Житомирський апеляційний суд
Справа №275/366/24 Головуючий у 1-й інст. Миколайчук П. В.
Номер провадження №33/4805/1052/24
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника адвоката Штундюка О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Брусилівського районного суду Житомирської області від 11 червня 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 11 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні 29.02.2024 та 15.04.2024 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605, 60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 29.02.2024 об 11:36 годині в с-щі Брусилів по вул. Захисників України, Житомирського району Житомирської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем Geely MR д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився в лікарняному закладі, згідно висновку від 29.02.2024. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, 15.04.2024 о 13:37 годині в с-щі Брусилів по вул. Митрополита Іларіона, 22, Житомирського району Житомирської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем Geely MR д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що матеріали справи не містять доказів керування ним транспортним засобом; у медичному висновку не вказано за допомогою якого приладу проводилося обстеження на стан сп`яніння. Крім того, на одному з відеофайлів зафіксовано правопорушення 01.01.2018, а на іншому - 29.02.2024.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника адвоката Штундюка О.А., перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за керування транспортним засобом в стані сп`яніння та відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п.п. 2.5 та 2.9 «а» Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає положенням статтей 283, 284 КУпАП.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №759781 від 29.02.2024 відповідно до якого ОСОБА_1 29.02.2024 об 11:36 годині в с-щі Брусилів по вул. Захисників України, Житомирського району Житомирської області керував транспортним засобом автомобілем Geely MR д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився в лікарняному закладі, згідно висновку від 29.02.2024, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2); протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №169978 від 15.04.2024 відповідно до якого ОСОБА_1 15.04.2024 о 13:37 годині в с-щі Брусилів по вул. Митрополита Іларіона, 22, Житомирського району Житомирської області керував транспортним засобом автомобілем Geely MR д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 46); постановами про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1550747 від 29.02.2024 та серії ЕНА №1916169 від 15.04.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 та ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 10, 51); висновком медичного огляду КНП «Брусилівська лікарня» від 29.02.2024, за результатами якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 9); направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (а.с. 6, 50); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних приладів (а.с. 4, 49); роздруківкою Alkotest-6810 від 29.02.2024 з результатом 1,72 (проміле) (а.с. 9); відеозаписами обставин подій (а.с. 15, 56).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписами з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер поліцейського, з яких вбачається, що ОСОБА_1 безумовно керував транспортним засобом та його зупинка була обумовлена порушенням Правил дорожнього руху, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с. 10, 51).

Крім того, з відеозаписів убачається, що попереду їде автомобіль Geely MR д.н.з. НОМЕР_1 , а позаду автомобіль поліції. При зупинці працівник поліції запитав «чому не пристебнуті паском безпеки», на що ОСОБА_1 відповів «я вибачаюсь» (відео до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №759781 від 29.02.2024). На відео доданого до протоколу серії ААД №169978 від 15.04.2024 зафіксовано рух автомобіля (вперед та назад біля воріт та його зупинку), останній не заперечував цього факту на відеозаписі. Крім того, відеозаписи періодів руху транспортного засобу до його зупинки та відкриття дверей є безперервним, а тому доводи апеляційної скарги в частині відсутності доказів керування транспортним засобом є необґрунтованими. Будь-яких заперечень щодо дій працівників поліції відносно його зупинки, як і керування ним транспортним засобом ОСОБА_1 не виказував.

Як вбачається з відеозапису, факт керування ОСОБА_1 визнав особисто, зокрема, погодився з постановами серії ЕНА №1550747 від 29.02.2024 та серії ЕНА №1916169 від 15.04.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в сумі 510 грн, за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121 та ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 10, 51), про що особисто поставив підписи, тобто визнав, що керував вказаним транспортним засобом.

З урахуванням наведеного подальші дії працівників поліції вчинені у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.

Доводи про наявність на одному із відеофайлів правопорушення дати 01.01.2018, а на інших - 29.02.2024 не спростовують зазначених в протоколі обставин, вказана розбіжність пояснюється різними відеореєстраторами (нагрудний та автомобільний), на які здійснювалась відеофіксація. Крім того з відеофіксації обставин події вбачається, що ОСОБА_1 зупинено працівниками поліції взимку у полудень, що підтверджується датою і часом складення протоколу та відеофайлами, зокрема, тип авто, місце його зупинки повністю тотожні з відео 29.02.2024, а тому дата на одному з відео - 01.01.2018 є технічною помилкою приладу фіксування. При цьому, ОСОБА_1 не заперечує той факт, що саме він зафіксований на відеозапису і його дані у протоколі відображено вірно.

Твердження апелянта про те, що у медичному висновку не вказано за допомогою якого приладу проводилося обстеження на стан сп`яніння, є недоречним, оскільки у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зазначається лише стан сп`яніння (алкогольне, наркотичне, не перебуває у стані сп`яніння) особи, яку обстежують, а в акті медичного огляду особу, який залишається в закладі охорони здоров`я вказується, що огляд проведено за допомогою вимірюваної техніки чи відібрання зразків біологічного середовища (кров, слина, сеча).

Доводи апеляційної скарги відносно того, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані про те, яким саме транспортним засобом здійснювалося керування, а тому ідентифікувати транспортний засіб не можливо, що підтверджує, що він не керував автомобілем не заслуговують на увагу, оскільки обидва протоколу містять назву транспортного засобу Geely MR 7151А, яким здійснював керування ОСОБА_1 . Крім того, вказані протоколи про адміністративні правопорушення складені за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.ст. 254, 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376 та є належними та допустимими доказами.

Апеляційний суд не вбачає порушень під час оформлення адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_1 , які б ставили під сумнів його вину у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Таким чином, місцевий суду дав належну оцінку вказаним доказам, які мають значення для справи і які відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами та дійшов до вірного висновку.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом дослідження у суді першої інстанції, яким надана вірна оцінка, не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 11 червня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь