Справа № 345/6400/23
Провадження № 33/4808/330/24
Категорія ст.126 ч.3 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Мигович О. М.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29 січня 2024 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим за ч. 3 ст.126 КУпАП і обрано стягнення - позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці, а також стягнуто з ОСОБА_1 605,60 грн. судового збору.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 , 05.03.2024 року повторно, подав апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження. Зазначає, що пропустив строк на апеляційне оскарження у зв`язку з тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати, що негативно вплинуло на його здоров`я. Крім того, організація поминок за матір`ю зайняла у нього багато часу. Копію оскаржуваної постанови він отримав 13.02.2024 року звичайним поштовим відправленням, проте смерть його матері завадила йому вчасно оскаржити постанову суду.

Перевіривши апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на її оскарження, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду необхідно відмовити та апеляційну скаргу повернути апелянту з наступних підстав.

Право особи на апеляційний розгляд справи відповідним чином унормовано у національному процесуальному законодавстві, у тому числі стосовно строків та кола осіб, які мають право подати апеляційну скаргу і вказані питання нерозривно пов`язані з правом на отримання вмотивованого рішення суду першої інстанції та із позитивним обов`язком суду надати можливість брати участь у судових засіданнях.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Так, згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Право на апеляційний розгляд беззаперечно є важливим елементом визначеного у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на доступ до суду.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Рішеннями Європейського суду визначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України» ).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (справа «Пономарьов проти України»).

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції враховує причини, якими обґрунтовується поважність пропуску строку на апеляційне оскарження та приймає до уваги процесуальну поведінку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи та після ухвалення судового рішення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 21 лютого 2024 року вже звертався з апеляційною скаргою на постанову суду та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, яке мотивував тим, що невчасно отримав копію постанови суду першої інстанції, а саме 13.02.2024 року.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року ОСОБА_1 відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки не було встановлено поважних причин, які свідчили про те, що протягом вказаного строку він не мав можливості оскаржити судове рішення. Зокрема, судом було враховано, що ОСОБА_1 посилався на несвоєчасне отримання копії судового рішення та зазначено, що вищевказана причина не носить об`єктивного характеру. Апеляційний судом було зазначено про те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду слід відраховувати з моменту винесення постанови, а не отримання її копії.

Однак, 05 березня 2024 року ОСОБА_1 повторно звернувся з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, в якій обґрунтовує поважність пропущеного ним строку тим, що невчасно отримав копію постанови суду 13 лютого 2024 року.

Апеляційний суд враховує, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (справа «Брумареску проти Румунії») .

В основі принципу юридичної визначеності, як одного з істотних елементів принципу верховенства права, лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися.

Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Разом з тим, обставини, на які посилається апелянт в обґрунтування поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення вже перевірялись апеляційною інстанцією та були визнані такими, що не свідчать про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Апеляційний суд звертає увагу, що за таких обставин, апелянт має можливість звернутись з новим клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарженні тільки за умови, що у вказаному клопотанні він наводить нові правові підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження та вказує нові поважні причини, яким не було надано відповідну правову оцінку апеляційною інстанцією.

Апелянт повинен не тільки вказати, які саме причини перешкоджали йому своєчасно оскаржити судове рішення, надати відповідні дані, які підтверджують реальне існування вищевказаних причин, а й вказати, чому він не мав можливості зазначити вищевказані доводи раніше.

Так, в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення ОСОБА_1 стверджує, що пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 його матері, необхідністю організувати похорони матері, та його поганим станом здоров`я. Апелянтом долучено копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 Калуського відділу ДРАЦС, відповідно до якого ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 70 років.

Таким чином, в своєму клопотанні про поновлення строку, апелянт посилається на обставини, які по часу передували винесенню постанови суду та строку на її оскарження і відбулись за півмісяця до винесення оскаржуваного рішення.

При цьому, апелянт не надав суду дані, які свідчать про те, що за станом здоров`я він дійсно був істотно обмежений або позбавлений наданого йому за законом права на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційний суд неодноразово вказував, що доводи про те, що апелянт за станом свого здоров`я не мав можливості звернутися до суду з апеляційною скаргою на відповідне судове рішення у встановлений строк повинні бути доведені самим апелянтом.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний та непереборний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Апелянт повинен довести, що вищевказані причини існували саме під час строку, який встановлений законом на оскарження судового рішення та діяли до часу його звернення з відповідною апеляційною скаргою.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набрало законної сили.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 обґрунтовує необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на обставини, яким вже було дано відповідну правову оцінку судом апеляційної інстанції та на обставини, які відбулись до ухвалення судового рішення, враховуючи, що з часу ухвалення судового рішення пройшов доволі тривалий час і рішення суду набрало законної сили та підлягає до виконання, апеляційний суд вважає, що відсутні правові підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду і апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

Повернення апеляційної скарги, не позбавляє ОСОБА_1 права повторно звернутися з апеляційною скаргою на постанову суду та вмотивованим клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому конкретизувати і довести реальне існування об`єктивних причин, які не дозволили йому своєчасно оскаржити постанову суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29 січня 2024 року.

Повернути апеляційну скаргу з додатками апелянту.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв