КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 371/430/24
№ апеляційного провадження: 33/824/3682/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Слюсар Т.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на постанову Миронівського районного суду Київської області від 21 травня 2024 року під головуванням судді Капшук Л.О., якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності, за ч. 2 ст. 130 КУпАП та на постанову Миронівського районного суду Київської області від 03 липня 2024 року під головуванням судді Капшук Л.О., якою усунуто описку в постанові Миронівського районного суду Київської області від 21 травня 2024 року,-

У С Т А Н О В И Л А :

Постановою судді Миронівського районного суду Київської області від 21 травня 2024 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню за ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Постановою Миронівського районного суду Київської області від 03 липня 2024 року виправлено описку в постанові від 21 травня 2024 року, прийнятій за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, порушеної відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Зазначено у абзаці 33 описової частини постанови: «Суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, оскільки факт відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння сам по собі утворює склад вказаного адміністративного правопорушення».

Судом встановлено, що 12 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вчиненого ним 15 лютого 2024 року, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Незважаючи на вказані обставини, ОСОБА_1 , будучи особою, яка раніше вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, 22 березня 2024 року о 17 год. 04 хв. керував транспортним засобом автомобілем марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Захарченка, 134 в м. Миронівка Обухівського району Київської області, з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, які не реагують на світло, почервоніння обличчя).

В порушення п. 2.5. Правил дорожнього руху, на пропозицію поліцейського, ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, чим ухилився від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Не погодившись з указаними постановами, 31 травня 2024 року та 16 липня 2024 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційні скарги, в яких просив скасувати постанови Миронівського районного суду Київської області від 21 травня 2024 року та 03 липня 2024 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги на постанову Миронівського районного суду Київської області від 21 травня 2024 року зазначено, що оскаржувана постанова винесена без дотримання вимог ст. 280 КУпАП, зокрема без з`ясування судом у повній мірі питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Вказує, що в графі «дата, час, місце вчинення і суть вчиненого адміністративного правопорушення» в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення серії ААД №483597, складеного 22 березня 2024 року не відображено суті адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ААД №483597 мав бути повернутим до поліції для усунення його недоліків.

Зазначає, що відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння була наслідком спонукання працівника поліції, який роз`яснив скаржнику право відмовитися від проходження огляду на підставі п. 2.5. Правил дорожнього руху.

Скаржник посилається на те, що як в протоколі про адміністративне правопорушення так і в оскаржуваній постанові, всупереч вимогам ч. 3 ст. 283 КУпАП не вказано технічний запис, яким працівниками поліції здійснювався відеозапис.

Окрім цього вказує, що працівниками поліції не було виписано направлення до закладу охорони здоров`я, для проходження огляду на стан сп`яніння, про що свідчить пуста графа «До протоколу додаються».

В обґрунтування апеляційної скарги на постанову Миронівського районного суду Київської області від 03 липня 2024 року про виправлення описки зазначено, що оскаржувана постанова є протиправною та не ґрунтується на вимогах закону, а тому просить скасувати її.

Вважає, що суд першої інстанції не усував описку, а фактично змінив суть постанови, зокрема повністю змінив об`єктиву сторону адміністративного правопорушення, що не може бути виправлено шляхом внесення змін в мотивувальну частину постанови, оскільки не є виправленням описки, а є зміною суті рішення.

Окрім цього, скаржник звертає увагу суду, що суд першої інстанції розглянув питання про виправлення описки без його участі. При цьому зазначено, що його не було повідомлено про час та місце судового засідання, що порушило його право на участь в ньому.

Крім того, в апеляційній скарзі порушено питання поновлення строку на апеляційне оскарження в якому ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Миронівського районного суду Київської області від 03 липня 2024 року.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку вказано, що в судовому засіданні під часпостановлення цієї постанови він не брав участі, оскільки не був повідомлений про дату, час та місце розгляду питання про виправлення описки в постанові Миронівського районного суду Київської області від 21 травня 2024 року. Про її існування дізнався лише отримавши її 06 липня 2024 року по пошті, у зв`язку з чим просить поновити строк на оскарження постанови суду від 03 липня 2024 року.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Миронівського районного суду Київської області від 03 липня 2024 рокуяк такий, що пропущений з поважних причин.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Згідно з вимогами статті 294 КУпАП України, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті (керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції) тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Згідно пункту 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до пункту 7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

З матеріалів справи та досліджених доказів апеляційним судом встановлено, що 22 березня 2024 року о 17 год 04 хв ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Захарченка, 134 в м. Миронівка Обухівського району Київської області, з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, які не реагують на світло, почервоніння обличчя). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у присутності двох свідків на місці зупинки автомобіля. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водієві. За порушення п. 2.5 ПДР передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, його винуватість у вчиненні вказаного правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.

Зокрема, вина ОСОБА_1 стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 483597 від 22 березня 2024 року, яким зафіксовано обставини вчиненого правопорушення та який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, як щодо змісту так і щодо форми; рапортом працівника поліції від 22 березня 2024 року, відеозаписом, що містяться на DVD-диску, з якого чітко вбачається факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , розпискою про залишення на зберігання транспортного засобу ОСОБА_4 , копією постанови Миронівського районного суду Київської області від 12 березня 2024 якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

При цьому з долучених поліцейськими матеріалів убачається, що ОСОБА_1 , окрім відмови 22 березня 2024 року від проходження на стан наркотичного сп`яніння, зупинений 15 лютого 2024 року та до нього застосовано ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 10).

Міститься у справі також постанова Миронівського районного суду Київської області від 12 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вчиненого ним 15 лютого 2024 року, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік (а.с. 33-34).

Оцінка доказів відповідно до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 483597 від 22 березня 2024 року зазначено: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я та по батькові працівника поліції, який склав протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; а також зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, в той же час ОСОБА_1 не погодився з протоколом та вказав, що не вчиняв адміністративного правопорушення.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейським законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки поліцейським дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Протокол про адміністративне правопорушення складено відповідно до вимог встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які відомості, які можуть свідчити про зацікавленість вказаного працівника поліції у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних належні докази відсутні у матеріалах справи, їх також не додано і до апеляційної скарги, і на такі ОСОБА_1 не посилався під час апеляційного розгляду. Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що працівники поліції при виконанні своїх посадових обов`язків діяли виключно у межах наданих їм повноважень.

З установлених апеляційним судом обставин вбачається, що ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я в присутності двох свідків.

З урахуванням ОСОБА_1 обґрунтовано визнано винним у порушенні вимог, які передбачені пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України та вчиненні, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, а призначене йому адміністративне стягнення таким, яке відповідає санкції вищевказаної статті - як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, і є справедливим.

Посилання в апеляційній скарзі на не відображення суті правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП судом відхиляються, оскільки предметом доказування є саме фактичні дані щодо відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та ці відомості не впливають на висновок про винуватість цієї особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, враховуючи наявність у справі доказів на підтвердження вказаних обставин.

Працівники патрульної поліції неодноразово зверталися до ОСОБА_1 з приводу необхідності пройти огляд на стан саме наркотичного сп`яніння і цих обставин останній не міг не розуміти, а також те, що звернення поліцейських було вимогою з огляду на те, що йому повідомили про наслідки його відмови.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ч. 3 ст. 283 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено про відеозапис, апеляційним судом до уваги не приймаються, оскільки є безпідставними, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 4 частини 1 розділу І Інструкції "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" до протоколу про адміністративне правопорушення, крім іншого, долучаються інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 до районного суду направлені Обухівським районним управлінням поліції ГУНП в Київський області на 15 аркушах, серед яких, крім іншого міститься відеозапис з нагрудних камер поліцейських.

Твердження апеляційної скарги про те, що працівники поліції не видали ОСОБА_1 відповідне направлення для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі не приймається до уваги, оскільки таке міститься в матеріалах справи (а.с. 5), а також неодноразова пропозиція пройти огляд в медичному закладі та відмова водія зафіксована на відеозаписі події, наявному у матеріалах справи.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги є безпідставним та такими, що не підтверджується наявними в справі доказами, а позиція скаржника щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб його захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови Миронівського районного суду Київської області від 21 травня 2024 року, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення не вбачається, відтак постанова Миронівського районного суду Київської області від 21 травня 2024 року є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Щодо вимог апеляційної скарги про скасування постанови Миронівського районного суду Київської області від 03 липня 2024 року про виправлення описки в постанові Миронівського районного суду Київської області від 21 травня 2024 року, варто зазначити наступне.

Так, постановою Миронівського районного суду Київської області від 03 липня 2024 року виправлено описку у прийнятій за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення постанові, зазначено у абзаці 33 описової частини постанови: «Суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, оскільки факт відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння сам по собі утворює склад вказаного адміністративного правопорушення».

Тобто судом в абзаці 33 описової частини постанови було допущено помилку у визначенні стану сп`яніння замість наркотичного, вказано алкогольне.

Зі справи убачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 483597 від 22 березня 2024 року містить суть події, де зазначено про ознаки у ОСОБА_1 наркотичного сп`яніння, також про це написано й у рапорті працівника поліції та під час з`ясування обставин справи та написання постанови Миронівського районного суду Київської області від 21 травня 2024 року, судом першої інстанції було встановлено, що саме ознаки наркотичного сп`яніння були виявлені у ОСОБА_1 , а тому посилання апеляційної скарги є безпідставними.

Помилковість зазначення в описовій частині постанови стану сп`яніння з урахування встановлених обставин не може підставою для скасування постанови суду, оскільки це не впливає на її суть та не змінює об`єктиву сторону адміністративного правопорушення.

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом законодавства під час виправлення помилки в постанові суду від 21 травня 2024 року не впливає на правильність висновків суду першої інстанції та не змінює їх суті.

Інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

У контексті вищенаведеного суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його зміни або скасування, у зв`язку з чим постанову Миронівського районного суду Київської області від 03 липня 2024 рокузалишає без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миронівського районного суду Київської області від 21 травня 2024 року залишити без задоволення.

Постанову Миронівського районного суду Київської області від 21 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності, за ч. 2 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Миронівського районного суду Київської області від 03 липня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миронівського районного суду Київської області від 03 липня 2024 року залишити без задоволення

Постанову Миронівського районного суду Київської області від 03 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Слюсар