П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/2414/23

Провадження №3/943/103/2024

11 квітня 2024 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Шендрікова Г.О. розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від ВАП УПП у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, українця, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , пільг не має, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст.130 КУпАП,-

встановив :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 13.12.2023 року серії ААД № 569692 гр. ОСОБА_2 13.12.2023 року о 19 год. 40 хв. на 490 км. а/д Київ-Чоп, керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку проводився у медичному закладі КНП Буської міської ради «Буська ЦРЛ» за адресою м. Буськ, вул. Львівська, 77, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні адвокат Міжвінський С.Д., який діє в інтересах ОСОБА_2 заявив клопотання, в якому просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. ОСОБА_2 заперечує обставини, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення Серії ААД №569692 від 13.12.2023р., з огляду на недоведеність наявності в його діях складу адміністративного правопорушенн передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з наступних підстав: В порушення ч.4 ст.266 КУпАП огляд на визначення стану сп`яніння ОСОБА_2 було проведено пізніше ніж через дві години з моменту встановлення підстав дл його здійснення, а саме, за 2 години 15 хвилин. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД №569692 від 13.12.2023 ОСОБА_2 13.12.2023р. о 19год. 40хв. керував автомобілем SKODА OKTAVIA в стані алкогольного сп`яніння. Згідно наявного в матеріалах справи направлення на огляд, щодо виявлення стану алкогольного сп`яніння до Буської ЦРЛ, таке складено 13.12.2023р. о 21 год 55хв. Тобто вже після спливу законодавчо визначеного періоду для проведення огляду дві години. Згідно наявного в матеріалах справи висновку від 13.12.2023р. № 260, медичний огляд ОСОБА_2 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в Буській ЦРЛ був проведений 13.12.2023р. о 21год. 55хв. Тобто поза межами строків, передбаче статтею 266 КУпАП та Порядком направлення водіїв транспортних засобів, для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103. Відповідно до ч. 2, ч.4, ч.5 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав, для його здійснення. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння регламентований Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві. юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858. Процедура огляду поліцейським із застосуванням технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, згідно п.6 розділу ІІ Інструкції також передбачає обов`язкову наявність двох свідків. Процедура огляду починається з пропозиції пройти огляд. Таким чином, під час пропозиції пройти огляд, як частини загальної процедури, мають бути присутні двоє свідків. З матеріалів справи слідує, що свідки до проведення огляду не залучалися та в відповідном протоколі не зазначені. Отже, проведення огляду на стан сп`яніння без присутності двох свідків, не зазначенн даних про свідків в протоколі про адміністративне правопорушення, є порушенням п.6 розділу 11 Інструкції. У поліцейських не було законних підстав, для проведення огляду на ста алкогольного сп`яніння. Працівниками поліції, не було повідомлено ознак алкогольного сп`яніння, які необхідні, для проведення огляду за допомогою спеціальних технічних засобів чи в медичному закладі. Зазначає, що поліцейський не зазначав підставу проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а лише продекларував її в направленні на огляд, що узгоджується із вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під вплив лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (п.1 Розділу ІІ Інструкції). Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Отже, у поліцейських не було підстав пред`явити до ОСОБА_2 вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд, для визначення стану сп`яніння, оскільки підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, які би відповідали Інструкції, у поліцейських не було. З урахуванням численних порушень під час проведення огляду 13 грудня 2023 року на стан сп`яніння ОСОБА_2 у закладі охорони здоров`я, такий медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, в силу положень ст. 266 КУпАП та п.22 розділу 3 Інструкції, є недійсним, як і висновок від 13 грудня 2023 року №260 за результатами такого огляду. 3 протоколу про адміністративне правопорушення та висновку, що наявні в матеріалах справи, слідує, що огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 проводився у приймальному відділенні Буської ЦРЛ 13.12.2023р. о 21 год. 55хв. Разом з тим, з інших матеріалів справи, зокрема долучених поліцейськими відеозаписів, слідує, що такий огляд в Буській ЦРЛ проводився в порушення ст. 266 КУпАП та Інструкції. З наявних в матеріалах справи відеозаписів слідує, що процедура огляду мала формальний характер та не відповідала вимогам чинного законодавства. Перед проведенням перевірки на стан сп`яніння ОСОБА_2 не проінформували, про порядок застосування спеціального технічного засобу. Повторне обстеження через 20 хвилин, як того вимагає Порядок (п.18 Акту) взагалі не проводилося. А сам Акт від 13.12.2023р. № 260 не містить підпису лікаря, який проводив огляд (п.20 Акту), відповідно такий документ не може вважатися юридично значимим, для цілей підтвердження винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. В порушення п.15 Розділу III Інструкції, біологічні зразки для проведення лабораторних досліджень у ОСОБА_2 не відбиралися, як і не проводилися такі лабораторні дослідження. Пункт 15 Розділу III Інструкції виключає встановлення діагнозу щодо перебування в стані сп`яніння лише за результатами огляду та чітко регламентує, що такий діагноз встановлюється за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями. Матеріали справи не містять відомостей про відсторонення ОСОБА_2 від керування транспортним засобом, що є обов`язком поліцейського згідно зі ст. 266 КУпАП та ст. 265-2 КУпАП, з чого можна зробити висновок, що водій або не перебував у стані алкогольного сп`яніння або поліцейським не дотримані вимоги ст. 266 КУпАП. Статтею 266 КУпАП встановлено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Надані поліцейськими матеріали на оптичному диску підпадають під визначення електронного доказу, проте на відеозаписах відсутній цифровий підпис як їх автора так і особи, уповноваженої на виготовлення даних копій. Як встановлено, шляхом огляду змісту оптичного диску, на відеозаписах відсутній цифровий підпис як їх автора так і особи, уповноваженої на виготовлення даних копій. З цього приводу зазначаю, що надані поліцейськими матеріали на оптичному диску підпадають під визначення електронного доказу, встановленого ст. 99 КАС України, отже, копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого ознак цифрового підпису автора. Зауважив, що до матеріалів справи не надано пристрій, на який безпосередньо здійснений запис правопорушення чи його носій даних, який відповідно до вимог Закону є оригіналом такого електронного доказу. Вважає, що надані суду відеозаписи з невідомого приладу не є допустимими доказами в розумінні ст. 74 КАС України. Звернув увагу суду, що нормами КУпАП та відомчими інструкціями МВС України не передбачено здійснення провадження у справі на підставі копій доказів за відсутністю оригіналу, а тому вважаю, що наявні в матеріалах справи відеозаписи не є доказами винуватості ОСОБА_2 . При цьому, інших належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 поліцейськими не надано та матеріали справи не містять. За таких обставин, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не знайшла свого підтвердження, тому відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Разом з тим, оцінивши надані суду докази в сукупності з точки зору їх належності, допустимості та об`єктивності, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_2 необхідно закрити, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі ст. 252 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 №1026, включення портативного відео реєстратора (який закріплюється на форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) поліцейських під час здійснення повноважень) відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У даному випадку слід зазначити, що у практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії»), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно роз`яснень, які містяться у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

З огляду на викладене, матеріали справи не дають підстави дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки надані докази є суперечливими, медичні результати відсутні.

Оцінивши в сукупності усі докази, наявні у матеріалах справи, вважаю, що факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушеня, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджений належними і допустимими доказами при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді, тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 36, 247, 280, 283, 284 КпАП України, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Суддя Г. О. Шендрікова