Справа № 738/353/24
№ провадження 3/738/185/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2024 року місто Мена

Менський pайонний суд Чеpнiгiвської областi в складі:

судді - Волошиної Н.В.

з участю секретаря судового засідання Іванько А.С.

захисника (в режимі відеоконференції) Гордієнко Л.В.

pозглянувши матеpiали пpо пpитягнення до адмiнiстpативної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 , працюючої головним бухгалтером ТОВ «Успіх-Мена»

за ч.1 ст. 163-1 Кодексу Укpаїни пpо адмiнiстpативнi пpавопоpушення,

В С Т А H О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення №65 від 12 лютого 2024 року убачається, що при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Успіх-Мена» було встановлено, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного бухгалтера ТОВ «Успіх-Мена», вчинила порушення порядку ведення порядку податкового обліку, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.163-1 КУпАП, а саме:

-п.44.1 ст.44, п.198.5 ст.198, 200.1, п.200.4, п.200.7, п.200.8, п.200.9 статті 200 Податкового кодексу України, пунктів 4,5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289 (зі змінами та доповненнями), в результаті чого платником завищено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за жовтень 2023 року в сумі 16017936 грн, в тому числі за жовтень 2023 року в сумі 16017936 грн;

-підпункту 14.1.7, 14.1.219 пункту 14.1 статті 14.1, пункту 188.1 статті 188, пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. зі змінами та доповненнями, пунктів 4,5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, затвердженого в Міністерстві України 29.01.2016 за №159/28289 (зі змінами та доповненнями), завищено від`ємне значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 304921,57 грн, в тому числі за жовтень 2023 року на суму 304921,57 грн.

Під час перевірки встановлено, що платником не нараховано податкові зобов`язання з податку на додану вартість по операціям з реімпорту ріпаку та приналежності даних операцій по господарської діяльності підприємства у розмірі 16017936 грн, здійснювалась реалізація борошна вищого та першого ґатунку нижче звичайних цін на загальну суму ПДВ 112935,33 грн, завищено показники списання засобів захисту рослин у жовтні 2023 року на суму ПДВ 44965,07 та занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість по операціям з придбання послуг з транспортно-експедиційного обслуговування від ТОВ «ГРЕЙНСВАРД» у розмірі 147021,17 грн за червень 2023 року, які використані поза межами господарської діяльності.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи лише з її участю до суду не надала. Право ОСОБА_1 бути присутньою під час розгляду справи в суді було дотримане, вона належним чином була викликана в судове засідання, де мала можливість надати пояснення по суті справи та докази на підтвердження своїх доводів. З аналізу ч.2 ст. 268 КУпАП вбачається, що участь особи під час розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП не є обов`язковою.

Захисник Гордієнко Л.В. в судовому засіданні просила закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутністю в її діях складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений стосовно ОСОБА_1 не містить об`єктивної сторони, яка б відповідала диспозиції ч.1 ст.163-1 КУпАП, тобто не зазначені, які конкретні порушення ведення податкового обліку допустила ОСОБА_1 , не зазначені конкретні дії чи бездіяльність , які мали б місце і потягли у порушенні чи нездійсненні нею передбачених законодавством правил ведення облікового обліку, в протоколі міститься лише посилання на акт перевірки. Крім того, ТОВ «Успіх-Мена» з актом перевірки ГУ ДПС у Чернігівській області від 18.01.2024, який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, не погодилось, внаслідок чого 07.02.2024 до ГУ ДПС у Чернігівській області було подано заперечення, розгляд якого відбувся 19.02.2024, однак станом на 26.02.2024 відомості за результатами розгляду заперечень ТОВ «Успіх-Мена» не отримувало, протокол був складений 12.02.2024 року, тобто до дати розгляду заперечення та до дати узгодження результатів перевірки. Окрім цього, захисник наголосила на тому, що строки притягнення до адміністративної відповідальності закінчились, що є також підставою для закриття провадження у справі.

Вислухавши захисника, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.163-1КУпАП адміністративна відповідальність передбачена завідсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Об`єктом правопорушень, передбачених зазначеною статтею є суспільні відносини в сфері оподаткування.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: відсутність податкового обліку; порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, зокрема, неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених цією статтею, характеризується наявністю вини як у формі умислу,так і у формі необережності.

