Номер провадження: 33/812/126/24 Головуючий суддя апеляційного суду - Крамаренко Т.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання - Ковальським Є.В.,

за участю захисника ОСОБА_1 адвоката Ліпатова С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Ліпатова Сергія Володимировича на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 414544 від 21 грудня 2023 року, водій ОСОБА_1 21 грудня 2023 року о 14 год 30 хв керував транспортним засобом ВАЗ 21074 в м. Миколаєві по вул. Силікатній, 283 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка що не відповідає обстановці, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер» відмовився. Пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Ліпатов С.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1ч.1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана постанова винесена з грубим порушенням норм процесуального права та невірно застосованими нормами матеріального права, що потягло за собою однобічне та неповне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та не надання їм належної оцінки. При цьому на думку захисника суд лише формально підійшов до встановлення об`єктивних обставин справи, що є наслідком спрощеного підходу до вирішення справи по суті.

В апеляційній скарзі адвокат Ліпатов С.В. зазначає, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не відмовлявся. Натомість на думку захисника є не зрозумілим звинувачення відносно ОСОБА_1 , адже воно складається з двох частин: 1) керував з ознаками алкогольного сп`яніння; 2) відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Звертає увагу на те, що працівником поліції було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а сам протокол про адміністративне правопорушення недопустимим доказом вини ОСОБА_1 .

Вказує на те, що водія не було відсторонено від керування транспортним засобом, що свідчить про невідповідність дій працівника поліції з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.

Зазначає, що показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не узгоджуються з протоколом про адміністративне правопорушення, що ставить під сумнів достовірність наданих до суду матеріалів. При цьому, при наявності суперечливих показань свідків суд не викликав і не допитав цих осіб в судовому засіданні, у зв`язку з чим письмові пояснення свідків не можна вважати доказами.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_1 - адвокат Ліпатов С.В. апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримав, просив її задовольнити та скасувати постанову суду першої інстанції як незаконну.

Вислухавши аргументи і доводи адвоката Ліпатова С.В., вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Постанова суду першої інстанції в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 , який реалізував своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Судом встановлено, що водій ОСОБА_1 21 грудня 2023 року о 14 год 30 хв керував транспортним засобом ВАЗ 21074 в м. Миколаєві по вул. Силікатній, 283 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка що не відповідає обстановці, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер» відмовився. Пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_1 допустив порушення п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Так, винуватість водія ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 414544 від 21 грудня 2023 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 21 грудня 2023 року о 14 год 30 хв керував транспортним засобом ВАЗ 21074 в м. Миколаєві по вул. Силікатній, 283 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка що не відповідає обстановці, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер» відмовився. Пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку (а.с.1);

- в Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксовано наявність у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (різких запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, поведінка, що не відповідає дійсності), а також відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.2);

- в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зафіксовано відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.3);

- в письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.4-5);

- у відеозаписі, з якого чітко вбачається, що працівниками поліції після встановлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки за допомогою приладу Драгер так і проїхати до найближчого медичного закладу, нащо водій відмовився (а.с.6).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 414544 від 21 грудня 2023 року та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені працівниками поліції 21 грудня 2023 року у водія ОСОБА_1 , а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає дійсності, нестійка хода в розумінні п.п.2 та 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На вимогу працівників поліції ОСОБА_1 мав беззастережно виконати їх законну вимогу щодо огляду на стан сп`яніння. Таке прямо передбачено п.2.5 ПДР України та абз.3 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність наявності в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень захисника ОСОБА_1 адвоката Ліпатова С.В. ґрунтується на наявних у справі доказах.

Посилання адвоката Ліпатова С.В. під час апеляційного розгляду на те, що 21 грудня 2023 року ОСОБА_1 не був водієм, транспортним засобом ВАЗ 21074 не керував, а тому не був зобов`язаний проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, на увагу суду не заслуговують з огляду наступне.

З відеозапису, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 414544 вбачається, що згідно пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , 21 грудня 2023 року біля 14 год 30 хв. автомобіль ВАЗ, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 допустив зіткнення з воротами Автогаражного кооперативу «Прометей». Після того як водій вийшов з автомобіля, свідки почули від нього різкий запах алкоголю з порожнини рота, після чого викликали поліцію. Більш того, сам ОСОБА_1 підтвердив факт керування ним автомобілем, зазначивши на відео, що їхав бо треба було поставити машину в гараж (10 хв 07 с відеозапису).

За такого, з огляду на положення пункту п.2.5 ПДР України ОСОБА_4 , повинен був на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівником поліції було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а сам протокол про адміністративне правопорушення недопустимим доказом вини ОСОБА_1 суд оцінює критично, оскільки порушень працівниками поліції вимог КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №м 1452/735 за матеріалами справи не встановлено.

Також не заслуговують на увагу посилання адвоката Ліпатова С.В. в апеляційній скарзі на те, що є не зрозумілим звинувачення викладене в протоколі відносно ОСОБА_1 з огляду на таке.

Частиною першої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; 2) вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу працівника міліції, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду; 3) керування річковими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. При цьому всі склади правопорушень - формальні.

Суб`єкт адміністративного проступку спеціальний: водії транспортних засобів, інші особи, що керували транспортними засобами.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Зважаючи на викладене, суть адміністративного правопорушення, що зазначена в протоколі серії ААД № 414544 в повній мірі узгоджується з диспозицією ст. 130 КУпАП.

Твердження захисника ОСОБА_1 - адвоката Ліпатова С.В. про те, що водія не було відсторонено від керування транспортним засобом не відповідає дійсності, оскільки як вбачається з відеозапису, що наявний в матеріалах справи (47 хв 50 с) працівник поліції наголосив водію ОСОБА_1 що його відсторонено від подальшого керування транспортним засобом та запропонував знайти тверезого водія для того щоб той перепаркував його авто.

Доводи апеляційної скарги про те, що показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не узгоджуються з протоколом про адміністративне правопорушення, а суд першої інстанції не викликав і не допитав цих осіб в судовому засіданні, суд оцінює критично, вважає їх суб`єктивною думкою адвоката Ліпатова С.В., який під час розгляду справи мав право заявити клопотання про допит вказаних свідків, але таким правом не скористався.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до заперечень, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку, а тому не впливають на обґрунтовані висновки суду.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, твердження адвоката Ліпатова С.В. з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на спробу уникнення водієм ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

При цьому апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, які наведені вище, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які доводять факт вчинення правопорушення і не викликають у суду сумнівів, які б можна було тлумачити на його користь, оскільки докази винуватості водія ОСОБА_1 одержані законним шляхом, у передбачений законом спосіб і повноважними особами.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Не встановлено і істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції було прийнято законну і обґрунтовану постанову відносно ОСОБА_1 з наведенням обґрунтованих мотивів.

Згідно довідки УПП в Миколаївській області від 22 грудня 2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримував 11 жовтня 2022 року посвідчення водія НОМЕР_2 на право керування транспортними засобами (а.с.7).

За такого, обраний суддею вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грнз позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП, окрім того санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП України відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

За таких обставин, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував усі обставини при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Ліпатова Сергія Володимировича - залишити без задоволення.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Крамаренко