Провадження №: 3/336/5845/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Є.С., розглянувши заяву адвоката Турчак Марини Валеріївни про відвід судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Петренко Людмили Василівни від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла вказана заява.

Відвід мотивований тим, що суддя Петренко Л.В., на думку заявника, є неупередженою, оскільки суддя не забезпечила доступ до відеозаписів, що містяться у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, через підсистему Електронний суд, також при безпосередньому ознайомленні з матеріалами справи в приміщенні суду не надано стороні захисту копій вказаних відеозаписів.

В судове засідання адвокат Турчак М.В. не з`явилася, будь-яких інших заяв чи клопотань не подавала.

ОСОБА_1 пояснив, що деталі обставин, що викладені у заяві про відвід судді йому не відомі, будь-яких додаткових пояснень до заяви захисника не має.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши зміст заяви про відвід та додатки до неї, суд доходить такого висновку.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які б регламентували порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і відповідно не передбачають порядку розгляду заяви про відвід. Проте, діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Господарський процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні положення щодо відводю судді, а тому, при розгляді даної заяви про відвід, слід застосувати аналогію права.

При цьому суд вважає що застосуванню підлягають норми іншої галузі права, а саме норми КПК України, які є суміжними із нормами КУпАП, та оскільки КПК України на сьогоднішній день є більш вдосконаленим, сучасним та найбільш відповідає принципам верховенства права, юридичного захисту прав, свобод та інтересів осіб.

Положення ст.ст. 75, 76 КПК України визначають обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід має бути вмотивованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

Оцінивши повідомлені заявником обставини, суд зауважує, що відповідно до п. 124 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21, у разі надходження заяви учасника справи щодо ознайомлення з матеріалами справи чи окремими документами в електронному вигляді через підсистему «Електронний суд» суд, який отримав таку заяву, забезпечує сканування відповідних матеріалів справи чи окремих документів у паперовій формі, що перебувають у такому суді, та долучає їх до матеріалів електронної судової справи. Безсумнівно, що відеозапис, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення як доказ, не є документом у паперовій формі, а тому долучення його до підсистеми «Електронний суд» вказаним нормативним актом не передбачено.

Зміст заяви також свідчить, що стороні захисту була також надана можливість ознайомитися із матеріалами справи в приміщенні суду, водночас доказів, які б вказували, що захисник не мав змоги ознайомитися із відеозаписом в приміщенні суду, заявником не надано.

Отже доводи заявника щодо упередженості судді ОСОБА_2 не знайшли свого підтвердження.

Крім того, слід зауважити, що наведені адвокатом аргументи стосуються процесуальних дій судді в межах судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, щодо реалізації стороною права на ознайомлення з матеріалами справи, та незгоди заявника з такими діями судді. Проте така незгода сторони з процесуальними діями суду в даному випадку не свідчить про упередженість та необ`єктивність судді Петренко Л.В. та не є підставами для її відводу. Заперечення проти процесуальних рішень, прийнятих суддею в ході розгляду справи, можуть бути включені до апеляційної скарги на постанову судді за результатами розгляду справи відносно ОСОБА_1 , у разі її оскарження.

Таким чином обставини, які б виключали участь судді Петренко Л.В. у розгляді зазначеної справи, в ході розгляду заяви про відвід не встановлені, у зв`язку з чим в задоволенні заяви адвоката Турчак М.В. про відвід судді слід відмовити.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст.ст. 7, 245, 246, 248, 294 КУпАП України, ст.ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви адвоката Турчак Марини Валеріївни про відвід судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Петренко Людмили Василівни у справі № 336/9178/24.

Постанова оскарженню не підлягає.

Cуддя Є.С. Боєв