Справа № 545/2939/24
Провадження № 3/545/1038/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" серпня 2024 р. суддя Полтавського районного суду Полтавської області Стрюк Л.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , інші відомості суду не відомі,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , 03.07.2024 близько 21год 14хв на а/д Київ-Харків-Довжанський 319 км, керував транспортним засобом Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Відмова від проходження огляду фіксувалась із застосуванням спеціальних технічних засобів відеозапису, згідно постанови КМУ №1103 від 17.12.2008 із змінами від 20.01.2023 внесеними постановою КМУ №57 та ст.266 КУпАП, без залучення свідків.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, попередньо надавши письмові пояснення, в яких просив закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки адміністративне правопорушення він не вчиняв, за наявними матеріалами справи його вина не доведена, просив розглядати справу без його участі.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Болтік А.С. у судове засідання не з`явився, попередньо надавши клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки його вина матеріалами справи не доведена. Зупинка автомобіля під керуванням ОСОБА_1 була незаконною, оскільки поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинки, з детальним описом підстави зупинки, що не було зроблено; відеозапис з нагрудної камери працівників патрульної поліції не є безперервним, що унеможливлює встановлення дотримання поліцейськими процедури при оформлення адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 , що суперечить принципу доказування «поза розумним сумнівом». Наданим відеозаписом не зафіксовано порядку перевірки виявлених у правопорушника ознак сп`яніння, не зазначено, як саме вони відображаються та в чому проявляються, що свідчить про автоматичне внесення їх до протоколу, тобто поліцейським безпідставно було запропоновано водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, у закладі охорони здоров`я, що є неприпустимим. Також просив звернути увагу на те, що ОСОБА_1 відразу після складання матеріалів відносно нього самостійно пройшов в медичному закладі огляд на стан алкогольного сп`яніння в межах двогодинного терміну, результат ознак сп`яніння не виявлено, копію висновку додав до матеріалів справи; розгляд справи просив проводити без його участі.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, з таких підстав.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення, передбачені ст.130 цього Кодексу, мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Пунктом 11 ч. 1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 5 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якщо воно вчинене особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, або його розгляд не віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 255 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

У той же час, відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З викладеного слідує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Відповідно до ч.5 та 6 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пунктах 3, 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

Відповідно до п.3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ № 1452/7356 від 09.11.2015 ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи в їх сукупності, а саме: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, відеозаписами з бодікамери №468888 та №469258, відео з реєстратора, направленням від 03.07.2024.

Щодо тверджень захисника про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу, суд зазначає таке.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом статті 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Згідно із положеннями ч.1 ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до п.10 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 р. № 1456, уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби в разі: порушення водієм Правил дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; необхідності здійснення опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; необхідності залучення водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; необхідності обмеження чи заборони руху транспортних засобів; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду.

З огляду на вищевикладене, вважаю, що в умовах воєнного стану зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 є законною.

Не знайшли свого підтвердження і посилання захисника те, що відеозапис не є безперервним, оскільки він за своїм обсягом та повнотою відповідає критерію достатності та містить детальну фіксацію подій щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Не вбачає суд і ознак провокації з боку поліцейського під час встановлення ознак на стан алкогольного сп`яніння, оскільки на відеозаписі з відеореєстратора зафіксована процедура проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, суд зазначає, що на відеозаписі зафіксована неодноразові(8 разів) спроби поліцейського провести огляд водія на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, але внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 вказівок щодо продування приладу ці спроби виявилися безрезультатними, що правомірно розцінено поліцейським як відмова. Після чого ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд у медичному закладі, причому, така пропозиція була озвучена тричі, що підтверджується відеозаписом з боді-камери №469258 (на 21:22:13 год), з якого вбачається, що ОСОБА_1 цілком добровільно та невимушено відмовляється пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП встановлена відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Вказані дії особи, яка керує транспортним засобом утворюють самостійний склад адміністративного правопорушення та не є залежними від того, чи перебуває ця особа у стані сп`яніння чи ні.

Таким чином, наданий суду медичний висновок №71231 щодо відсутності у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не спростовує висновків суду, оскільки не спростовує факту відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Водночас, доставку водіїв транспортних засобів до найближчого закладу охорони здоров`я, з метою достовірності результатів огляду зобов`язаний забезпечити протягом двох годи саме поліцейський.

Суд не бере до уваги посилання захисника на те, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів) у ОСОБА_1 не підтверджені належними доказами, оскільки вони спростовуються відомостями з відеозапису. Окрім того, суд враховує і те, що під час складання протоколу ОСОБА_1 не заперечує факту наявності у нього ознак сп`яніння, що зафіксовано на відеозаписі.

Дослідивши матеріали справи, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, характер вчинених правопорушень, приходжу до висновку про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладення на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобам строком на один рік.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.130, ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн, на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , р/р UA0026001, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: Л.І. Стрюк