебував у м.Звенигородка. З паркового майданчику магазину «Фора» почав рух, не помітив автомобіль Део Нексія, д.н.з. НОМЕР_2 , який стояв позаду. ОСОБА_3 , рухаючись заднім ходом скоїв зіткнення з зазначеним автомобілем, чим завдав матеріальних збитків. Водія пошкодженого автомобілю не було, ОСОБА_3 прочекавши понад 20 хвилин, вирішив їхати з місця вчинення ДТП у власних справах, а потім поїхав за місцем свого мешкання свого брата, де випив келих вина. Через деякий час приїхали працівники поліції;

- письмових пояснень ОСОБА_4 , згідно яких вбачається, що 20.06.2024 він приїхав на власному транспортному засобі Део Нексія, д.н.з. НОМЕР_2 на парковий майданчик магазину «Фора» в м.Звенигородка, та пішов у магазин. Через деякий час ОСОБА_4 зателефонувала невстановлена особа, та повідомила, що невідомий чоловік на автомобілі ВАЗ 21101 зеленого кольору, виїжджаючи з паркового майданчику скоїв зіткнення з транспортним засобом ОСОБА_4 , а водій автомобілю ВАЗ 21101 з місця скоєння ДТП поїхав у невідомому напрямку. ОСОБА_4 про скоєне повідомив на лінію «102»;

- копії протоколу про адміністративне правопорушення Серія ААД №048285 від 20.06.2024 згідно якого вбачається, що 20.06.2024 о 11 год. 43 хв. в м.Звенигородка по вул.Марії Приймаченко,2 водій ОСОБА_1 , рухаючись заднім ходом автомобілем ВАЗ 21101, д.н.з. НОМЕР_1 , не переконавшись в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Daewoo Nexia, д.н.з. НОМЕР_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Чим порушив вимоги п.10.9 ПДР;

- копії протоколу про адміністративне правопорушення Серія ААД №048286 від 20.06.2024 згідно якого вбачається, що 20.06.2024 о 11 год. 43 хв. в м.Звенигородка по вул.Марії Приймаченко,2 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21101, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з автомобілем Daewoo Nexia, д.н.з. НОМЕР_2 , та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди до якої він причетний.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив обґрунтований висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 посилається на те, що висновок приладу «Драгер» не може бути визнаний належним та допустимим доказом, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того що ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння за допомогою цього приладу, а також це не зафіксовано на відео.

Дані доводи є неспроможними та спростовуються матеріалами справи, зокрема: роздруківки приладу Drager Alcotest 6810 ARВL-0948, тест №2088 від 20.06.2024, згідно якої вбачається, що у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , результат огляду 1.02‰ та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_1 , був ознайомлений з результатами огляду, про що мається особистий підпис ОСОБА_1 та запис згодний. Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення по справі щодо ОСОБА_1 .

Відповідно до доводів захисника ОСОБА_2 , що відсутнє підтвердження того, шо поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти такий огляд за допомогою пристрою, або у медичному закладі. Зазначає, що у тесті №2088, дані особи, яка проходила огляд записані поліцейським власноруч ручкою.

Апеляційний суд зазначає, що дослідити відео в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не представилося можливим, оскільки диск наявний в матеріалах справи пошкоджений. Судом першої інстанції під час судового засідання було досліджено диск, відповідно до чого вбачається наявна згода водія з результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці з використання технічного приладу, виявлений позитивний результат на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 , не спростовано, при складанні протоколу останній визнав, що вжив «сто грам». Враховуючи викладене, апеляційний суд зазначає, що дані доводи є неаргументованими.

Крім того, наявні у матеріалах справи докази підтверджують, що ОСОБА_1 , погодився на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного засобу, пройшов такий огляд, результат якого 1.02‰.

За змістом частин 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Апеляційним судом враховано, що у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , зауважень з приводу допущених порушень порядку огляду не висловив і в подальшому зі скаргами на дії поліцейських при оформленні протоколу не звертався. Тому апеляційний суд вважає, що працівники поліції, в межах своїх повноважень, цілком обґрунтовано і правомірно, запропонували особі-водію, яка мала явні ознаки алкогольного сп`яніння, пройти такий огляд.

Встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду, роздруківку результату з приладу вимірювання ОСОБА_1 , підписав без будь-яких застережень чи зауважень, тобто погодившись з правильністю фактів та обставин, зафіксованих у зазначених документах.

Відповідно до доводів захисника ОСОБА_2 , що огляд на стан сп`яніння проводився більше ніж через 3,5 год., тобто з порушенням Інструкції затвердженої спільним наказом МВС України МОЗ України.

Апеляційний суд наголошує, що протокол не міг бути складений у встановлений проміжок часу після ДТП, оскільки водій ОСОБА_1 , його самовільно залишив.

Крім того, диспозицією ч.4 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Проаналізувавши диспозицію ч.4 ст.130 КУпАП апеляційний суд вважає, що основною ознакою даного правопорушення є вживання водієм алкоголю до проведення медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Факт вживання ОСОБА_1 , алкогольних напоїв працівниками поліції зафіксовано в передбачений законодавством спосіб.

Наведені докази є належними, допустимими, достовірними та свідчать про те, що ОСОБА_1 , порушив вимоги п.2.10 є Правил дорожнього руху України, оскільки він скоївши дорожньо-транспортну пригоду вжив алкоголь.

Відповідно до п.2.10 є ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Отже, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є вживання алкоголю водієм транспортного засобу після ДТП за його участю.

Що ж стосується інших доводів апеляційної скарги, то вони ні окремо, ні в сукупності, не спростовують законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, а тому не можуть слугувати підставами для його скасування.

Апеляційний суд враховує і те, що докази наявні в матеріалах справи взаємо узгоджуються один з одним і підстав для сумніву в їх об`єктивності та суперечливості, як на те вказує захисник Ткаченко М.О., не вбачається. Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви в об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи щодо ОСОБА_1 , не надано і не здобуто в процесі апеляційного розгляду, а тому підстави для визнання їх недопустимими відсутні.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Звенигородського районного суду Черкаської області від 20 серпня 2024 року, щодо ОСОБА_1 , є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя , -

п о с т а н о в и в:

Постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 20 серпня 2024 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Ткаченка М.О., без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба