справа № 361/9417/23
провадження № 3/361/121/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 р. м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Скрипка О.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, яка надійшла від Броварського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 274590 від 09.10.2023 р., 09.10.2023 р. о 11 год. 40 хв. в с. Семиполки блокпост 2/6 водій ОСОБА_2 керував т/з «Volkswagen Transporter» н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість, різка зміна забарвлення шкірного покриву. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляду справи особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 свою вину не визнав та пояснив, що після зупинки транспортного засобу працівники поліції вказала на наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота. Оскільки алкогольні напої він в той день не вживав, тому погодився пройти огляд на визначення стану сп`яніння, після чого працівники поліції вказали не те, що у нього наявні ознаки наркотичного сп`яніння, однак які саме не зазначили, та запропонували пройти огляд у медичному закладі. На той момент у нього в автомобілі перебували дружина та 15-річна донька, тому від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі. Зазначив, що наркотичні засоби ніколи не вживав та не в вживає. Прохав суд закрити провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні допитана свідок ОСОБА_3 пояснила, що 09.10.2023 р. вона разом з донькою перебували в якості пасажира в автомобілі «Volkswagen Transporter» н.з. НОМЕР_1 під керуванням її чоловіка ОСОБА_2 . На блок посту в с.Семиполки Броварського району автомобіль був зупинений працівниками поліції, на вимогу яких чоловік вийшов з автомобіля та сів до патрульного автомобіля. Працівники поліції вказали на наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, на що він пояснив, що напередодні ввечері вживав алкоголь та готовий пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Після цього були запрошені поняті та у їхній присутності чоловік погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, однак з незрозумілих причин поліцейські вказали на неможливість провести огляд на місці зупинки, оскільки «Драгер» не покаже, тому необхідно їхати до лікаря. На той момент свідків не було. Чоловік відмовився їхати до лікаря, оскільки пройшов тривалий час, близько півтори години, до того ж в автомобілі перебувала їхня неповнолітня донька.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Так, санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247, 280 КУпАП.

У відповідності до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозицією ст.130 ч.1 КУпАП, передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, … а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_2 керував т/з «Volkswagen Transporter» н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість, різка зміна забарвлення шкірного покриву. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке складене працівником поліції 09.10.2023 р. о 11 год. 55 хв., зі змісту якого вбачається, що у водія ОСОБА_1 наявні ознаки наркотичного сп`яніння: різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, звужені чи розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що водій ОСОБА_4 керував транспортним засобом, перебуваючи з ознаками наркотичного сп`яніння 09.10.2023 р. о 11 год. 40 хв., тобто працівник поліції констатував факт перебування водія з ознаками наркотичного сп`яніння до того, як запропонував йому пройти огляд на стан такого сп`яніння, що на думку суду, є неприпустимим.

До того ж, зазначені у направлені наявні у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння не відповідають ознакам такого сп`яніння, які зазначені у протоколі.

Під час дослідження відеозаписів з боді-камери поліцейських не знайшло свого підтвердження наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, крім цього як вбачається із даного відеозапису працівники поліції не перевіряли наявність у водія жодних ознак сп`яніння.

У своїх письмових поясненнях свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 також не вказують про наявність у водія ОСОБА_1 будь-яких ознак наркотичного сп`яніння.

Також суд звертає увагу на те, що відеозапис розпочато о 11 год. 52 хв., тобто після зупинки транспортного засобу, що позбавляє суд можливості дійти висновку, що саме ОСОБА_4 керував т/з «Volkswagen Transporter» н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст. 8 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

За ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Згідно рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи встановлені в ході розгляду даної справи обставини, суд вважає, що в ході судового розгляду справи доказів доведеності вини ОСОБА_2 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду не надано.

Ґрунтуючись на нормах статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо не доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_2 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим та у відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у даній справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 221, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв"язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: О. В. Скрипка