Справа № 347/3305/23
Провадження № 33/4808/126/24
Категорія ст.184 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції КРИЛЮК М. І.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 536 грн. 80коп. судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо належного виховання малолітніх дітей за наступних обставин:

26.11.2023 року біля 21 год в м.Косів в приміщенні ЛОК «Карпатські Зорі» ОСОБА_1 вела неналежний догляд за малолітніми дітьми ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , які перебували без нагляду та вчинили бійку між собою, чим порушено виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення належного виховання дітей.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2023 року, а провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зокрема зазначає, що вона не є суб`єктом правопорушення, оскільки є вчителем та не належить до переліку осіб, що замінюють батьків та мають обов`язки щодо дитини відповідно до положень Сімейного кодексу України.

Водночас, вважає відсутньою подію правопорушення. Так, сутичка між дівчатами мала місце 26.11.2023 року біля 21 год. в м. Косів в приміщенні ЛОК «Карпатські Зорі». Обставини виникнення конфлікту викладено в поясненнях дівчат, що додаються. Жодній з дівчат не завдано шкоди, інші потерпілі відсутні. Про конфлікт вона дізналася після його завершення і з дівчатами було проведено роз`яснювальну бесіду, вони примирилися. Наступного дня (27.11.2023 року) приїхав патрульний поліцейський (з його слів, він приїхав на виклик матері однієї з дівчат) та за результатами бесіди з дівчатами та нею, склав протокол про адміністративне правопорушення, при цьому нерозбірливим почерком, а тому вона не змогла ознайомитися з його змістом та надати заперечення.

Також посилається на відсутність доказів для підтвердження складу та події правопорушення. Суд ухвалив рішення лише на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, а її пояснення не врахував, натомість зазначив, що вона визнала вину, що не відповідає дійсності.

Таким чином, судом невірно надано оцінку виниклим правовідносинам, застосовано закону, який не підлягає застосуванню.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримала вимоги апеляційної скарги та просила скасувати постанову суду із закриттям провадження у справі за відсутності події і складу правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону не виконав та прийшов до безпідставного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 903730 від 27.11.2023 року ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 26.11.2023 року о 21 год. в м.Косів в приміщенні ЛОК «Карпатські Зорі» вела неналежний догляд за малолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що без догляду вчинили бійку між собою, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Положеннями ч. 1ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Зі змісту рапорта, який долучений до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є вчителем історії та приїхала вихователем із групою дітей в м. Косів в ЛОК «Карпатські зорі» на відпочинок.

За таких обставин, в обвинувачення повинно бути зазначені дані, які вказують на те, що ОСОБА_1 є особою, яка замінює батьків ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 23.03.2013 року і саме на неї покладені обов`язки, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Крім того, норма статті ч.1 ст.184 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 184 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

Натомість, у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відсутні дані, які дозволяють визначити її правоти статус та встановити правові підставі перекладання на неї обов`язків батьків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані, які підтверджують, що ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а також не вказано, яку саме норму спеціального закону нею порушено, у результаті чого може настати відповідальність, передбачена ч.1 ст. 184 КУпАП.

Водночас, об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх.

Згідно з ст. 6 СК України неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Разом з тим, з матеріалів справи слідує, що на день складення протоколу ОСОБА_4 мала 10 років, а ОСОБА_3 9 років, тобто вони є малолітніми особами, а тому їх права у цьому провадженні повинні були бути забезпечені відповідно до вимог закону.

Зокрема, факт заподіяння тілесних ушкоджень внаслідок бійки, яка виникла між малолітніми не може бути встановлений в межах цього провадження, оскільки повинен бути встановлений окремо.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що суд не може самостійно перебирати на себе функції обвинувачення і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає обережності дій суду при вирішені питання про тягар доказування по справі.

Разом з тим, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що в ньому відсутні дані про наявність потерпілих або свідків по справі, а долучені до матеріалів справи копії свідоцтв про народження дітей та письмові пояснення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 23.03.2013 року не достатні для встановлення обставин, які мають істотне значення при вирішанні питання про доведеність вини у вчиненні правопорушення. Крім того, вищевказані копії документів не оформлені належним чином та не завірені в установленому законом порядку.

Крім того, у відповідності до принципу безпосередності дослідження доказів, суд має право посилатися на пояснення потерпілих або свідків по справі тільки за умови їх безпосереднього допиту в судовому засіданні.

Апеляційний суд вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, які дозволяють спростувати доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що вона не може бути визнана суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які дозволяють прийти до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що діючий закон про притягнення особи до адміністративної відповідальності, містить тільки одну правову підставу для визнання особи невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП

.Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За встановлених обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції - скасуванню, провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв