Справа №938/306/24
Провадження № 3/938/208/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Чекан Н.М.

з участю секретаря судового засідання Івасюк Г.Ю.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від Верховинського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактичного проживаючого в АДРЕСА_1 ,

якому роз`яснено зміст ст.63 Конституції України та права, передбачені ст. 268 КУпАП,-

В С Т АН О В И В:

До Верховинського районного суду Івано-Франківської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №580330 від 20.03.2024 року (а.с.1) вбачається, що 20.03.2024 року о 14.00 годин ОСОБА_1 за місцем свого проживання, а саме в АДРЕСА_1 повторного протягом року вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме виражався нецензурною лайкою, образливими словами, чинив психологічний тиск, чим міг заподіяти шкоду її здоров`ю, чим вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності в судовому засіданні вказав про те, що між ним із жінкою виникло непорозуміння, але вони узгодили та дружина немає претензій до нього.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначила про те, що звернення було через побутову сварку.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, крім протоколу про адміністративне правопорушення суду надано:

- повідомлення на ім`я начальника поліції про те, що в зв`язку з відсутністю достатніх даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення матеріали зареєстровані в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події направляються для розгляду в порядку КУпАП;

- рапорт Верховинського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області від 20.03.2024 року, про те, що 20.03.2024 року поступило повідомлення від ОСОБА_2 про те, що чоловік дебоширить;

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 20.03.2024 року від ОСОБА_2 в якому вона вказала про те, що 20.03.2024 року її чоловік вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався нецензурними та образливими словами;

- пояснення ОСОБА_2 від 20.03.2024 року, в якому вона вказала, що 20.03.2024 року її чоловік вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався нецензурними та образливими словами;

- пояснення ОСОБА_1 від 20.03.2024 року в якому він зазначив, що 20.03.2024 року його дружина зателефонувала на 102, однак йому не відомо з якої причини;

- терміновий заборонним приписом серії АА №405337 від 20.03.2024 року винесеного відносно кривдника ОСОБА_1 , згідно з вимогами п.3 якого йому заборонено контактувати в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою;

- постанова Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 29.02.2024 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП;

- копія паспорта на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП під час провадження у справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як передбачено ст.9 КУпАП (проступком), визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На підставі ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно диспозиції ст.173-2 КУпАП особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до ч.2 ст. 173-2 КУпАП особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім`ї», насильство в сім`ї це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Встановлено, що за даними протоколу про адміністративну правопорушення від 20.03.2024 року, складеного відносно ОСОБА_1 , йому у вину поставлено вчинення домашнього насильства, а саме умисних дій психологічного характеру.

Так, Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 2 ч.2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на колишнє подружжя.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

У той час, як під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

Домашнє насильство вчиняється шляхом порушення основних прав та свобод іншого члена сім`ї та призводить або може призвести до заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 20.03.2024 року зазначено, що ОСОБА_1 вчинив відносно дружини домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався в її сторону нецензурними та образливми словами, що завдало шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

Письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та потерпілої, а також пояснення надані ними під час розгляду справи, свідчать про наявність 20.03.2024 року конфлікту, однак дії ОСОБА_1 не виходили за межі звичайних конфліктних відносин, що склались між подружжям, які б містили відповідні ознаки домашнього насильства та вказували на їх навмисний характер та наміру заподіяти шкоду психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 .

Крім того, суд також звертає увагу, що даних, які б беззаперечно доводили наявність шкоди, заподіяної діями психологічного характеру ОСОБА_1 психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 , чи ймовірність заподіяння такої шкоди, в матеріалах справи немає.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення ( ч.2 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази відносно ОСОБА_1 щодо вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, то провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказаною статтею слід закрити.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 173-2, 185, 251, 252, 256, 266, 280, 283, 284- 285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Наталія ЧЕКАН