Код суду 233 № 233/1869/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Орчелота А.В., за участю: секретарів Чернецької А.С., Теліціної О.О., захисниці Баринової Л.Г., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянув адміністративний матеріал, який надійшов із ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснені права згідно ст.ст.10, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_1 23 березня 2024 року об 11 годині 11 хвилин в Донецькій області, м. Костянтинівка, вул. О. Тихого, біля буд. 79 керував транспортним засобом «ВАЗ 21121» номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, млява мова, бліде обличчя). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у присутності двох свідків категорично відмовився. Від керування відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130КУпАП.

В судовому засіданні:

було допитано: водія ОСОБА_1 , в якості свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також осіб уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, та матеріалів доданих до нього: ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , дослідженні письмові докази, в тому числі надані стороною захисту, а також відтворено доданий до матеріалів відеозапис події, яка мала місце: 23 березня 2024 року об 11 годині 11 хвилин - в Донецькій області, м. Костянтинівка, вул. О. Тихого, біля буд. 79.

Так, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні:

свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 23 березня 2024 року він стояв на залізничному вокзалі біля магазину «Бріз», близько 10 год. 00 хв. було оголошено повітряну тривогу та він вирішив від`їхати подалі, щоб мати змогу заховатися. Під час руху, під мостом біля залізничного вокзалу він був зупинений працівниками поліції, оскільки автомобіль після зупинки працівником поліції заважав загальному руху автомобілів, працівник поліції попросив його переїхати на інше місце. В ході спілкування працівник поліції повідомив його про те, що вбачає у нього ознаки сп`яніння, на що він повідомив, що він алкоголь та наркотичні засоби не вживає, посилаючись на стан свого здоров`я. Під час розмови з поліцейським, останній повідомив його, що йому краще сказати, що він курив марихуану в іншому випадку на місце зупинки транспортного засобу будуть викликані працівники ТЦК, які випишуть йому повістку та відправлять на фронт. Враховуючи те, що було оголошено повітряну тривогу, побоюючись обстрілів він погодився на умови, запропоновані працівником поліції та оговорив себе, від керування транспортним засобом його відсторонено не було та після складання протоколу про адміністративне правопорушення він продовжив рух на своєму транспортному засобі. Зауважив, що пояснення зазначені ним у протоколі про адміністративне правопорушення написав під примусом працівників поліції, які погрожували викликати співробітників ТЦК.

Захисниця ОСОБА_1 - адвокат Баринова Л.Г.:

у судовому засіданні просила справу відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своєї позиції зазначила, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів (фото, відеозйомка, пояснення свідків), які б свідчили про те, що ОСОБА_1 , 23 березня 2024 року, перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння керував транспортним засобом; у ОСОБА_1 були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння; наданий до суду відеозапис фіксації не є безперервним, переривається; працівниками поліції фактично не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Особа, уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, та матеріалів доданих до нього - інспектор СРПП ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області - Фурашов І.М.:

пояснив суду, що 23 березня 2024 року він виконував свої посадові обов`язки, в цей день в м. Костянтинівка, вул. О. Тихого, біля буд. 79 було зупинено водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, останній мав наявні ознаки наркотичного сп`яніння. Водію, в присутності двох свідків було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі м. Костянтинівка, однак останній категорично відмовився від проходження огляду. Під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення, тиску на водія з боку працівників поліції не було, пояснення зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення були написані водієм власноруч та попередньо ним проголошені. Від керування транспортним засобом він був відсторонений та транспортний засіб переданий цивільній особі. Особу ОСОБА_1 , у відношенні якої було складено протокол про адміністративне правопорушення, а також обставини зазначені в ньому підтвердив, на законності складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення наполягав.

Особа, уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, та матеріалів доданих до нього - інспектор СРПП ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області Смаженко В.В.:

пояснив суду, що 23 березня 2024 року він виконував свої посадові обов`язки, в цей день в м. Костянтинівка, вул. О. Тихого, біля буд. 79 було зупинено водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, підставою для зупинки транспортного засобу слугувало порушення ПДР України, а саме водій не був пристебнутий паском безпеки, при перевірці документів у водія були встановлені наявні ознаки наркотично сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло, млява мова, бліде обличчя. На водія були складена постанова за ч. 5 ст. 121 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 при собі не мав посвідчення водія, у зв`язку з чим відносно нього була складена постанова за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Водію, в присутності двох свідків було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі м. Костянтинівка, однак останній категорично відмовився від проходження огляду, останньому було роз`яснено, що у разі відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування транспортним засобом він був відсторонений та транспортний засіб переданий цивільній особі. Під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення, тиску на водія з боку працівників поліції не було, пояснення зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення були написані водієм власноруч та попередньо ним проголошені, що підтверджується відеозаписом. Особу ОСОБА_1 , у відношенні якої було складено протокол про адміністративне правопорушення, а також обставини зазначені в ньому підтвердив, на законності складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення наполягав.