Суб`єктами правопорушень, передбачених ч. 1 ст.163-1 КУпАП можуть бути керівники та інші посадови особи підприємств, установ, організацій (заступники керівників з фінансово-економічних питань, головні бухгалтери тощо).

Наведена норма закону є бланкетною, а тому у протоколі повинно бути чітко зазначено обставини інкримінованого особі правопорушення, а також норма Закону, яка була порушена особою, щодо якої складений протокол.

За приписами статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 10 КУпАП: адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (стаття 11 КУпАП).

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею протиправної, винної дії чи бездіяльності (адміністративного правопорушення), яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. При цьому, в силу приписів 251 КУпАП: обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, надано: протокол про адміністративне правопорушення №65 від 12 лютого 2024 року; акт №904/ж5/25-01-07-03-01 від 18.01.2024 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Успіх-Мена» щодо дотримання законодавства при декларуванні за жовтень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету; додаток 1, 2, 3 до акта перевірки від 18.01.2024 №904/д5/25-01-07-03-01; копія повідомлення №196/ж12/25-01-07-03-06 від 31.01.2024; акт №93/ж6/25-01-07-03-01 неявки посадових осіб ТОВ «Успіх-Мена» для складання протоколу про адміністративне правопорушення; копія наказу №24П від 10.10.2016 «Про прийняття на роботу головного бухгалтера ТОВ «Успіх-Мена».

Відповідно до вказаних норм КУпАП саме у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначено, які саме дії або бездіяльність вчинені певною особою, в чому полягає їх протиправність, тобто, обов`язковим є всебічне та повне відображення суті адміністративного правопорушення, проте, в даному випадку, при складанні протоколу не зазначено його об`єктивної та суб`єктивної сторони, які б відповідали диспозиції ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Тобто, посадовою особою, яка складає протокол, має бути визначено форму вини, активну чи бездіяльну поведінку особи, яка свідчить про наявність саме в її діях складу певного адміністративного правопорушення.

В даному випадку, у протоколі міститься лише формальне посилання на норми Податкового кодексу України та наведено наслідки порушення таких норм завищення суми бюджетного відшкодування на додатну вартість, завищення від`ємного значення ПДВ, що зараховуються до складу податкового кредиту.

Разом з тим, у складеному стосовно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, у чому конкретно полягає порушення саме нею встановленого порядку ведення податкового обліку.

Посилання ж у протоколі просто на норми Податкового кодексу України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість без конкретизації, яку норму якого Закону особою порушено, в чому полягає це порушення, які конкретно дії або бездіяльність допущені особою, на підставі яких було встановлено ведення ним податкового обліку з порушенням встановленого порядку, коли саме та в який спосіб були вчинені незаконні дії не розкриває суті конкретного порушення, яке ставиться ОСОБА_1 у провину.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають викладатись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Неконкретність обвинувачення не дозволяє особі, яка притягається до адміністративної відповідальності організувати ефективний захист своїх інтересів, а суду перевірити обґрунтованість висунутого обвинувачення у вчиненні правопорушення.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано акт №904/ж5/25-01-07-03-01 від 18.01.2024 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Успіх-Мена» щодо дотримання законодавства при декларуванні за жовтень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, однак у зв`язку з не зазначенням посадовою особою у протоколі об`єктивної сторони правопорушення неможливо перевірити, чи є документ належним доказом провини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Інших доказів щодо вказаних обставин суду не надано.

В матеріалах справи відсутні й дані щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про дату та час складання протоколу й належне надіслання копії протоколу.

Проте, п.12,13 Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом МФУ №566 від 02.07.2016, зареєстрованим в МЮУ 27.07.2016 за №1046/29176 у разі неможливості складання Протоколу за місцем вчинення адміністративного правопорушення Протокол складається в податковому органі. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, запрошується до податкового органу для складання та підписання Протоколу. У запрошенні зазначаються дата, час та місце складання Протоколу. Запрошення вважається належним чином врученим, якщо воно надіслано за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручено особисто такій особі. У разі неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у визначений у запрошенні час складається акт довільної форми, який засвідчує факт такої неявки. Акт підписується не менш як трьома посадовими особами контролюючого органу та реєструється у журналі реєстрації актів, що засвідчують факт неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (додаток 2).

Так, матеріалами справи не підтверджено ані надіслання запрошення, ані належне надіслання копії протоколу.

У додатках до протоколу міститься повідомлення на ім`я посадових осіб ТОВ «Успіх-Мена» директора ОСОБА_2 та ОСОБА_1 для складання протоколу про адміністративне правопорушення проте, їх формування не засвідчує належного порядку надіслання та вручення. Опис вкладення до поштового відправлення та підтвердження відправки засобами поштового листування у матеріалах справи відсутнє.

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно норм Податкового кодексу України, акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Згідно з положеннями п. 86.1. ст. 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Акт перевірки документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Акт перевірки не може розглядатися як заява або повідомлення про вчинення кримінального правопорушення щодо ухилення від сплати податків.

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із запереченнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Заперечуючи проти притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, захисник Гордієнко Л.В. надала до суду письмові заперечення, в яких зазначено про те, що ТОВ «Успіх-Мена», не погоджуючись з актом перевірки, 07 лютого 2024 року було надіслано ГУ ДПС у Чернігівській області заперечення на акт документальної перевірки, про результати розгляду якого товариство не повідомлено.

Відповідно до п.п. 86.7.1. п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України акт перевірки, заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи і пояснення, у разі їх подання платником податку у визначеному цим пунктом порядку (далі - матеріали перевірки), розглядаються комісією такого контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок (далі - комісія з питань розгляду заперечень), яка є постійно діючим колегіальним органом контролюючого органу. Склад комісії та порядок її роботи затверджуються наказом керівника контролюючого органу.

Розгляд матеріалів перевірки здійснюється комісією з питань розгляду заперечень контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень відповідно до цього пункту (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у запереченнях, додаткових документах та поясненнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За результатами перевірки у випадках, встановлених п. 58.1. ст. 58 Податкового кодексу України, контролюючий орган виносить податкові повідомлення-рішення, які згідно з п. 56.1 ст.56 Податкового кодексу України можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Адміністративне оскарження передбачає подання платником податків скарги до контролюючого органу вищого рівня, який може скасувати податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства, що передбачено п. 55.1. ст. 55 Податкового кодексу України.

При цьому, згідно з п. 56.15 ст. 56 Податкового кодексу України протягом розгляду контролюючим органом вищого рівня скарги платника податків на рішення контролюючого органу сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою. А днем узгодження грошового зобов`язання платника податків вважається день закінчення процедури адміністративного оскарження (другий п.п. 56.17.5 ст. 56 Податкового кодексу України).

Отже, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників контролюючого органу з виконання податкового контролю та їх результатів, але самі по собі такі висновки не породжують правових наслідків для платника податків.

Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акта, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень. Проте, оцінка акта перевірки, в тому числі викладених у ньому висновків перевірки, надається у разі оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта, контролюючим органом вищого рівня (у разі оскарження в адміністративному порядку) або судом.

Порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, засвідчене податковим органом внаслідок податкової перевірки, може утворювати закінчений склад винного і караного правопорушення лише за умови та з моменту наявності узгоджених податкових повідомлень-рішень, що підтверджуватимуть наведені факти.

Таким чином, до закінчення процедури оскарження податкових повідомлень-рішень, винесених на підставі акта перевірки, результати перевірки не можуть бути підставою для висновків щодо наявності в діях відповідальних осіб порушень вимог податкового законодавства.

Захисник Гордієнко Л.В. вказала, що у зв`язку з фактом оскарження ТОВ «Успіх-Мена» результатів перевірки у судовому порядку, за наслідками якої складено протокол, такі не можуть вважатися достатніми та належними доказами порушення ОСОБА_1 порядку ведення податкового обліку.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи викладене та беручи до уваги загальний правовий принцип, закріплений в ст. 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, оскільки обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, належні та допустимі докази, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, відсутні.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП відсутність події і складу адміністративного правопорушення є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 163-1, п.1 ч.1 ст.247, ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А H О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 163-1 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити у зв`язку відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н.В. Волошина