Справа № 372/1337/24 суддя в І-й інстанції Сташків Т.Г.
Провадження № 33/824/3351/2024 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 липня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Ніколаєнка Дмитра Володимировича на постанову Обухівського районного суду Київської області від 02 травня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 10 березня 2024 року серії ААД № 019736 ОСОБА_1 10 березня 2024 року в с. Щербанівка, вул. Корольова, 12, керуючи автомобілем «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 , став учасником ДТП, та був з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та обличчя). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та проведення такого огляду у закладі охорони здоров`я водій ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру 1013, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 02 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Ухвалюючи постанову, місцевий суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 адвокат НіколаєнкоД.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та недоведеністю вини.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат Ніколаєнко Д.В. вказує на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджували б, що ОСОБА_1 виконував функції водія або знаходився за кермом транспортного засобу. Будь-яка вимога працівників поліції щодо проходження медичного освідування ОСОБА_1 , що передбачена п. 2.5 ПДР України, є безпідставна, так як стосується вона лише водія, яким ОСОБА_1 на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення не був. Судом проігнороване зауваження сторони захисту про те, що протокол про адміністративні правопорушення ААД№019736 не відповідає положенням ч. 1 ст. 256 КУпАП.

Адвокат Ніколаєнко Д.В. також просить суд поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, вказуючи на те, що станом на 22 травня 2024 року стороною захисту не отримано оскаржувану постанову. У Єдиному реєстрі судових рішень дане судове рішення опубліковане 13 травня 2024 року, а тому строки на оскарження необхідно відраховувати з 13 травня 2024 року.

Апеляційний суд, перевіривши доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Ніколаєнка Д.В.в частині поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Обухівського районного суду Київської області від 02 травня 2024 року вважає їх необґрунтованими, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 02 травня 2024 року Обухівським районним судом Київської області винесено оскаржувану постанову. Строк на апеляційне оскарження обраховується з дня винесення постанови, а тому останнім днем на апеляційне оскарження було 13 травня 2024 року. При цьому, апеляційна скарга подана 22 травня 2024 року (а.с.41).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та його захисник адвокат Ніколаєнко Д.В. були обізнані про розгляд справи місцевим судом, приймали участь в судовому засіданні, надавали суду пояснення по суті справи, а, отже, знали про винесення оскаржуваної постанови 02 травня 2024 року.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, адвокат Ніколаєнко Д.В. вказує на те, що станом на 22 травня 2024 року стороною захисту не отримано оскаржувану постанову. У Єдиному реєстрі судових рішень дане судове рішення опубліковане 13 травня 2024 року, а тому строки на оскарження необхідно відраховувати з 13 травня 2024 року. Вказуючи на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, адвокат Ніколаєнко Д.В. не звернув уваги, що ст. 294 КУпАП пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження з днем винесення постанови, а не з моментом її опублікування у Єдиному державному реєстрі судових рішень чи отриманням її копії.

У даному випадку ОСОБА_1 та його захисник адвокат Ніколаєнко Д.В., будучи належним чином повідомленими про дату розгляду справи, будучи присутніми під час розгляду справи та проголошення постанови, не були позбавлені можливості звернутися до суду з заявою про отримання копії постанови, ознайомитися з її змістом та, відповідно, подати апеляційну скаргу у встановлений для апеляційного оскарження строк. Однак, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Ніколаєнко Д.В. цього не зробили та не надали суду апеляційної інстанції доказів того, що зверталися до суду в межах строку на апеляційне оскарження з метою отримання постанови і що їм не видали її з будь-яких причин.

Отже, посилання адвоката Ніколаєнка Д.В. на неотримання копії постанови та обрахування строку на апеляційне оскарження з моменту опублікування постанови у Єдиному державному реєстрі судових рішень, апеляційний суд не може визнати поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки, як було зазначено вище, ОСОБА_1 та його захисник були присутні в судовому засіданні під час розгляду справи та винесення постанови.

За таких обставин, апеляційний суд вважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду не поважними, а, відтак, апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику у відповідності до приписів ч. 2 ст. 294 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити захиснику ОСОБА_1 адвокату Ніколаєнку Дмитру Володимировичу у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Обухівського районного суду Київської області від 02 травня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Ніколаєнка Дмитра Володимировича на постанову Обухівського районного суду Київської області від 02 травня 2024 року повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв