Справа № 462/8877/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 квітня 2024 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Мруць І.С., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає відповідно до протоколу за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 01 листопада 2023 року о 20 год. 42 хв. у м. Львові, пл. Двірцева, 1, керував транспортним засобом «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість шкіри обличчя, тремтіння кінцівків рук). Від проходження огляду на визначення стану наркотичного спяніння в медичному закладі відмовився на місці зупинки транспортного засобу, що зафіксовано на НК 474506, НК471924, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

13.02.2024 року від представника ОСОБА_1 , - адвоката Горин В.М. надійшло клопотання про допит свідка ОСОБА_2

26.03.2024 року від представника ОСОБА_1 , - адвоката Горин В.М. надійшло клопотання про закриття провадження у справі. Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, до приїзду патрульних автомобіль перебував у неробочому стані із заглушеним двигуном. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь які допустимі докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, враховуючи наведене просить справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

29.04.2024 року від представника ОСОБА_1 , - адвоката Горин В.М. надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності особи яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, справу закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він працює в ІТ сфері, графік роботи у нього нестабільний та пов`язаний із переїздами. У зв`язку із робочими питаннями в нього виникла необхідність поїхати у Львів та він попросив товариша, щоб той відвіз його. Вони виїхали з Івано-Франківська 01.11 біля 12 години. Орієнтовно біля 13-14 години вони прибули до Львова. Друг возив його по справах та потім вони вирішили трохи покататися по місту без мети. За кермом весь час був ОСОБА_3 . Вони приїхали на площу Двірцеву та вирішили там зупинитися, щоб перекусити та покурити. Після того, як вони виходили з автомобіля ОСОБА_1 несвідомо сів за кермо та в цей час десь за 10-15 хв. після зупинки, до них підійшли працівники поліції, оскільки автомобіль був припаркований з порушенням. ОСОБА_1 повідомив працівниками поліції, що він не був за кермом автомобіля. Чи повідомляв поліції про це його друг, йому не відомо.

Додав, що відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки була пізня година та він переживав, що вони не встигнуть повернутися до Івано-Франківська до комендантської години, та він не керував транспортним засобом.

ОСОБА_1 також пояснив, що біля 3-4 років керує автомобілем, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, однак постановами суду усі справи були закриті, на підтвердження чого долучив копію постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 05.02.2024 року.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Горин В.М. у судовому засіданні підтримав своє клопотання про закриття провадження у справі. Зазначив, що працівники поліції проігнорували факт того, що автомобілем керував колега у зв`язку із історією притягнень ОСОБА_1 до відповідальності.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що 01.11.23 року його товариш ОСОБА_4 зателефонував і попросив відвезти його до Львова та він погодився. Вони знають один одного з дитинства. Свідок офіційно непрацевлаштований, підпрацьовує таксистом. Приблизно раз в пів року свідок возить ОСОБА_1 у його справах.

Свідок пояснив, що близько обіду вони виїхали на машині ОСОБА_4 з Івано-Франківська та через дві години приїхали до Львова. В`ячеслав вирішував свої справи, а свідок весь час був за кермом. На місці події він зупинився, щоб перекусити і перекурити. Свідок з ОСОБА_4 постояли біля машини, та потім ОСОБА_1 сів за кермо автомобіля, а свідок на пасажирське сидіння. В`ячеслав пояснював, що він не є водієм, свідок теж про це зазначав. На момент приходу поліції автомобіль стояв нерухомо біля 10 хвилин. Після складення протоколу, автомобіль був переданий свідку, документи щодо передачі авто іншому водію не складалися.

Свідок також додав, що раніше до адміністративної відповідальності він не притягувався.

Дослідивши матеріали справи доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі за текстом - ПДР) водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Суд не бере до уваги доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про те, що він не керував транспортним засобом, а лише пересів на місце водія.

Так, виходячи із записів із нагрудних камер інспекторів поліції, які знаходяться на диску, долученому до матеріалів справи, працівники поліції підійшли до заведеного автомобіля із ввімкненими вогнями, при цьому ОСОБА_1 сидів на сидінні водія, його руки перебували на кермі та він пояснив, інспекторам, що вони хочуть виїхати. У телефонній розмові, зафіксованій на відеозаписі, ОСОБА_1 також вказував, що вони заїхали на місце призначене для людей з інвалідністю і відразу хотіли виїхати, але їм не дали цього зробити.

ОСОБА_2 на місці події хоча не заперечував доводів ОСОБА_1 про те, що останній не керував транспортним засобом, однак особисто пояснень про те, що саме він керував автомобілем не надавав.

Суд зауважує, що ОСОБА_1 також зазначав, що вони повинні були забрати пасажира. Водночас, у судовому засіданні ОСОБА_1 та свідок пояснювали, що заїхали на місце події без конкретної мети.

В цьому контексті суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_2 наданих у судовому засіданні.

На думку суду, такі пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 свідчать про намагання уникнути відповідальності за скоєне.

Вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД №568417 від 01.11.2023 року;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.11.2023 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 ;

- рапортом поліцейського від 01.11.2023 року;

- копією постанови серія ЕАТ №8060085 від 01.11.2023 р., складеної відносно ОСОБА_1 за ч.6 ст.122 КУпАП;

-відеозаписами з відеореєстраторів працівників поліції, відповідно до яких особа, яка притягається до відповідальності, підтверджує факт керування транспорним засобом (20:42:19), а також факт відмови від проходження огляду в медичному закладі.

Здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

За загальним визначенням транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а тому на водія покладається величезна відповідальність не тільки за своє життя, а й за життя пішоходів та цілісність майна інших громадян.

При призначенні покарання суд враховує, що керування транспортним засобом в стані сп`яніння є одним із найтяжчих правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням, оскільки, водій у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Враховуючи обставини вчиненого правопорушення, та його суспільну небезпеку, дію на території України на час вчинення адміністративного правопорушення воєнного стану, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, вважаю за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605.60 грн.

Керуючись ст. 40-1, 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 605 гривні 60 копійок судового збору.

У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст. 307, 308 КУпАП, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом 10 днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: І.С. Мруць