Номер справи 220/566/24
Номер провадження 3/220/326/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Беспалова В.П.

особи, яка притягується

до відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли з Відділення поліції №1 Волноваського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

22.03.2024 р. о 12 год. 35 хв. водій ОСОБА_1 в с. Багатир, Волноваського району Донецької області по вул.Маяковського, біля будинку №52 керував транспортним засобом автомобілем «Daewoo Nexia», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння обличчя та очей. Від продуття газоаналізатора «Драгер-6810» та від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До протоколу додано наступні докази:

- копію постанови від 22.03.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП;

- направлення ОСОБА_1 до Добропільської міської лікарні на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.03.2024 р., в якому зафіксовані виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, згідно якого огляд в медичному закладі не проводився, про що ОСОБА_1 поставив свій підпис;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного в зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння з якого вбачається, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 із застосуванням газоаналізатора «Драгер-6810» не проводився, про що ОСОБА_1 поставив свій підпис;

- довідку до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №677589 від 22.03.2024 р., з якої вбачається, що за обліком Національної автоматизовано-інформаційної системи МВС України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП не притягувався;

- відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як за допомогою алкотестеру «Драгер», так і у закладі охорони здоров`я.

ОСОБА_1 , приймаючи участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, свою вину не визнав та пояснив, що не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а почервоніння обличчя та очей пояснює наявністю у нього гіпертонічної хвороби та захворюванням очей. Зазначив, що йому було запропоновано пройти на місці зупинки транспортного засобу медичний огляд за допомогою алкотестеру «Драгер», на що він відмовився, оскільки працівники поліції повинні були запропонувати пройти огляд, а не медичний огляд. Від проходження огляду у медичному закладі він відмовився, оскільки його було відсторонено від керування транспортним засобом, а працівники поліції не запропонували доставити його до медичного закладу і сама дорога до м. Добропілля є небезпечною. Крім того, у направленні невірно була зазначена назва медичного закладу, тому він не знав куди їхати. Просив закрити провадження по справі.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Кузнєцова О.П. в судове засідання не з`явилась. Подала письмові пояснення, в яких зазначила, що ОСОБА_1 не згоден із вказаним вище протоколом, оскільки інспектором не було належним чином запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, а також неналежним чином складено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що виключає можливість притягнення до адміністративної відповідальності за вказаним вище протоколом. Зазначає, що поліцейським жодного разу, не було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти саме огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. 22.03.2024 року, після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та під час складання адміністративного матеріалу за ч. 1 ст. 130 КУпАП інспекторами неодноразово було запропоновано водію пройти медичний огляд на стан сп`яніння, що не передбачено інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735. Враховуючи те, що пропозиція інспекторів не відповідала вимогам закону, водій відмовився, адже не повинен виконувати явно незаконні вимоги поліцейського. Крім того, згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_2 направлявся до «Добропільської ЛІ № в Донецькій області». Проте на офіційному веб сайті Донецької обласної державної адміністраці розміщений перелік закладів охорони здоров`я на території Донецької області, серед якого на території м. Добропілля Донецької області немає жодного з такою назвою. Оскільки інспектор не зазначив вірного найменування установи та не запропонував доставити туди водія, як того передбачає Інструкція, а також враховуючи необхідність слідувати до м. Добропілля через м. Курахове і м. Селідове, які розташовані на близькій відстані від лінії ведення активних бойових дій, вказане поїздка наразила би водія на небезпеку. Додала, що на думку ОСОБА_1 , такі ознаки як почервоніння його обличчя та очей зумовлено не перебуванням в стані алкогольного сп`яніння, а наявністю у нього гіпертонічної хвороби II стадії на протязі багатьох років, а наявність різкого запаху алкоголю є оціночним судженням інспектора, яке, до речі, не відповідає його твердженню «про залишковий запах алкоголю з ротової порожнини». Просила про розгляд справи за її відсутності та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається у наступних діях:

1) керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

3) відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху України та самостійною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не зважаючи на підстави такої відмови.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, підтверджується дослідженими судовому засіданні доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №677589 від 22.03.2024 року, в якому зафіксований факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України; постановою від 22.03.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП; довідкою до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №677589 від 22.03.2024 р., з якої вбачається, що ОСОБА_1 раніше до відповідальності за ст.130 КУпАП не притягувався; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як за допомогою алкотестеру «Драгер», так і у закладі охорони здоров`я.

