ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3903/24
Провадження № 3/210/1759/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 вересня 2024 року

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Вікторович Н.Ю., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

02 липня 2024 року у провадження судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, надійшов Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 739578 від 22.06.2024 року, складений відносно ОСОБА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №739578, складеного 22.06.2024 року, о 03год. 45хв., інспектором взводу №2, роти №1, батальйону №1 полку ПП в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, що 22.06.2024 року, о 03 годині 25 хвилин в м. Кривому Розі, в Металургійному районі, по вулиця Олександра Васякіна, біля будинку 11, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керуючи транспортним засобом «Nissan Teana», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

11 липня 2024 року, поза межами судового засідання від адвоката Мотрук Р.В. надійшло клопотання в інтересах ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи для надання можливості ознайомлення. Вказане клопотання судом було задоволено та відповідно до наявної на заяві відмітки, адвокат з матеріалами справи ознайомився 15 липня 2024 року.

У судове засідання призначене на 17 липня 2024 року ОСОБА_1 та його захисник Мотрук Р.В. присутні не були, однак, поза межами судового засідання в телефонному режимі адвокат Мотрук Р.В. повідомив суд, що приймає участь у іншому судовому засідання та просив суд відкласти розгляд справи для надання письмових заперечень по вказаній справі. Вказане клопотання судом було задоволено та відкладено розгляд справи на 24 липня 2024 року.

Присутній у судовому засіданні 24 липня 2024 року захисник ОСОБА_2 просив суд переглянути відеозапис з боді камер, який був долучений до матеріалів справи, однак, у зв`язку зі стабілізаційними відключеннями електропостачання в суді було відсутнє, у зв`язку з чим, судом було відкладено розгляд справи на 04 вересня 2024 року (у період з 01.08.2024 року по 02.09.2024 року суддя перебувала у щорічній відпустці).

Присутній у судовому засіданні 04 вересня 2024 року захисник ОСОБА_2 після перегляду в судовому засіданні долучених до матеріалів справи відео файлів з боді камер інспекторів патрульної поліції, які долучені до матеріалів справи звернувся до суду з усним клопотання про закриття провадження. В обґрунтування наявності підстав для закриття провадження по вказаній справі захисник пояснив суду, що ОСОБА_1 22 червня 2024 року прямував до міста Краматорськ, оскільки дорогу він не знав та прямував вперше до міста Краматорськ через місто Кривий Ріг користувався навігатором. В якийсь момент навігатор почав «водити його по колу», на ділянці дороги по якій він здійснював рух були відсутні показники напрямку руху, зважаючи на пізню годину та відсутність іншим транспортних засобів на вказаній ділянці дороги він вирішив зупинитись на узбіччі та чекати світанку. Зупинившись на узбіччі дороги ОСОБА_1 ввімкнув аварійку та залишався в салоні автомобіля. Пасажир який перебував разом з ним у автомобілі заснув, а ОСОБА_1 сидячи за кермом транспортного засобу намагався розібратись з напрямком руху для виїзду з міста в напрямку міста Краматорськ. Через деякий час за їх машиною зупинився екіпаж патрульної поліції. До його авто підійшов співробітник патрульної поліції та попросив його документи на перевірку, ОСОБА_1 виконав вимоги поліцейського та почав запитувати у співробітників патрульної поліції куди слід прямувати щоб виїхати з міста в напрямку міста Краматорськ. Інспектор патрульної поліції після перевірки документів зазначив, що він вбачає у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота та різку зміну забарвлення обличчя, при цьому з дослідженого в судовому засіданні відео файлі взагалі відсутні будь-які ознаки сп`яніння, зважаючи на темну пору доби існують обґрунтовані сумні в наявності у ОСОБА_1 різкої зміни забарвлення обличчя. У подальшому інспектор патрульної поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки за допомогою алкотестору, на що ОСОБА_1 повідомив інспектора, що він військовослужбовець та попросив викликати ВСП яким він зможе пояснити чому він стоїть на узбіччі дороги. В місто Краматорськ ОСОБА_1 повинен був потрапити до 10 години та зважаючи, що він втратив багато часу перебуваючи на узбіччі дороги так як не міг зрозуміти в якому напрямку йому слід рухатись та враховуючи тривалість проведення процедур огляду, він наполягав на виклик співробітників Військової служби правопорядку (ВСП) для надання їм всіх пояснень. Інспектором поліції було проігноровано прохання ОСОБА_1 та він попрямував до службового автомобіля для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, захисник зазначив, що з долучених відео файлів встановлено, що інспектором поліції при складенні адміністративного протоколу у відношенні ОСОБА_1 не було роз`яснено йому положення ст.ст.55, 56, 59 Конституції України, долучений до матеріалів справи фрагмент руху автомобіля в нічний час доби не може свідчити доказом підтвердження факту руху ОСОБА_1 , так як з відео не можливо ідентифікувати, що за транспортний засіб здійснює рух, а саме номерний знак, колір та марка транспортного засобу. Огляд ОСОБА_1 інспектором поліції був проведено формально, ознаки зазначені в протоколі є надуманими У зв`язку з чим, просив суд закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю подій та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2 та дослідивши матеріали справи суд вважає, що провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про їх невідповідність фактичним обставинам та порушенню працівниками поліції інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджений Наказом МВС України від 07.11.2015 р. №1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853.

