Справа № 529/236/24
Провадження № 3/529/136/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року суддя Диканського районного суду Полтавської області Петренко Л.Є., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з СПД №2 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

19 березня 2024 року о 21 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 на 16 км автодороги Диканька-Шишаки керував автомобілем Mazda CX-7, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів). Від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 відмовився надавати свої пояснення по суті справи відповідно до ст.63 Конституції України. При цьому, ОСОБА_1 в разі доведення своєї винуватості просив суд розстрочити сплату штрафу, оскільки він має на утриманні малолітніх дітей, наразі не працює, тому не взмозі відразу сплатити велику суму штрафу.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали справи приходжу до наступного.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст.130 КУпАП передбачена, зокрема, адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наступною сукупністю доказів:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 296983 від 19.03.2024, відповідно до якого водій ОСОБА_1 19.03.2024 керував автомобілем Mazda CX-7, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, які супроводжувалися запахом алкоголю з порожнини рота, порушенням мови та порушення координації рухів;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- направленням на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння;

- відеозаписами з боді-камер поліцейських, де зафіксовано момент зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , коли поліцейський повідомив останньому про наявність механічних пошкоджень на автомобілі через можливий факт потрапляння в ДТП, а потім зафіксовано як поліцейським неодноразово пропонувалося ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер та проїхати до медичного закладу, хоча в того були видимі ознаки перебування в стані сп`яніння на що ОСОБА_1 спочатку просив провести огляд у медичному закладі. При цьому, на відеозаписах зафіксовано як ОСОБА_1 поводив себе агресивно та зухвало в бік поліцейських. Надалі працівники поліції неодноразово пропонували проїхати ОСОБА_1 до медичного закладу, на що останній відмовився. Також працівники поліції пропонували неодноразово пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, але ОСОБА_1 тривалий час уникав відповіді, що було оцінено працівниками поліції, як відмову від проходження огляду.

Працівниками поліції дотримані вимоги ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735.

Аналізуючи наведені докази суд встановив, що фактичні обставини адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, викладені у протоколі щодо ОСОБА_1 при розгляді справи в суді знайшли підтвердження достатніми, допустимими та належними доказами, жоден з яких не спростований.

Таким чином вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена належними доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують його відповідальність.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Враховуючи вище викладене, дані про особу, що притягується до адміністративної відповідальності, його винність у вчиненні вказаного правопорушення повністю підтверджується доказами по справі в їх сукупності, які не спростовані, та те, що вказане правопорушення є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, а також тяжкість ймовірних наслідків, тому приходжу до висновку про необхідність призначення йому адміністративного стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до Закону України Про судовий збір з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про розстрочку сплати штрафу приходжу до висновку, що таке клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно до ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно ч. 1 ст. 303 КУпАП у разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Також, відповідно до п.2 ч.4 ст.12 Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року № 1404 визначено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Враховуючи заявлене клопотання та те, що ОСОБА_1 має на утриманні малолітніх дітей, не працює та не взмозі сплатити всю суму штрафу відразу, розмір якого є значним, вважаю за необхідне розстрочити виплату штрафу терміном на десять місяців, із розрахунку по 1700 грн 00 коп щомісячно.

Керуючись ст.ст. 33, 280, 283 КУпАП, ст.4 Закону України Про судовий збір, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Розстрочити ОСОБА_1 виплату призначеного штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцяти тисяч) грн 00 коп терміном на 10 (десять) місяців, зобов`язавши його сплачувати по 1700 (одній тисячі сімсот) грн 00 коп щомісячно, починаючи з травня 2024 року до 30 числа кожного місяця, до повного погашення заборгованості.

Зобов`язати ОСОБА_1 повідомляти суд про сплату відповідної частини штрафу, шляхом надання щомісячно відповідного документу (квитанції).

Після сплину строку, на який відстрочено виконання постанови, у разі не сплати штрафу особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності, постанову звернути до примусового виконання у загальному порядку.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області.

Суддя: Л.Є. Петренко