Зазначені докази суд вважає належними та допустимими. Наданий суду відеозапис є безперервним та в достатній мірі відтворює обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Даних, які б спростовували докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суду не представлено.

Суд вважає безпідставними доводи сторони захисту з приводу того, що працівниками поліції не було у встановленому порядку запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння, оскільки зазначене твердження спростовується дослідженим судом відеозаписом.Так, з відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції його було повідомлено про причину зупинки та виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Після цього працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» або у медичному закладі. ОСОБА_1 погодився на проходження огляду за місці зупинки транспортного засобу, проте після пропозиції працівників поліції пройти до службового автомобіля ОСОБА_1 зробив декілька телефонних дзвінків, після чого висловив категоричну відмову від огляду як за допомогою алкотестеру «Драгер», так і у медичному закладі. З відеозапису вбачається, що працівниками поліції було неодноразово запропоновано водію пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі, на що ОСОБА_1 неодноразово відмовлявся.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не поїхав до медичної установи через те, що був відсторонений від керування транспортним засобом та побоювання за своє життя, оскільки дорога до м. Добропілля розташована на близькій відстані від лінії ведення активних бойових дій, не свідчать про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Причини відмови водія від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння не мають значення.

Крім того, суд зауважує, що відповідно до ч.4 ст. 266 КУпАП огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Відповідно до ч.9 Розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Отже, посилання ОСОБА_1 на неможливість дістатись до медичної установи є безпідставним, оскільки на працівників поліції покладено обов`язок забезпечити доставку водія до медичного закладу. Крім того, будь-яких зауважень з цього приводу ОСОБА_1 не висловлював.

З цих же підстав суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 та його захисника в частині невірно зазначеної медичної установи як підстави для відмови від огляду у медичному закладі.

При цьому суд вважає необхідним зауважити, що виходячи з аналізу п.п. 7-10 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, направлення на огляд видається в разі згоди водія на проходження такого огляду у закладі охорони здоров`я. Інструкція не містить норми, яка б зобов`язувала працівників поліції видавати таке направлення в разі відмови водія від проходження огляду.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місця зупинки транспортного засобу, так і у закладі охорони здоров`я, наявність або відсутність відповідного направлення не впливає на обставини, встановлені судом. Однак суд зазначає, що ОСОБА_1 відмовився від огляду до оформлення поліцейським відповідного направлення.

З приводу доводів сторони захисту про наявність у ОСОБА_1 гіпертонічної хвороби, що підтверджується наданими суду виписками з медичної карти стаціонарного хворого за 2016, 2020, 2022, 2023 роки, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Працівниками поліції ОСОБА_1 було повідомлено про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння: почервоніння очей, обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота та висунуто вимогу про проходження відповідного огляду, на що той відмовився у категоричній формі. Наявність у ОСОБА_1 гіпертонічної хвороби не звільняє його від обов`язку виконати вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України і на вимогу поліцейського пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Отже, дослідженням наданих суду доказів встановлено, що ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер скоєного ОСОБА_1 правопорушення, ступінь його вини, особу порушника, стосовно якого даних, які б з негативного боку його характеризували, суду не надані, останній не працює, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд піддає ОСОБА_1 адміністративному стягненню у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 221, 283, 130 ч.1 КпАП України, Законом України «Про судовий збір», суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 УпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави на розрахунковий рахунок - UA 0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106, МФО-899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код суду (ЄДРПОУ) - 02895834, судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 25.04.2024 р.

Суддя О.М. Якішина