Свідок ОСОБА_2 :

пояснив суду, що 23 березня 2024 року в м. Костянтинівка, вул. О. Тихого, біля буд. 79 він був запрошений працівниками поліції, які пояснили, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння та у зв`язку з цим, він не може надалі керувати транспортним засобом та виникла необхідність у транспортуванні транспортного засобу, на вимогу працівників поліції він надав їм посвідчення водія. Після цього, ОСОБА_1 відмовився передавати свій транспортний засіб сторонній особі.

Свідок (зазначений в протоколі) ОСОБА_3 :

підтверджуючи, письмові пояснення, які були відібрані в нього працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, пояснив суду, що дійсно 23 березня 2024 року він був запрошений співробітниками поліції в якості свідка при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .. В його присутності водій ОСОБА_1 в медичному закладі від проходження огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння відмовився. Протокол про адміністративне правопорушення складався в його присутності та він особисто ставив підпис у заповненому працівниками поліції протоколі.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисницю, допитавши інспекторів СРПП ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, осіб зазначених в протоколі, в якості свідків, ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відтворивши та переглянувши відеозапис зафіксованої події, дістаю наступних висновків.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №677445 від 23 березня 2024 року, дані, відображені в якому, враховуючи положення ст.251КУпАП, є доказом, того, що водій ОСОБА_1 23 березня 2024 року об 11 годині 11 хвилин в Донецькій області, м. Костянтинівка, вул. О. Тихого, біля буд. 79 керував транспортним засобом «ВАЗ 21121» номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, млява мова, бліде обличчя). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у присутності двох свідків категорично відмовився. Від керування відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130КУпАП.

Отже, в протоколі зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Також протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 (зі змінами та доповненнями, далі Інструкція), особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом скористався та в протоколі про адміністративне правопорушення в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» власноручно зазначив, що «керував транспортним засобом ВАЗ 21121 НОМЕР_2 , курив марихуану 2 неділі тому, з протоколом згоден».

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63Конституції України та ст.268КУпАП. Також в протоколі зазначено, що водія ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом.

ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення без будь-яких застережень.

Даний протокол підписано також свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , останній попереджений про кримінальну відповідальність та приведений судом до присяги, підтвердив відібрані від нього працівниками поліції пояснення та обставини зазначені в протоколі, при яких його було залучено в якості свідка.

Таким чином, складений працівником поліції щодо ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст.256КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Законом України від 16.02.2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», внесені зміни, зокрема до ст.266КУпАП, що набрали чинності 17.03.2021 року, та з цього часу закон надає можливість поліцейським під час проведення огляду осіб застосовувати технічні засоби відеозапису, та лише в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

При цьому, логічне тлумачення положень ч.2 ст.266КУпАП дає підстави вважати, що застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису є належним та допустимим доказом під час провадження у справах за ч.1 ст.130КУпАП, не залежно від того, чи технічними засобами відеозапису зафіксовано сам огляд особи на стан сп`яніння, що проводився на місці, чи такими засобами зафіксовано відмову особи від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Залучення свідків до огляду на стан сп`яніння, а так само фіксації відмови водія від огляду, є обов`язковим лише у разі неможливості застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння все ж таки підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , відповідно до яких, в їх присутності, водій ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції пройти медичний огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився.

У суду відсутні підстави не довіряти або сумніватись в правдивості та об`єктивності показів свідків, оскільки свідки були ознайомлені з їх обов`язками та правами, один, з яких попереджений про кримінальну відповідальність, приведений судом до присяги, їх покази є послідовними та логічними і не спростовуються іншими доказами у справі. Їх пояснення підтверджуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №677445 від 23 березня 2024 року, який є належним та допустимим доказом у справі, який вони також підписали без жодних застережень.

При цьому суд враховує і те, що не зважаючи на те, що письмові пояснення свідків складені не ними власноручно, в них зазначено, що вони з їх слів записані вірно та ними прочитані. Ці записи зроблені свідками власноручно.

Письмові пояснення свідка ОСОБА_3 узгоджуються з тими, які надані були ним у судовому засіданні.

