Справа№751/6665/24
Провадження №3/751/2609/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року місто Чернігів

СУДДЯ НОВОЗАВОДСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ МІСТА ЧЕРНІГОВА

Яременко І.В.

з участю особи, відносно якої складено протокол - ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Чернігівській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який притягається до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 324859 від 22.07.2024 слідує, що 22.07.2024 о 19 год 00 хв ОСОБА_1 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у присутності дітей: ОСОБА_3 , 2010 р.н., ОСОБА_4 , 2018 р.н., ОСОБА_5 , 2020 р.н., ОСОБА_6 , 2021 р.н., вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру: ображав потерпілу нецензурною лайкою, чим завдав їй психологічних страждань, унаслідок чого могло бути завдано шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 , тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні особа, відносно якої складено протокол, ОСОБА_1 , вину не визнав. Показав, що ніякого домашнього насильства відносно дружини не було. Була обопільна словесна перепалка у дворі, як це буває у кожній сім`ї, а сусіди викликали поліцію. Просив закрити провадження у справі, оскільки правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП він не вчиняв.

Потерпіла у судовому засіданні заперечувала обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, пояснила, що її чоловіком ОСОБА_1 ніякого домашнього насильства, внаслідок чого було б завдано шкоди її психічному здоров`ю, не було. Вони з чоловіком у час вказаний у протоколі знаходились на вулиці біля будинку за вказаною адресою, гучно сперечались між собою у дворі біля будинку, а сусіди викликали поліцію. Коли приїхали поліцейські, вона їм казала, що ніякої заяви на чоловіка писати не буде і дійсно не писала. Але вони пояснили, що оскільки вони приїхали на виклик, їм необхідно скласти протокол. Просила не притягати ОСОБА_1 до відповідальності.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження по даній справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, відповідальність настає за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єкт адміністративного проступку - фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Отже, склад адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення; об`єктивну сторону; суб`єкт та суб`єктивну сторону. Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення, виключає склад адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні і особа, відносно якої складено протокол, ОСОБА_1 і потерпіла ОСОБА_2 , стверджували, що 22.07.2024 будь-яких умисних дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, щодо ОСОБА_2 не вчинялось.

ОСОБА_2 у судовому засіданні не визнала себе потерпілою особою та вказала, що будь-яких звернень до правоохоронних органів з приводу вчинення щодо неї домашнього насильства вона не здійснювала. Також матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять таких даних.

За наведених обставин, суд вважає відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

У відповідності до ст. 251 КУпАП України доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому діянні, яке ставиться їй в вину, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець протии України» з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшарпротии Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282).

Суд звертає увагу на те, що сварка під час конфлікту за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди фізичному здоров`ю потерпілого не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

У відповідності до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши сукупність одержаних доказів, суд дійшов висновку, що адміністративна справа відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» в разі закриття провадження в справі судовий збір не стягується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 9, 173-2 ч. 1, 247, 251, 252, 256, 283, 284, 287-289 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: І. В. Яременко