Роздільнянський районний суд Одеської області
ПО С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №: 511/1253/24

Номер провадження 3/511/828/24

"24" квітня 2024 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Панчук А . І.,

за участі особи , що притягується до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області матеріали, які надійшли з ВАП УПП в Одеській ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, паспот серії НОМЕР_1 , виданого 15.11.2011 року Роздільнянським ГУМВС України в Одеській області, місце роботи «Загальноосвітня школа» , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД №649100 від 23.02.2024 року водій ОСОБА_1 , 23.02.2024 року о 22:44 годині на перехресті вулиць Європейська та 40 років Перемоги у місті Роздільна Одеської області керувала автомобілем Ford C-max д/зн НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з ротової порожнини, треммтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовилася у присутності чергового лікаря, що підтверджується висновком №13 від 23.02.2024 року .

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою у вчиненні вказаного правопорушення не визнала. Суду пояснила, що дійсно 23.02.2024 року о 22:44 годині вечора була зупинена працівниками поліції біля КЗ « Роздільнянська багатопрофільна лікарня». Їй було запропоновано пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з допомогою приладу «Драгер». Вона спочатку не заперечувала, але коли їй дали для продуття прилад, то вона побачила на його трубці якусь рідину, схожу на слину. Тоді вона відмовилася проходити тест саме на цьому приладі вказавши, що йому не довіряє і ним хтось користувався , та запропонувала пройти тест в лікарні, котра була якраз поряд . Прибувши до приміщення лікарні їй, у присутності чергового лікаря, було запропоновано пройти перевірку знову з допомогою того ж приладу «Драгер». Вона знову відмовилася та попросила щоб у неї взяли зразки крові та сечі з метою перейти перевірку на алкоголь та психотропні речовини. Але черговий лікар вказав, що вона не в супермаркеті, щоб вибирати. Тобто в лікарні їй було відмовлено в проходженні перевірки на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння шляхом сдачі відповідних аналізів крові та сечі. В такому разі вона категорично відмовилася проходити тест з допомогою приладу «Драгер».

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові документи долучені до протоколу, та дослідивши відеозапис з боді камери, прийшов до наступного висновку.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 , котрі остання написала в самому протоколі на місці події, зазначено, що вона відмовляється від проходження алкотестора , так як не довіряє розпакованій системі. Натомість готова була пройти аналіз крові та сечі.

Даючи оцінку даним доказам, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 6 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка була затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п.1 ч.ІІ Інструкціїпро порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я, МВС від 09.11.2015 р. №1452/735 , за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Окрім цього, згідно п.5 ч.ІІ Інструкції, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Судом під час перегляду відеозапису даного огляду встановлено, що поліцейські пропонують ОСОБА_1 продути в «Драгер». При цьому , працівниками поліції не надаються сертифікат та акт повірки (калібрування) приладу,

З пояснень ОСОБА_1 наданих в суді і в протоколі про адміністративне правопорушення вдачається, що остання відмовляється від проходження тесту з допомогою алкотестора , оскільки він наданий їх в розпакованому виді а тому вона його результатам не довіряє.

На відеозаписі також видно, до ОСОБА_1 надають вже готовий до тесту прилад. Тобто не розпаковують в її присутності, та не надають для огляду відповідні документи та сертифікати на прилад.

Згідно п.7 розділу І вказаної Інструкції , у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно п.3 ч ІІІ Інструкції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Відповідно до п.4 ч.ІІІ Інструкції метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Згідно до п.7 ч.ІІІ Інструції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Так , як вбачається з пояснень ОСОБА_1 наданих у суді та письмових пояснень наданих при складані протоколу про адміністративне правопорушення , остання наполягала на проходженні саме лабораторних досліджень з відбором зразків крові та сечі з метою перевірки на стан алкогольного та іншого , у тому числі і наркотичного сп`яніння.

Відповідно до відеозапису та пояснень ОСОБА_2 їй було відмовлено в проходжені вказаного тесту . Натомість в лікарні останній пропонують пройти тест з допомогою того ж приладу, що й на місці зупинки . При цьому також не надають відповідних документів на прилад, не розпаковують трубку для тестора у присутності ОСОБА_1 .

Відтак даними огляду та іншими доказами не доведено в судовому засідання достовірно наявність у ОСОБА_1 стану алкгольгного сп`яніння, за перебування в якому передбачено адміністративну відповідальність.

Підсумувавши всі вищенаведені доводи, суд , давши їм оцінку в сукупності, приходить до наступних висновків.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява №25).

Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 Рішення «Вєренцов проти України» від 11.07.2013 року, заява №20372/11).

Всі наведені вище факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останньої, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення та наданих доказів в підтвердження вини, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не слідує, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин суд прийшов до висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП .

Керуючись ст.ст. п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі протоколу ААД №649100 від 23.02.2024 року відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Роздільнянський районний суд Одеської області.

Суддя: А. І. Панчук