Справа № 502/1434/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Маслеников О.А.

за участю:

захисника Берзінь С.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від

ІНФОРМАЦІЯ_1

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

22.06.2024 р. о 9:00 на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » прикордонним нарядом «група реагування» на відстані 1800 м до прикордонного знака 1400 та 600 м від лінії державного кордону України по напрямку о. Кислицький (Україна) о. Татару (Румунія) було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який спільно з громадянином України ОСОБА_2 намагалися незаконно перетнути державний кордон України в Румунію поза пунктом пропуску через державний кордон України, чим порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», згідно яких «залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством», чим своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в ході розгляду суддею справи про адміністративне правопорушення подав 03.07.2024 р. письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 264302, складений 22.06.2024 р. відносно ОСОБА_1 за змістом яких, зокрема, зазначив про таке.

ОСОБА_1 поясняє, що 22.06.2024 р. о 09:00 він не намагався перетнути державний кордон України, перебуваючи на березі р. Дунай в м. Кілія Одеської області, яке знаходиться в прикордонній смузі, а тому не є суб`єктом даного правопорушення, оскільки не здійснював жодних дій, направлених на перетин кордону поза пунктами пропуску.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчиняв будь-які дії, що можуть свідчити про перетинання або спробу перетинання державного кордону України, адже, на переконання захисника, жодний письмовий документ наданий суду не можна визнати доказом на підтвердження обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні відповідного правопорушення, а від своїх зізнавальних пояснень він відмовляється в силу їх отримання під психологічним тиском з боку прикордонників.

З матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 був затриманий при спробі перетинання або перетинав чи перетнув ДКУ взагалі, оскільки був затриманий на відстані понад 600 м від кордону у м. Кілія, яке знаходиться на березі р. Дунай.

Таким чином, вбачається лише припущення, що він мав намір перепливати р. Дунай для перетинання ДКУ, але не вчинив жодної дії, яка би була беззаперечним доказом скоєння правопорушення чи про початок його скоєння.

Хоча матеріали справи містять письмові пояснення ОСОБА_1 , однак він одночасно поясняє, що приїхав у гості до друга в м. Кілія, де мав намір провести відпочинок на березі р. Дунай, а це є сумнівами в наявності у нього умислу на перетин кордону, що на підставі ст. 62 Конституції України трактується на користь обвинуваченого.

Наявний в матеріалах справи рапорт прикордонника не є допустимими доказом, оскільки складений зацікавленою особою, що ставить під сумнів дотримання вимог щодо об`єктивності з`ясування обставин.

Фототаблиця, додана до протоколу, не має прив`язки ні до місця, ні до часу, а тому неможливо стверджувати, що фотографія містить фіксацію подій 22.06.2024 р. о 09:00 за участю ОСОБА_1 .

Крім того, відсутні докази вчинення правопорушення ОСОБА_1 за участю інших осіб.

На підставі викладеного захисник в письмових запереченнях просив визнати додані до протоколу про адміністративне правопорушення документи неналежними і недопустимими доказами та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання для розгляду справи не з`явився.

Заслухавши захисника, який з огляду на належне повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи, приймаючи до уваги, що ст. 268 КУпАП не передбачена при розгляді справи за ст. 204-1 КУпАП обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважав за можливе розглянути справу за його відсутності, а також ту обставину, що відповідна особа представлена захисником, суддя провів розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні захисник підтримав свою позицію, викладену в письмових запереченнях на протокол про адміністративне правопорушення та просив провадження у справі закрити з відповідних підстав. Крім того, заперечував проти допиту як свідків, співробітників ДПСУ, вказаних в якості понятих у протоколі вилучення речей, зазначаючи, що вони є заінтересованими особами. Крім того, захисник вказав на те, що оскільки ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення групою осіб, то розгляд справи про відповідне адміністративне правопорушення мав би проводитись одночасно щодо цих осіб.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення та проаналізувавши в нарадчій кімнаті релевантні положення законодавства суддя дійшов висновку про таке.

Частиною другою статті 204-1 КУпАП України встановлено адміністративну відповідальність, зокрема, за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинене групою осіб.

Незважаючи на заперечення, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП підтверджується наступним дослідженими в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення, згідно якого вбачається, що 22.06.2024 р. о 9:00 на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » прикордонним нарядом «група реагування» на відстані 1800 м до прикордонного знака 1400 та 600 м від лінії державного кордону України по напрямку о. Кислицький (Україна) о. Татару (Румунія) було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який спільно з громадянином України ОСОБА_2 намагалися незаконно перетнути державний кордон України в Румунію поза пунктом пропуску через державний кордон України, чим порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», чим своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

-Протоколом огляду та вилучення речей від 22.06.2024 р., згідно яких інспектор прикордонної служби 1-ї категорії групи моніторингу обстановки головний сержант ОСОБА_3 оглянув та вилучив у ОСОБА_1 : гідрокостюм, виготовлений зі спіненої гуми, компас вологостійкий, пояс обтяжуючий, маску для підводного плавання.

-Поясненнями свідка ОСОБА_4 , який пояснив, що він проходить службу у НОМЕР_1 прикордонному загоні ДПСУ та 22.06.2024 р. о 09:00 ним було отримане повідомлення про виявлення двох осіб, які перепливали на острів Кислицький від берега острову Степовий. У зв`язку з цим співробітниками прикордонної служби були вжиті заходи для пошуку і встановлення вказаних осіб, які спочатку сховалися в очереті на березі, а надалі були виявлені на відстані близько сотні метрів від берегу та близько 600 метрів від лінії державного кордону України в напрямку Румунії. Один з виявлених хлопців на прізвище ОСОБА_5 був худорлявої статури та одягнений у штани, а інший, одягнений у футболку та шорти мав прізвище ОСОБА_6 . У цих осіб було виявлено та вилучено гідрокостюми, маски для плавання компас та ліхтарі та надалі вони були доставлені до відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

-Поясненнями свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що перебуваючи на зміні у відділенні інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » він дізнався про затримання на острові Кислицький двох осіб, які намагалися перетнути державний кордон України. В подальшому цих осіб було доставлено до приміщення ВІПС, де він бачив виявлені в них гідрокостюми, маски для плавання та компас.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції судді, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. ч. 1, 2 ст. 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Як зазначено в положеннях ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Досліджені в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення вищенаведені докази є такими, що передбачені ст. 251 КУпАП, оцінені суддею з дотримання вимог ст. 252 КУпАП та дають підстави прийти для обґрунтованого висновку про наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу відповідного адміністративного правопорушення.

Так, зокрема, протокол, про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 який відповідно до прямої вказівки ст. 251 КУпАП, є належним і допустимим доказом у справі, оскільки містить фабулу, як узгоджується з положеннями ст. 204-1 КУпАП, підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності без жодних заперечень чи зауважень, містить заповнені графи про роз`яснення такій особі її прав, передбачених Конституцією України та КУпАП та відмітку про ознайомлення ОСОБА_1 з його змістом.

Протокол огляду та вилучення речей від 22.06.2024 р., незважаючи на те, що в ході розгляду справи з показань (пояснень) вказаних у ньому та викликаних на розгляд справи свідків встановлено, що вони є співробітниками ДПСУ, на переконання судді також є належним і допустимим доказом у справі з огляду на положення ст. 264 КУпАП, за змістом яких присутності понятих вимагає лише особистий огляд осіб, а відповідно до ст. 265 КУпАП речі, що є знаряддям правопорушення, виявлені під огляду речей мали бути обов`язково вилучені, про що мав бути складений відповідний протокол. Вказаний протокол містить підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з його змістом та не містить будь-яких зауважень з його боку. Отже, його складання відбулось з дотриманням вимог КУпАП.

Посилання захисника в ході розгляду справи, що суддя викликав для допиту в якості свідків заінтересованих осіб, чим самостійно залучив до справи докази та перед допитом не привів свідків до присяги, не можуть свідчити про недопустимість показань вказаних свідків з наступних підстав.

По перше, відповідно до ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі, а суддя за положеннями п. 3 ч. 1 ст. 278 КУпАП мав сповістити про час і місце розгляду справи не лише особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а й інших осіб, зокрема, свідків (понятих для допиту як свідків).

По друге, в протоколі огляду речей не було заначено, що вказані особи, анкетні дані яких містяться в графах «поняті», є співробітниками ДПСУ, і це було встановлено лише в судовому засіданні.

По третє, вказані особи перед дачею показань були попереджені суддею про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України, як такі, що дають показання як свідки в суді, а норми КУпАП не містять процесуальних положень щодо процедури приведення свідка до присяги після роз`яснення йому прав, тобто не є тотожними з положеннями КПК України щодо допиту свідків у кримінальному провадженні, що в подальшому в разі невиконання цієї вимоги мало би тягти за собою визнання недопустимими таких пояснень.

Показання свідків є не суперечливими між собою та узгоджуються з іншими вищенаведеними доказами.

Отже, підстави для сумнівів у достовірності показань (пояснень) вказаних свідків відсутні. Крім того, в постанові судді зафіксовані пояснення свідків щодо подій та обставин, які вони сприймали особисто та не зазначено повідомлених свідками обставин з чужих слів, зокрема особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Окремо слід звернути увагу на ту обставину, що згідно відомостей, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП 20.06.2024 р. Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області до штрафу у розмірі 3400 грн, проти чого він заперечень в протоколі не вказав.

Вказаний факт, на переконання судді, свідчить про обізнаність ОСОБА_1 з нормами, що передбачають відповідальність за незаконне перетинання або спробу незаконного перетинання державного кордону України та про умисел на таке наступне перетинання, яке він намагався (спробував) реалізувати вже через два дні після притягнення до відповідальності за аналогічну невдалу спробу.

Також слід відмітити, що положення КУпАП передбачають складення протоколу про адміністративне правопорушення окремо щодо кожної особи та на відміну від положень КПК України, не передбачають можливості об`єднання таких протоколів щодо окремих осіб в одне провадження в ході розгляду суддею справ про адміністративне правопорушення та їх спільний розгляд в одному судовому засіданні, як на те зауважував захисник.

Інші додані до протоколу про адміністративне правопорушення документи, суддею в обґрунтування постанови не покладено, з огляду на те, що ОСОБА_1 від свої письмових пояснень відмовився, а рапорт та фототаблиця в якості доказів не передбачені КУпАП.

З урахуванням викладеного суддя дійшов висновку, що в ОСОБА_1 вчинив спробу перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України у складі групи осіб, отже, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП є підставою для винесення постанови про накладення на нього адміністративного стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення суддею враховано, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності є молодою особою працездатного віку, обставин, які обтяжують та пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, в ході розгляду справи не встановлено.

У зв`язку із цим на вказану особу слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в середньому розмірі даного адміністративного стягнення, визначеному відповідною санкцією ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

На підставі ст. 40-1 КУпАП у зв`язку із винесенням суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особі, на яку накладено таке стягнення, слід сплатити судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 33, 34, 35, ч. 2 ст. 204-1, ст. ст. 251-252, 254, 268, 276, 278, 279, 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розмірі 650 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11 050 гривень, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення: гідрокостюма, виготовленого зі спіненої гуми, темно-синього кольору, розміру XL, марки «Marlin»; компасу вологостійкого, темно-синього кольору марки «Misol», поясу обтяжуючого, чорного кольору, марки «1-st Sports», маски для підводного плавання, чорного кольору, марки «Crystal».

Стягнути з ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Роз`яснити положення ст. ст. 307-308 КУпАП, згідно яких штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі через Кілійський районний суд Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3 місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников