Справа № 545/2419/24
Провадження № 3/545/873/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" липня 2024 р. суддя Полтавського районного суду Полтавської області Цибізова С. А., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Полтавській області Департаменту стратегічних розслідувань про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої в ТОВ "Явір 2005", проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , інші дані суду не відомі,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи звільненою відповідно до наказу ГУ ДПС у Полтавській області від 05.04.2024 №118-о з посади головного державного інспектора відділу супроводження судових спорів щодо банкрутства та стягнення заборгованості управління по роботі з податковим боргом, відповідно до п.п. «в» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія вищевказаного Закону, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, після встановленого терміну декларування (не пізніше 12.05.2024), а саме о 08 год 26 хв 13.05.2024 подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (декларація при звільненні), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Місцем вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є місце проживання ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 .

Датою вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є дата несвоєчасного подання декларації при звільненні - 13.05.2024.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП визнала, пояснила суду, що помилково неправильно обрахувала останній день подання декларації, наміру ухилитись від декларування не мала. У скоєному щиро розкаялась.

Прокурор у судовому засіданні вважав, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є доведеною.

Суд, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов наступного.

Згідно з ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до наказу ГУ ДПС України від 20.07.2022 № 221-о ОСОБА_1 призначено на посаду головного державного інспектора відділу супроводження судових спорів щодо банкрутства та стягнення заборгованості управління по роботі з податковим боргом (а.с. 10).

Вищезазначена посада відноситься до категорії « В » посад державної служби (а.с. 15).

Згідно із присягою державного службовця копія якої міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 22.04.2022 року приведено до присяги державного службовця. (а.с.12)

Відповідно до наказу ГУ ДПС України від 05.04.2024 № 118-о ОСОБА_1 звільнено із займаної посади з 12.04.2024 за угодою сторін (а. с. 36).

З пам`ятки працівнику ГУ ДПС у Полтавській області щодо ознайомлення з антикорупційним законодавством при звільненні вбачається, що ОСОБА_1 12.04.2024 під підпис ознайомлена з вимогами та обмеженнями, встановленими Законом України «Про запобігання корупції» (а. с. 37).

Відповідно до абзацу 15 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єкти декларування особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«г» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до п.п. «в» ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці.

Частиною 1 ст.172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно примітки до ст. 172-6 КУпАП суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Таким чином відповідно до підпункту "в" 1 частини першої статті 3 ЗУ «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 2-7 Розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» установлено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII цього Закону (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), відновлюється у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою чотирнадцятою статті 45 цього Закону) ; особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» набрав чинності 12.10.2023.

Частиною 1 ст.172-6КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Аналіз вказаних норм дає підстави прийти до висновку, що склад правопорушення за ч.1 ст.172-6КУпАП є формальним.

Таким чином, ОСОБА_1 згідно вимог ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» повинна була подати декларацію особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності, тобто не пізніше 12.05.2024.

Згідно з інформацією з офіційного сайту «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування», декларацію при звільненні ОСОБА_1 фактично подала 13.05.2024 о 08:26 год. (а.с.38-39)

Під час судового розгляду справи судом не встановлено, а ОСОБА_1 належними та достовірними доказами не доведено, наявність поважних причин несвоєчасності подання декларації до Національного агентства з питань запобігання корупції.

Щодо надання ОСОБА_1 інформації щодо збереження відомостей пошукової системи в Інтернеті про намагання подати декларацію 01.05. 2024 року о 13 год 36 хвилин суд зазначає, що така інформація не свідчить про наявність поважних причин невчасного подання декларації ОСОБА_1 .

Вина ОСОБА_1 підтверджується вищезазначеними доказами дослідженими та перевіреними судом у їх сукупності, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення №152 від 04.06.2024 року, наказами про призначення на посаду та звільнення з посади, присягою державного службовця, інформацією з офіційного сайту «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування» згідно якої декларацію при звільненні ОСОБА_1 подала 13.05.2024 замість 12.05.2024 року.

На переконання суду наведені вище докази, що досліджені та перевірені судом у їх сукупності поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчинені інкримінованого адміністративного правопорушення.

Таким чином в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Обставини що обтяжують покарання відсутні

Обставини що пом`якшують покарання є щире каяття.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення суд враховує вимоги ст. 23 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення відповідно до вимог ст.33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, яка є особою молодого віку, працевлаштована, щодо якої відсутні дані про притягнення її раніше до адміністративної відповідальності за порушення вимог антикорупційного законодавства, ступінь її вини, відсутність обставин що обтяжують покарання, обставину, що пом`якшує покарання, та вважає за необхідне і достатнє застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі передбаченому санкцією ч.1 статті 172-6 КУпАП

Керуючись, ст.ст. 283, 284, ч.1 ст.172-6 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн. (одержувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача : Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача : UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Копія платіжного документу подається до суду.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя С.А. Цибізова