Справа № 127/6578/24
Провадження № 33/801/375/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Венгрин О. О.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В. В., з участю секретаря судового засідання Литвина С. С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 29 березня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , ( АДРЕСА_2 ), до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 29 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, а також стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

У постанові суду зазначено, що 06 лютого 2024 року о 14 год. 07 хв. по вул. М. Амосова - вул. Пирогова м. Вінниці ОСОБА_1 здійснив порушення підприємницька діяльність без державної реєстрації, а саме на момент перевірки 06 лютого 2024 року о 14 год. 07 хв. надавав послуги по перевезенню пасажирів в період з жовтня 2023 року по момент перевірки (06 лютого 2024 року), згідно наданого пояснення, чим порушено ст. ст. 42, 58 ГК України, ст. ст. 4, 42 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», акт фактичної перевірки від 06 лютого 2024 року.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 164 ч. 1 КУпАП.

При ухваленні оскаржуваної постанови суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП доведена належними та допустимими доказами.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність постанови суду першої інстанції та винесення її за неповного дослідження обставин справи, просив постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, може бути лише суб`єкт господарювання або посадова особа суб`єкта господарювання.

ОСОБА_1 господарською діяльністю не займається, а тому не може бути притягнутий до відповідальності за вказане адміністративне правопорушення. Окрім того матеріали справи не містять доказів систематичного здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності із надання послуг таксі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник апеляційну скаргу підтримали з посиланням на викладені у ній підстави.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доводи його захисника, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Положеннями частини сьомої статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відтак, диспозиція зазначеної статті містить 3 окремих форми вчинення даного адміністративного правопорушення, які, в тому числі, можуть бути пов`язані між собою, а саме:

- провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності;

- провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії;

- провадження господарської діяльності без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

У результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №191 від 06 лютого 2024 року, 06 лютого 2024 року о 14 год. 07 хв. по вул. М. Амосова вул. Пирогова м. Вінниці ОСОБА_1 здійснив порушення підприємницька діяльність без державної реєстрації, а саме на момент перевірки 06 лютого 2024 року о 14 год. 07 хв. надавав послуги з перевезення пасажирів, в період з жовтня 2023 року по момент перевірки (06 лютого 2024 року), згідно наданого пояснення, чим порушено ст. ст. 42, 58 ГК України, ст. ст. 4, 42 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 №755-IV, акт фактичної перевірки від 06 лютого 2024 року (а. с. 5).

У своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що 06 лютого 2024 року о 13 год. 56 хв. він в рамках програми лояльності від компанії «Sprut» підвіз пасажирів з вул. Амосова до вул. Пирогова. За це керівництво компанії надає йому знижку на зарядку електромобіля у м. Вінниця. По завершенню поїздки люди, що зайшли в автомобіль, запитали, скільки така поїздка коштує, було названо приблизну вартість 75 грн. Після цього один із пасажирів запропонував в якості подяки переказати такі кошти на його картковий рахунок. Як підприємець він не зареєстрований. Співпрацює з компанією «Sprut» з жовтня 2023 року. Доходу з цього не отримував, отримував виключно знижку на зарядку електромобіля (а. с. 4).

Згідно із актом фактичної перевірки від 06 лютого 2024 року №5395/02-32-24-05/ початок перевірки 06 лютого 2024 року, 14 год. 07 хв. проведено перевірку господарських одиниць: служби таксі «Sprut» (м. Вінниця), суб`єкта господарської діяльності водій служби таксі «Sprut» ОСОБА_1 . На момент проведення фактичної перевірки служби таксі «Sprut» в автомобілі марки Хюндай р/н НОМЕР_1 знаходилась фізична особа (водій) ОСОБА_1 , який надавав послуги по перевезенню пасажирів за маршрутом вул. М. Амосова вул. Пирогова, 113. В ході фактичної перевірки встановлено факт здійснення підприємницької діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання: ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів таксі «Sprut» за маршрутом вул. М. Амосова вул. Пирогова, 113 м. Вінниці. ОСОБА_1 надав пояснення, що надавав послуги по перевезенню пасажирів по проекту лояльності служби таксі «Sprut» на загальну суму 75,00 грн без державної реєстрації. Висновок перевірки: встановлено порушення ст. ст. 42, 58 ГК України, ст. ст. 4, 42 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 №755-IV, ОСОБА_1 надавав послуги по перевезенню пасажирів (служба таксі «Sprut») 06 лютого 2024 року о 14 год. 07 хв. по маршруту вул. М. Амосова вул. Пирогова, 113 м. Вінниці, сума розрахунку 75,00 грн. Відповідальність передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП. Зауваження до акта перевірки ОСОБА_1 про те, що він не є водієм таксі. Підприємницькою діяльністю не займається. Бере участь у програмі лояльності від компанії «Sprut». (а. с. 6-8)

Як видно із платіжної інструкції ECM_P24AD4612 від 06 лютого 2024 року платник ОСОБА_2 здійснив переказ коштів в сумі 75,00 грн на рахунок ОСОБА_1 (а. с. 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Державна реєстрація суб`єктів підприємницької діяльності здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань». Даний Закон поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, як перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом. Водночас, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів в тому числі на такий вид робіт як надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі.

Про легітимність здійснення підприємницької діяльності свідчить видане у встановленому порядку свідоцтво про державну реєстрацію встановленого зразка. Зайняття підприємницькою діяльністю особою, яка не отримала у встановленому порядку свідоцтво про державну реєстрацію або особою, свідоцтво про державну реєстрацію якої було скасовано у визначеному законодавством порядку, є об`єктивною стороною правопорушення.

Статтею 6 частиною 12 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України, підлягають державному контролю.

Згідно ст. 9 Закону України «Про автомобільний транспорт», встановлені зобов`язання, зокрема, ліцензування на автомобільному транспорті, спрямоване на визначення початкових і поточних умов надання послуг з перевезень пасажирів і небезпечних вантажів, а також найважливіших параметрів обслуговування споживачів.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів, тощо.

Тобто, з наведених вимог нормативно-правових актів та законів вбачається, що обов`язковою умовою належного перевезення пасажирів транспортним засобом є, по-перше, державна реєстрація суб`єкта господарювання, по-друге, ліцензійний документ на право перевезення пасажирів.

Відтак доводи ОСОБА_1 про те, що він не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, не заслуговують на увагу, адже відповідно до протоколу № 191 від 06 лютого 2024 року йому інкримінується саме провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання.

Систематичність таких дій підтверджується поясненнями самого ОСОБА_1 , відповідно до яких він співпрацює із компанією «Sprut» з жовтня 2023 року.

Окрім того матеріали справи містять докази надання ОСОБА_1 послуг із перевезення пасажирів на платній основі, що не заперечувалося ним.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості постанови суду першої інстанції та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено та під час апеляційного перегляду справи не встановлено, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч. 1 ст. 164 КУпАП кваліфіковані правильно, тому твердження скаржника про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є надуманими та безпідставними.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 164 КУпАП та відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, не пропущені.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 245, 280, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 29 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Оніщук