Судом було вжито усіх належних заходів щодо виклику свідка ОСОБА_6 та забезпечення його допиту в судовому засіданні, що підтверджується матеріалами виклику останнього, тому письмові пояснення свідка ОСОБА_6 , відібрані від нього працівниками поліції, приймаються судом до уваги, оскільки, як зазначалось вище, є послідовними, логічними та узгоджуються з іншими доказами сторони обвинувачення та не спростовані доказами сторони захисту.

Отже, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , а також відеозаписом та усними поясненнями ОСОБА_1 в суді, який фактично не заперечував факт його відмови від проходження огляду, а тільки конкретизував підстави такої відмови.

До того ж, факт відмови ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції пройти відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі підтверджений дослідженим судом відеозаписом, проведеним працівниками поліції, на якому зафіксовано як працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що він відповів відмовою.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції в повній мірі дотримано вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я №1452/735 від 09.11.2015 року, приписами якої встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів.

Так, відповідно до Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного сп`яніння. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан наркотичного сп`яніння. Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейським у ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: н зіниці очей не реагують на світло, млява мова, бліде обличчя, про що зазначено поліцейським в протоколі та направленні на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За такого, поліцейським обґрунтовано було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Так, з відеозапису вбачається, що працівником поліції в присутності двох свідків було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_1 чітко відповів: «відмовляюсь, поспішаю». Крім того, останній не заперечував факт вживання марихуани шляхом куріння два тижні тому. Після чого працівником поліції були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268КУпАП та повідомлено, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130КУпАП.

Дані протоколу про адміністративне правопорушення та зафіксовані відео-зйомкою обставини узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом, а саме, відмовою ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у передбаченому законом порядку.

Крім того, слід звернути увагу, що на відеозаписі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, поводить себе спокійно, повільно, відмовляючись пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння за встановленою законодавством процедурою, не посилається на обставини та причини, зокрема оголошення повітряної тривоги та необхідності перейти в укриття, на чому наполягав ОСОБА_1 у судовому засіданні, що унеможливлюють проходження ним огляду на стан наркотичного сп`яніння, маючи реальну, дійсну можливість пройти огляд на стан сп`яніння.

Підтверджений матеріалами справи і факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зокрема відеозаписом, на якому зафіксовано факт керування автомобілем ОСОБА_1 безпосередньо перед його зупинкою працівниками поліції.

Крім того, факт керування ОСОБА_1 23 березня 2024 року об 11 год. 11 хв. транспортним засобом підтверджений долученою до матеріалів справи копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1725400 від 23 березня 2024 року відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.121КУпАП, відомостей, що вказана постанова ОСОБА_1 чи його захисницею в установлений строк і порядок оскаржувалася та/або скасована, протягом усього часу розгляду справи суду не надано.

Доводи захисниці, що з боку працівників поліції було здійснено психологічний тиск на ОСОБА_1 не мають під собою підґрунтя та спростовуються матеріалами відеозапису, на якому факти здійснення тиску працівниками поліції на ОСОБА_1 відсутні, будь-яких інших доказів тиску на нього працівниками поліції, ОСОБА_1 не надав, тому такі доводи необхідно оцінювати критично. Відомостей про те, що він звертався з цього приводу до органів які здійснюють розслідування злочинів з боку правоохоронних органів суду не надано.

Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння суд до уваги не бере, оскільки ОСОБА_1 інкримінується саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан ….., наркотичного ….. сп`яніння……, що є порушенням п.2.5ПДР України та є одним із самостійних та складових порушень передбачених законодавцем в ч.1 ст.130КУпАП.

Доводи захисниці про те, що ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, що нібито свідчить про його невинуватість, не мають переважного значення у доказуванні виходячи з наступного. Так в матеріалах справи дійсно не міститься акт огляду та тимчасового затримання транспорту, хоча патрульний поліцейський на місці усно повідомив водієві ОСОБА_1 про його відсторонення від подальшого керування транспортним засобом. Суд вважає, що дана обставина жодним чином не впливає на оцінку наявних у справі інших доказів, а тому не приймає до уваги наведені твердження сторони захисту. Крім того, сама по собі відсутність у матеріалах справи відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не спростовує ані факту керування ним транспортним засобом до його зупинки працівниками поліції, ані наявність ознак наркотичного сп`яніння під час спілкування поліцейських з водієм транспортного засобу, ані відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі.

Приймаючи до уваги посилання захисту на те, що документування на відео з бодікамери не є безперервним, а відтак не є належним відеодоказом, суддя зазначає таке.

