ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/469/24 Справа № 705/1451/24 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Годік Л. С. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 липня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 липня 2024 року, ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір у сумі 605,60 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 28.02.2024 о 22 годині 35 хвилин в м.Умань по вул.Інтернаціональній керував автомобілем KIA SPORTAGE д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 липня 2024 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що якщо особа відмовляється проходити огляд на стан сп`яніння за допомогою технічних засобів, працівники поліції повинні були надати ОСОБА_1 письмове направлення на огляд до медичного закладу. Та тільки потім, у разі не проходження ОСОБА_1 огляду і у медичному закладі, працівники поліції мали право скласти протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, виключно в присутності двох свідків.

Крім того, працівниками поліції жодного разу не було письмово запропоновано пройти ОСОБА_1 , огляд у медичному закладі.

Зазначає, що направлення на огляд є недостовірним, оскільки невірно зазначено назву медичного закладу.

В судове засідання, призначене апеляційним судом на 13.09.2024 на 09:00 год., ОСОБА_1 не з`явилися, при цьому про дату, час і місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку, про що свідчать довідка про доставку повідомлення у додатку «Viber».

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що розгляд справи в суді апеляційної інстанції вперше було призначено на 30.08.2024, від ОСОБА_1 до суду надійшла заяви про відкладення судового засідання. З метою забезпечення права на доступ до правосуддя розгляд справи було відкладено на 13.09.2024 на 09:00 год.

У призначений день особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не прибув в судове засідання. ОСОБА_1 надіслав до суду заяву про відкладення судового засідання, у зв`язку з хворобою. При цьому жодних підтверджуючих документів, ОСОБА_1 , до суду не надав. Крім того, в матеріалах справи наявні клопотання ОСОБА_1 про неодноразові відкладення розгляду справи в суді першої інстанції.

Враховуючи наведене, прихожу до висновку, що ОСОБА_1 свідомо зловживає своїм правом щодо участі у судовому засіданні апеляційної інстанції, не з`являється до суду апеляційної інстанції протягом тривалого часу.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення Серія ААД №493185 від 28.02.2024, згідно з яким вбачається, що 28.02.2024 о 22 год. 35 хв. в м.Черкаси, по вул.Інтернаціональна, ОСОБА_1 керував автомобілем KIA SPORTAGE д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 , було направлено до КП «Уманська міська лікарня»;

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 , проведений у зв`язку з виявленими ознаками: підозра керування в стані сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода. Результати огляду на стан сп`яніння: від проходження відмовився;

- рапорту поліцейського ВРПП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області В.Коваля згідно якого вбачається, що 28.02.2024 під час патрулювання вул.Київська, що в м.Умань, спільно з ст.інспектором ОСОБА_2 , було виявлено автомобіль KIA SPORTAGE д.н.з. НОМЕР_1 , який порушував ПДР, а саме: перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1. Було прийнято рішення зупинки транспортного засобу. Після зупинки транспортного засобу було встановлено, що автомобілем керував ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час спілкування з водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, тому водію було запропоновано пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу, та в медичному закладі. На що водій ОСОБА_1 , відмовився. Було складено протоколи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130 та ч.1 ст.122 КУпАП. Від керування транспортним засобом водія ОСОБА_1 , відсторонено;

- копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, Серія ЕНА №1547415 від 28.02.2024, згідно якої вбачається, що ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.8.5.1. ПДР порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки, за ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340 грн;

- відеозапису, переглянутого в суді апеляційної інстанції.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив обґрунтований висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається не те, що у разі відмови особи від проходження медичного огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального засобу, працівники поліції повинні були видати апелянту письмове направлення на огляд у медичному закладі, що працівниками поліції зроблено не було.

Дані доводи є неспроможними, оскільки відповідно до матеріалів справи та відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , від проходження на вимогу працівників поліції огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або проходження медичного огляду у лікарні відмовився чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України (водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин), тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

Отже, факт відмови ОСОБА_1 , від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та ознаки такого сп`яніння є зафіксованими в протоколі, на відеозаписах, та становлять суть вчиненого останнім адміністративного правопорушення.

Крім того, апеляційний суд наголошує, що якщо у поліцейського є підстави вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками, передбаченими в пункті 3 розділу 1 Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015, затвердженої МВС України та МОЗ України, то поліцейський проводить огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія з результатами такого огляду або незгоди з проведенням огляду на місці зупинки транспортного засобу, такий водій може бути направлений на огляд до закладу охорони здоров`я (розділ 2 Інструкції).

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Наведене свідчить, що Інструкція не регламентує питання щодо обов`язкового заповнення або особистого вручення, поліцейським направлення на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я у разі відмови такого водія від проходження огляду, з приводу чого посилання ОСОБА_1 , що таке направлення не було письмово йому виписано та не вручалося, є неаргументованим.

Доводи апелянта про те, що наявне направлення у матеріалах справи на огляд є недостовірним, оскільки невірно зазначено назву медичного закладу, є безпідставними, та такими до яких апеляційний суд відноситься критично, з огляду на наступне.

Згідно з рішенням Уманської міської ради №5.8-52/7 від 28 серпня 2018 року, змінено назву КП «Уманська міська лікарня» на КНП «Уманська міська лікарня» Уманської міської ради, тоді як, згідно з рішенням Уманської міської ради №31-11/8 від 29.03.2021 змінено назву КНП «Уманська міська лікарня» Уманської міської ради на КНП «Уманська центральна міська лікарня» Уманської міської ради. Таким чином, підприємство є правонаступником усього майна, всіх прав та обов`язків КП «Уманська міська лікарня».

Відповідно до Статуту КНП «Уманська центральна міська лікарня» Уманської міської ради визначено, що одним з напрямків діяльності є проведення медичних оглядів згідно чинного законодавства.

Таким чином, КП «Уманська міська лікарня» було перетворено у КНП «Уманська міська лікарня» Уманської міської ради, а в подальшому у КНП «Уманська центральна міська лікарня», без зміни мети та функціонування, відносно проведення оглядів водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану сп`яніння.

Отже, апеляційний суд зазначає, що зазначення старої назви закладу охорони здоров`я в направленні жодним чином не порушує права і свободи ОСОБА_1 , а тому відсутні підстави для визначення такого доказу недопустимим.

Крім того, з доданого до протоколу відеозапису вбачається, що бодікамерою працівника поліції зафіксовано, що ОСОБА_1 , при складанні протоколу про адміністративне правопорушення поводився зухвало, акцентував увагу, що він є депутатом. Дії працівників поліції розцінив, як політичне переслідування. Також кепкував з працівників поліції, неодноразово повторював та вимагав, щоб поліцейські зателефонували конкретній особі, яка все їм пояснить. Така поведінка ОСОБА_1 , свідчить про неповагу до представників влади та законів України.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 липня 2024 року, щодо ОСОБА_1 , є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя , -

п о с т а н о в и в:

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 липня 2024 року, якою ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба