ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2566/24 Справа № 932/7781/24 Суддя у 1-й інстанції - Татарчук Л. О. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши у м.Дніпро, в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Максимова Романа Ігоровича,

апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_1 подану на постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 вересня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП,

встановила:

Постановою Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 25 вересня 2024 року,ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до змісту постанови ОСОБА_1 01.09.2024 року о 18 год. 45 хв. в м.Дніпро по вул. Січових Стрільців, буд. 4, повторно протягом року, керував транспортним засобом, не маючи права керування такими транспортними засобами, чим повторно протягом року порушив п.2.1а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

Назазначену постанову суду захисник Максимов В.Р., у інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу із проханням про скасування постанови Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 вересня 2024 року та закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги захисник зазначає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд послався на протокол про адміністративне правопорушення від 01.09.2024 року, рапорт інспектора Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, копію постанови серії ЕАТ № 8122798 від 11.11.2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 124 КУпАП, довідку про те, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

ОСОБА_1 інкриміновано, що він, не маючи права керування таким транспортним засобом, без посвідчення водія відповідної категорії, повторно протягом року керував транспортним засобом. Проте, в матеріалах справи відсутній відеозапис або пояснення свідків, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Захисник оскаржує ознаку повторного вчинення порушення, оскільки вважає, що роздруківка постанови серії ЕАТ № 8122798 від 11.11.2023 року є неналежним доказом, оскільки не підписана інспектором, який розглядав справу, не засвідчена у встановленому законом порядку та не містить даних щодо її отримання ОСОБА_1 , та відповідно про його обізнаність, що він раніше вчиняв адміністративне правопорушення.

Крім того, оскаржуваною постановою ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортним засобом строком на 5 років, незважаючи на те, що ОСОБА_1 такого права не отримував.

Стверджує, що судом першої інстанції грубо порушено право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки у протоколі серії ЕПР1 № 1211246 від 01.09.2024 року, зазначено про дату, час та місце розгляду справи 02.10.2024 року о 10:00 год, а постанова суду були винесена 25.09.2024 року.

Під час апеляційного розгляду справи захисник Максимов В.Р., особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повністю підтримали подану ними апеляційну скаргу і просили про скасування постанови суду та про закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши витребувані із Бабушкінськогорайонного суду м.Дніпропетровська матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КпАП України, вислухавши самого ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши додані до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за такими підставами.

За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Згідно ч.9 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII (далі Закон №3353-XII) право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Відповідно до п.2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340 особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Особа має лише одне посвідчення водія, що підтверджує її право на керування транспортними засобами діючих категорій, зазначених у ньому.

Відповідно до положень п.1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

За п.1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно п.п.«а» п.2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ст.126 КУпАП.

Так, згідно з ч.2 ст.126 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ч.5 ст.126 КУпАП адміністративним правопорушенням є повторне протягом року вчинення порушення, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, зокрема керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Диспозицією ч.5 ст.126 КУпАП передбачений склад адміністративного правопорушення, який інкримінується ОСОБА_1 що полягає у повторному протягом року вчиненні порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №121246 від 01 вересня 2024 року, встановлено, що 01 вересня 2024 року о 18.45 год. водій ОСОБА_1 в м.Дніпро по вул.Січових Стрільців, буд.4, повторно протягом року, керував транспортним засобом не маючи права керування такими транспортними засобами, чим повторно протягом року порушив п.2.1 «а» та вчинив правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

У вищевказаному протоколі зазначені посада, найменування підрозділу поліції, звання та прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка його складала, та його підпис. Також, зі змісту протоколу встановлено, що в ньому зазначено час, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Будь-яких заперечень у протоколі про адміністративне правопорушення водієм ОСОБА_1 щодо його змісту не зазначено, останній своїм підписом підтвердив, що зі змістом протоколу ознайомлений та його копію отримав.

Матеріали справи також не містять жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу або після його оформлення. Доказів оскарження дій працівників поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 суду апеляційної інстанції не надав.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 сумніву не викликає, оскільки складений та підписаний відповідно до вимог ст.ст.254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

З матеріалів справи також вбачається, що 11 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 була ухвалена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у протоколі серії ЕАТ №88122798.

Матеріали даної справи не містять відомостей про скасування даної постанови чи оскарження дій поліцейських з приводу винесення вказаної постанови.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції відповідно до ст. 280 КУпАП оцінивши докази в їх сукупності встановив дійсні обставини та дійшов обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, що мало місце 01 вересня 2024 року.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження керувавання Тараненком Д.О. не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваної постанови, оскільки сам факт порушення ОСОБА_3 п.2.1 а Правил дорожнього руху - відсутність посвідчення на право керування транспортним засобом не заперечується останнім.

Не заслуговують на увагу і доводи апелянта про відсутність свідків під час складання адміністративного протоколу, а також недолучення до матеріалів справи відеозаписів моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки нормами чинного КУпАП не передбачено обов`язковості залучення свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а здійснення відеофіксації моменту складення протоколу про адміністративне правопорушення не передбачено Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом МВС України № 1026 від 18 грудня 2018 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за № 28/3299.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними доказами, а тому постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та достатньо мотивованою, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Постанову Бабушкінськогорайонного суду м.Дніпропетровська від 25 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду: О.В. Рябчун