Перевіряючи надані до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №677445 від 23 березня 2024 року докази - відеозаписи, на яких ґрунтується інкриміноване правопорушення, суддя вважає необхідним звернути увагу на правові висновки, викладені у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Яременко проти України», де зазначено наступне:

«…Питання, яке Суд має вирішити, полягає у визначенні, чи було справедливим провадження у справі загалом, включаючи спосіб, у який були отримані докази. При цьому має бути оцінена відповідна "незаконність" і, якщо це стосується порушення іншого конвенційного права, має бути оцінений характер виявленого порушення (рішення "Хан проти Сполученого Королівства" і "Аллан проти Сполученого Королівства"). При цьому має бути врахована якість таких доказів і, зокрема те, чи породжують обставини, за яких вони були отримані, будь-який сумнів щодо їхньої достовірності й точності…».

Так, Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях указує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Тобто, положення вказаного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

При перегляді вказаних відеозаписів, судом встановлено, що досліджені відеозаписи є інформативними і на них зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його зупинка, а також відмова ОСОБА_1 від огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі в присутності двох свідків.

Крім того, хоча відеозапис з бодікамери працівника поліції є не безперервним, проте будь-якого підроблення, псування чи спотворення запису під час судового розгляду не виявлено. Не зазначає про таке і сторона захисту та не спростовує події, зафіксовані на відеозаписі та те, що під час події, яка міститься на відеозаписі присутній саме ОСОБА_1 , в той день та час, відповідно до обставин зазначених за фабулою протоколу. В будь-якому випадку, поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків, що навіть за відсутності відеозапису є достатнім доказом вчиненого правопорушення відповідно до ст.266КУпАП.

До того ж, відеозапис не є єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Він узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

Інші доводи захисниці суд відхиляє, вважає їх способом захисту та такими, що не є суттєвими і не мають своїм правовим наслідком визнання протоколу чи інших матеріалів справи недопустимими доказами.

За приписами ст.252КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.256КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Статтею 280КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За ч.1 ст.130КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За пунктом 2.5ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За правилами ч.2 ст.251КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно приписів ст.245КУпАП - аналізуючи надані та досліджені матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши поясненнями осіб, які були допитані, відтворивши та переглянувши відеозаписи, приймаючи та оцінивши перелічені вище докази в їх сукупності, приходжу до переконання, що подія адміністративного правопорушення мала місце, а провина особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення повністю доведена, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та категорична відмова, в присутності двох свідків, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі.

За вищенаведеним, вважаю, що підстав для звільнення від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не вбачається. Дії останнього та його пояснення, заперечення захисниці Баринової Л.Г., разом із доданими до нього матеріалами, жодним чином не спростовують надані суду, особою уповноваженою на складання протоколу, докази, а посилання захисниці на порушення процедури складання матеріалів по справі про адміністративне правопорушення, є неспроможними та загалом безпідставними, а тому розцінюються судом як самозахист ОСОБА_1 задля уникнення адміністративної відповідальності, оскільки проаналізувавши вищезазначені нормативно правові акти та вимоги діючого законодавства, достеменно вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №677445 від 23 березня 2024 року складений відносно ОСОБА_1 та додані до нього матеріали, відповідають вимогам вищенаведених Інструкцій та складені у відповідності із нормами передбаченими КУпАП.

Вина водія ОСОБА_1 у порушені п.2.5ПДР України за, що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130КУпАП, відповідно до ч.1 ст.251КУпАП та за приписами ст.252КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, складеним відносно ОСОБА_1 , відеозаписами зафіксованої події поліцейськими, а також поясненнями свідків (зазначених в протоколі) події, один з яких приведений до присяги та попереджений про кримінальну відповідальність і допитаний, безпосередньо в судовому засіданні, недовіряти поясненням яких жодних підстав не вбачається, а також іншими матеріалами справи про адміністративне правопорушення, які, повною мірою були дослідженні в судовому засіданні у відповідності до ст.245КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, враховуючи положення ч.1 ст.130КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, характер скоєного правопорушення, даних щодо особи ОСОБА_1 , вважаю необхідним накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде цілком відповідати обставинам справи, та, у свою чергу, сприятиме профілактиці даного виду правопорушень.

Згідно із ст.40-1КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

З урахуванням положень п.5 ст.4Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2% прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на час ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, тобто 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст.40-1,130 ч.1,283,284КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 - визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф слід перерахувати на рахунок (IBAN) UA0005001, отримувач - Донецьке ГУК/м. Донецьк/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37967785, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), ККДБ 21081300, призначення платежу: протокол серії серії ААД №677445 від 23 березня 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, який перерахувати на рахунок (IBAN) UA0005692; отримувач коштів - Донецьке ГУК/Костянтинів. МТГ/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ)- 37967785; банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.податків);

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч.2 ст.308КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

На постанову може бути подана апеляційна скарга особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців після набрання нею законної сили.

Суддя А.В. Орчелота