Справа №591/7029/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції -
Номер провадження 23-з/816/141/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,в залі суду в місті Суми розглянувши заяву судді Сумського апеляційного суду Собини О.І. про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення № 591/7029/24 відносно ОСОБА_1 , де його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 16 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 10 років та з конфіскацією транспортного засобу. Також з ОСОБА_1 на користь держави стягнуто 605,60 грн судового збору.

Не погодившись з постановою Зарічного районного суду м. Суми від 16 липня 2024 року, адвокатом ОСОБА_2, в інтересах ОСОБА_1 була подала апеляційна скарга.

30 серпня 2024 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа про адміністративне правопорушення № 591/7029/24 була передана на розгляд судді Сумського апеляційного суду Собині О.І.

30 серпня 2024 року суддею Сумського апеляційного суду Собиною О.І. подано заяву про самовідвід, в обґрунтування якого суддя зауважувала на тому, що в провадженні НАБУ перебуває кримінальне провадження №0000619 від 21.12.2021 за підозрою ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27 і ч. 3 ст. 369 КК України.

За версією органу досудового розслідування адвокат ОСОБА_2 , маючи умисел на підбурення особи, справа щодо якої переглядалась Сумським апеляційним судом, до надання неправомірної вигоди суддям, переконала цю особу, що вона знайома з суддями Сумського апеляційного суду, у тому числі з головою Сумського апеляційного суду Руновим В.Ю. , та повідомила про необхідність надання неправомірної вигоди для суддів Сумського апеляційного суду, а саме Собини О.І. , Філонової Ю.О. та Криворотенка В.І. , за скасування вироку та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

У даній справі вона надавала пояснення органам досудового розслідування в якості свідка.

А тому, враховуючи наведене, з метою виключення будь-яких побоювань можливих сумнівів як у стороннього спостерігача, так і у сторони захисту в об`єктивності та неупередженості, суддя вважає за необхідне заявити самовідвід, так як суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача, інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано (Висновок №1 (2001) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінність суддів).

Будучи відповідно до вимог ст. 268, 277-2 і 294 КУпАП, своєчасно сповіщеними у встановленому законом порядку про дату і місце розгляду заяви про самовідвід судді, учасники справи в судове засідання не з`явилась і будь-якого клопотання про відкладення апеляційного розгляду справи від них не надійшло, а тому апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд заяви про відвід судді у їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що заява про самовідвід судді Собини О.І. підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. При цьому чинні процесуальні норми КУпАП не містять положень щодо обставин, які виключають участь судді в провадженні у справі про адміністративне правопорушення, підстав для відводу/самовідводу і порядку їх вирішення.

Разом з тим, судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом, а суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 1-2 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»). Одними із завдань КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП). Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 1-4 ст. 7 КУпАП).

Відповідно ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства, а згідно ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно закону, що також закріплено і в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Виходячи із системного аналізу законодавства України, усталеної судової практики ЄСПЛ, на вирішення заяви судді Собини О.І. про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення поширюються гарантії ст. 6 Конвенції, що у свою чергу надає можливість застосувати аналогію закону, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП іншої норми закону, зокрема положень КПК, які регламентують подібні відносини, заповнивши тим самим прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення, що є невід`ємним правом учасників провадження (правом на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції), оскільки мова не йде про норми, які встановлюють виключення або спеціальне правове регулювання. При цьому, у випадках, коли положення адміністративного законодавства не регулюють або неоднозначно регулюють питання судового провадження, то застосовуються основні засади (принципи) судочинства України, передбачені у ст. 129 Конституції України, розділі I ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» та інших нормативно-правових актах.

Нормами, про які йдеться мова у КПК є: ст. 75, 76, 80-82, які визначають обставини, які виключають участь судді у розгляді провадження, підстави для відводу та порядок його вирішення, зокрема у разі заявлення самовідводу суддею, якій здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно п. 81 рішення ЄСПЛ від 06.09.2005 «Салов проти України» (Salov v. Ukraine), заява № 65518/01) «неупередженість» у сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді в конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію, тобто чи були в суді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу».

Згідно Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006, неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, а у п. 2.5 цих принципів визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. При цьому суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи, якщо у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості окремого судді під час розгляду конкретної справи, оскільки кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом (ст. 6 Конвенції). При цьому незалежність судів є прерогативою (привілеєм), що надається на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають надію на правосуддя. Незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів, які повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення (Висновок № 1 (2001) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів).

Враховуючи ту обставину, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000619 від 21.12.2021 за підозрою ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27 і ч. 3 ст. 369 КК за фактом підбурення нею ОСОБА_7 до надання неправомірної вигоди суддям Сумського апеляційного суду. При цьому, суддя Собина О.І. входила до складу колегії суддів у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , захист якого здійснювала адвокат ОСОБА_2 , то дійсно цей факт може викликати сумніви чи побоювання стосовно упередженості судді і породжувати легітимні сумніви щодо безсторонності судді за вказаних обставин.

Таким чином, виходячи з мотивів заявленого суддею Собиною О.І. самовідводу, будь-який сценарій вирішення порушених в апеляційній скарзі питань, цим суддею, буде викликати у стороннього спостерігача сумніви в неупередженості суду, внаслідок чого буде порушено право заявників очікувати від держави справедливий суд.

З огляду на викладене, обставини, які були вказані суддею Собиною О.І. з огляду на положення п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК, є такими, що виключають його участь в апеляційному розгляді справи з метою дотримання права осіб, які оскаржують судове рішення, на справедливий суд.

Враховуючи наведені вище обставини, з метою виключення будь-яких побоювань стосовно безсторонності судді, що мають підґрунтя за вказаних суддею обставинах, можливих сумнівів у стороннього спостерігача (сторін судового провадження) в об`єктивності та неупередженості судді апеляційного суду, заявлений самовід підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.245, 294 КУпАП,ст.75 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву судді Сумського апеляційного суду Собини О.І. про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 16 липня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП - задовольнити.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення передати для здійснення повторного автоматизованого розподілу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.