В протоколі серії ААД №739578 складеного 22.06.2023 року вказано, що водій мав ознаки алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

У статті 251 КУпАП перелічені докази, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

Санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно роз`яснень, котрі містяться у пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року за №14 «Про практику застосування судами України, законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення та транспорту» (із змінами та доповненнями), за статтею 130 КУпАП, стан сп`яніння встановлюються шляхом огляду правопорушника.

Як передбачено п.п.2 Розділу 1 Інструкції «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

На відеозаписі з біді камер, наданими працівниками патрульної поліції, при розмові з ОСОБА_1 інспектором патрульної поліції повідомлено особі, відносно якого складено адміністративний протокол про наявність запаху алкоголю з порожнини рота та зміну забарвлення шкірного покриву обличчя. Натомість в протоколі про адміністративне правопорушенні інспектором поліції зазначено додаткові ознаки сп`яніння такі як порушення координації рухів. Проте з дослідженого в судовому засіданні відеозапису боді камер не вбачається, що співробітниками поліції взагалі здійснювались якісь дії для перевірки наявності ознак сп`яніння, окрім того, такі ознаки як порушення координації рухів та різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя у ОСОБА_1 з дослідженого відео не вбачається.

Крім цього, відповідно до приписів ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного чи іншого сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.12 розділу ІІ даної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу I цієї Інструкції (наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008р. «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ,і проведення такого огляду» постановлено: Міністерству охорони здоров`я вжити заходів для розширення мережі закладів охорони здоров`я, яким надається право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння».

Пунктами 2, 3, 4, 5 вказаного Порядку визначено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря- фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Аналогічна норма міститься в п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Однак, з долученого до матеріалів справи відео файлу не вбачається складення акту огляду на стан сп`яніння. Наявний в матеріалах справи акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не містить відомості (розписки) про отримання особою, що притягується до адміністративної відповідальності акту огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пунктом 8 цієї Інструкції передбачено, що направлення водія транспортного засобу до лікаря закладу охорони здоров`я здійснюється із оформленням письмового направлення, форма якого наведена у додатку 1 цієї Інструкції.

При перегляді відеодиска встановлено, що дане направлення ОСОБА_1 не вручалось.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Під час перегляду відеозапису, який надано суду як доказ, встановлено, що поліцейським не проведено огляд на ознаки алкогольного, ознаки зазначені в протоколі на відеозаписі відсутні, та таких даних ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не вбачається .

Таким чином, матеріали справи не містять достатніх та належних доказів того, що у ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння, тобто, не було правових підстав для направлення вказаної особи для проходження медичного огляду на предмет виявлення такого сп`яніння.

Крім того, з дослідженого відеозапису та матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 не було роз`яснено те, що відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, має наслідком притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, а також не роз`яснено йому право на те, що він самостійно може пройти медичний огляд на стан сп`яніння у медичному закладі протягом двох годин, з моменту виявлення ознак сп`яніння працівником поліції.

Також суд погоджується з твердженнями захисника, щодо відсутності доказів руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 виходячи з наступного.

Диспозиція норми ч.1 ст.130 КУпАП виділяє два окремих, незалежних один від одного види адміністративних правопорушень. Перший, це керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а другий, це відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому обидві форми правопорушення передбачають обов`язковою умовою притягнення до адміністративної відповідальності факт керування правопорушником транспортним засобом.

Тобто, з аналізу ч.1 ст.130 КУпАП вбачається, що відповідальність водія за порушення цієї норми настає виключно у разі керування або експлуатації транспортного засобу.

Так, само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Дана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №404/4467/16-а.

Також, п.27 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено термін «керування транспортним засобом», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Як вбачається з матеріалів справи, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що дало би поліцейським підстави для висунення йому вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння, відсутній.

Наявний на відео файлі фрагмент руху транспортного засобу не може бути прийнятий судом до уваги як доказ факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки, вказаний відео файл не датований та з нього не можливо ідентифікувати який транспортний засіб здійснює рух, а саме його номерний знак, колір тощо. Відео файл з боді камер поліцейський розпочинається з моменту виходу інспекторів поліції з їх транспортного засобу та прямування до припаркованого на узбіччі дороги транспортного засобу з увімкненими сигналами аварійки. Інспектори поліції просять водія надати його посвідчення на право керування транспортним засобом, на що ОСОБА_1 надаючи документи просить пояснити йому як правильно виїхати до міста Краматорськ та повідомляючи, що він заблукав та не може знайти дорогу до навігатору.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на те, що поліцейські зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 чи будь-яким іншим способом самі безпосередньо виявили факт керування ОСОБА_1 автомобілем у зазначеному в протоколі місці та час.

Вищенаведене вказує на відсутність обов`язкової ознаки об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що в свою чергу вказує на відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що працівником патрульної поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були грубо порушенні вимоги КУпАП та Інструкції.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.cт.283, 284КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

З огляду на наведені обставини, суд вважає, що працівники поліції дійшли необґрунтованого та передчасного висновку про перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП щодо останнього.

Відсутність об`єктивної сторони свідчить про відсутність його складу, що згідно положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення.

При цьому, суд враховуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013р., заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Відповідно до стаття 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки належних, допустимих та несуперечливих доказів вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - суду не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 130, 245, 247 п.1, 251, 252, 283, 284 КУпАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у вигляді арешту, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-3 КУпАП.

Суддя: Н. Ю. Вікторович