печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2024 року м. Київ

Суддя Печерського районного суду м. Києва Гречана С.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ;

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

Учасники судового провадження:

особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , представник ОСОБА_1 адвокат - Мусієнко М.В.,

В С Т А Н О В И В :

Згідно зі складеним протоколом, 18.05.2024 о 22 год. 40 хв. у м. Києві по вул. Олександра Копиленка, 6 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 520І» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість та поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я в установленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 проти обставин, викладених у протоколі заперечив, суду пояснив, що у стані сп`яніння не перебував, на підтвердження чого, пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння за само звернення та надав довідку.

Представник ОСОБА_1 адвокат Мусієнко М.В. проти обставин викладених у протоколі заперечив, підтримав раніше подані письмові пояснення у яких викладено правову позицію захисту. Провадження у справі просив закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , представника ОСОБА_1 адвоката Мусієнка М.В., дослідивши матеріали додані до адміністративного протоколу, переглянувши відеозапис з місця події, доходжу до наступних висновків.

У відповідності до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху України, який ставиться в провину ОСОБА_1 , водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, об`єктивна сторона зазначеного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 полягає у відмові водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння, а суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає умисну форму вини.

Так, у п. 1 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року передбачено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (ч. 1 ст. 266 КУпАП).

Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858, далі (Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103.

Відповідно до п. 2-4 вищевказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Так, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, передумовою для проходження водієм огляду на стан сп`яніння має бути виявлення (встановлення) поліцейським ознак сп`яніння, які передбачені пунктом 3, 4 розділу І Інструкції. Вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення цих ознак або взагалі за їх відсутності вважається необґрунтованою та безпідставною, а тому не породжує у водія обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння.

Разом з тим, поліцейським до матеріалів справи не додано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження виконання вимог Інструкції щодо виявлення ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 .

При цьому, слід зазначити, що лише чітке дотримання вказаної вище процедури, зокрема проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан наркотичного сп`яніння, свідчить про законні вимоги працівників поліції та обґрунтовані підстави проведення вказаного огляду.

Враховуючи викладене, для визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом (водія), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, обов`язковими для доведення у своєму взаємозв`язку та сукупності підлягають наступні обставини: законність вимоги щодо проходження огляду на стан сп`яніння; дотримання процедурного (процесуального) порядку пропозиції проходження огляду на стан сп`яніння; факт відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від проходження такого огляду; а також факт керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, транспортним засобом.

В разі недоведеності будь-якої з вищевказаних обставин в діях особи не може бути встановлено склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, судом досліджено відеозапис з боді камер інспекторів патрульної поліції № 477739, № 477750 на якому зафіксовано зупинення працівниками поліції ОСОБА_1 який керував автомобілем марки «BMW 520І» д.н.з. НОМЕР_2 , за порушення ним правил дорожнього руху. У ході спілкування працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest», у зв`зку з тим, що відчуває запах алкоголю чи то від ОСОБА_1 чи з салону автомобіля. На що ОСОБА_1 повідомив, що згоден пройти огляд, однак алкоголь не вживав та має підозру, що запах чутно від працівника поліції. У зв`язку з чим зателефонував та спецлінію 102 та викликав наряд поліції для перевірки на стан алкогольного сп`яніння поліцейського.

З відеозапису також вбачається, що працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що вже не відчуває від нього запах алкоголю, проте вбачає у нього ознаки наркотичного сп`яніння, а саме поведінку, що не відповідає обстановці та неприродну блідість, після чого пропонує проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. На що ОСОБА_1 повідомив, що не відмовляється пройти огляд за допомогою газоаналізатора. Однак, поліцейський повідомив, що такої необхідності вже немає, оскільки запах вивітрився та повторно запропонував проїхати до лікаря нарколога. ОСОБА_1 пояснив, що від проходження огляду не відмовляється, проте чекає наряд поліції, який вже викликав, після чого згоден прослідувати для проведення огляду.

Однак, такі дії ОСОБА_1 працівником поліції було розцінено як ухилення, тобто відмову від проходження огляду та відразу після приїзду екіпажу патрульної поліції за викликом ОСОБА_1 , поліцейська пішла складати адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду. Згода ОСОБА_1 щодо готовності пройти огляд, прийнята до уваги не була.

З долучених до протоколу відеозаписів з боді камер поліцейських, поведінка ОСОБА_1 судом розцінюється як зухвала та провокативна, однак ознак, які б свідчили про можливе перебування останнього у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не виявлено. Думка поліцейського щодо перебування ОСОБА_1 з ознаками алкогольного, а пізніше наркотичного сп`яніння нічим не обґрунтована, оскільки огляд ОСОБА_1 поліцейський не проводив, ознак перебування у стані сп`яніння не встановлював, а лише перерахував їх. За такого, суд вважає припущення поліцейського щодо перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння непослідовними та не доведеними належними та допустимими доказами.

Наведені обставини вказують на необґрунтованість вимоги поліцейського щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, оскільки лише при наявності у особи, яка керувала транспортним засобом ознак сп`яніння, водій повинен на вимогу поліцейського пройти відповідний огляд.

Крім того, вже о 00 год. 45 хв. 19.05.2024 ОСОБА_1 самостійно звернувся до лабораторії «Медлюкс» для проходження імунохромного дослідження (CITO TEST) для тестування на 14 видів наркотичних речовин у сечі та по всім параметрам вищевказаний тест показав негативний результат, що безумовно свідчить про те, що під час складання протоколу ОСОБА_1 був тверезим, а звинувачення працівника поліції були безпідставними.

Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу «поза розумним сумнівом» у справі «Авшар проти Туреччини») доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

З огляду на сукупність вищевказаних доказів, суд не вбачає, обґрунтованих підстав для направлення ОСОБА_1 на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння до закладу охорони здоров`я, а відтак вина ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку не доведена поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищевикладене, та зважаючи що достатніх та беззаперечних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - не здобуто, а ті докази, що надано в якості підтвердження вчинення правопорушення, суд оцінює критично з наведених вище обставин, відтак підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у суду відсутні.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, належних та допустимих доказів, які б підтверджували обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, особою, яка його склала, всупереч обов`язку, визначеному ч. 2 ст. 251 КУпАП, не зібрано.

З огляду на викладене та оцінюючи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вище викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 130, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Світлана ГРЕЧАНА