Провадження № 3/742/2174/24
Єдиний унікальний № 742/4956/24
Постанова
21 листопада 2024 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Коваленко А.В. за участю секретаря судового засідання Риндя Л.А., особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника ОСОБА_1 Чумак В.П. розглянувши матеріали, що надійшли з Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів не працюючого, за ч.1 ст. 130 КУпАП,
За що переджбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Вислухавши сторони та дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до статті 9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням ( проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Надаючи аналіз диспозиції статті 130 КУпАП суд констатує, що вона не передбачає відповідальності лише в двох випадках: керування транспортним засобом в стані сп`яніння та відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан асп`яніння .
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вище зазначеного адміністративного правопорушення додані наступні докази :
Додатком до протоколу диском з відеофіксацією адміністративного правопорушення на якому відображено, що працівник поліції вказує на наявність ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , а саме запах алкоголю з ротової порожнини та пропонує пройти обстеження на стан сп`яніння. На що останній повідомляє, що він транспортним засобом не керував , а тому і відмовляється проходити обстеження. Працівники поліції вказують, що в них мається відео з відеореєстратора на підтвердження керування останнім транспорним засобом.
Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння , а саме : запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови,порушення координації рухів .
Направлення на проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння у Прилуцькій ЦМЛ в якому вказані ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови,порушення координації рухів . Зазначено, що від проходження огляду відмовився.
З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення останнім п. 2.5 ПДР , який передбачає відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Аналіз акту огляду на стан сп`яніння, направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в лікувальному закладі в сукупності з долученим до матеріалів справи відеозаписом на переконання суду доводять, що у ОСОБА_1 малися ознаки алкогольного сп`яніння та останній на вимогу працівників поліції відмовився проходити обстеження на стан сп`яніння.
Натомість, з оглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що на останньому зафіксовано сам факт спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції та відсутнє відображення керування останнім транспортним засобом. Крім того, на протязі всього відео ОСОБА_1 наполягав на тому, що він не керував транспортним засобом, таким чином на переконання суду даний відеозапис не доводить факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Також слід зазначити, що статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.
Згідно п.п. 4, 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відео реєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Зазначені вимоги нормативних актів працівниками поліції дотримані не були.
Так, з долученого до матеріалів відеозапису події вбачається, що працівники поліції здійснювали відеофіксацію за допомогою засобів, які не ведуть безперервну відеозйомку.
Слід зазначити, що вибіркове надання відеозаписів з місця події, які підтверджують позицію лише працівників правоохоронних органів є неприпустимим і свідчить про непрофесійність останніх та збирання доказів з порушенням норм діючого законодавства.
З метою перевірки інформації , яка міститься на відеозаписі, а саме повідомлення працівника поліції про наявність запису з відео реєстратора, який нібито підтверджує обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суд двічі звертався до Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області з вимогою надати зазначений відеозапис, але дана вимога суду залишилася без задоволення і відеозапис не був наданий Суду.
Надаючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення слід зазначити, що протокол є належним та допустимим доказом, але з дочки зору достатності його недостатньо для доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки в ньому зазначено лише суть правопорушення, яке не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.
Надаючи оцінку доказам в їх сукупності, суд констатує, що матеріалами справи доведено, що ОСОБА_1 перебував на місці події з наявними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, але не доведено обставин керування останнім транспортним засобом та не спростовано доводи останнього про те, що він не керував автомобілем.
Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Таким чином, суд констатує, що наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів не достатньо для доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження в справі через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі вищевикладеного, ст.247, 283, 284 КУпАП, суддя -
Провадженя в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.
Суддя Анатолій КОВАЛЕНКО