П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.04.2024 Справа №607/6028/24 Провадження №3/607/3076/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Тернопільської митниці Державної митної служби України про притягнення до відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресом: АДРЕСА_1 , місце роботи: директор ТОВ «ЕВЕРЕЛ»,

за ст. 485 Митного кодексу України,

УСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про порушення митних №0007/40300/24 від 25 січня 2024 року, директор ТОВ «ЕВЕРЕЛ» ОСОБА_1 вчинив інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а саме: вказав у графі 31 митної декларації №24UA41U4 від 18.01.2024 неправдивий рік випуску автомобіля «LEXUS», моделі «NX300H», номер кузова НОМЕР_1 та у графі 47 неправдиву ставку акцизного податку, вніс у гр. 47 цієї декларації неправдиві відомості в частині нарахування суми митних платежів, з метою неправомірного зменшення розміру належних до сплати митних платежів на суму 6 166,67 грн.

Зазначені дії ОСОБА_1 мають ознаки порушення митних правил, відповідальність за які передбачено ст.485 Митного кодексу України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив свою провину у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні та пояснив, що 18.01.2024 ним опрацьовано та відправлено митну декларацію для митного оформлення транспортного засобу марки «LEXUS», моделі «NX300H» та керуючись наказом Державної митної служби №1118 «Про затвердження порядку здійснення митного оформлення окремих транспортних засобів, що ввозяться громадянами на митну території України», а саме, що стосується року виготовлення п.1.8 в якому зазначено, що визначення року виготовлення транспортного засобу здійснюється на основі даних його виробника, що містяться в ідентифікаційному номері кузова, в даному випадку згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а саме графи «б» дата ведення в експлуатацію 11.06.2021. Далі, згідно Наказу у разі неможливості визначення року виготовлення за ідентифікаційним номером кузова за рік виготовлення приймається рік, що зазначений в реєстраційних та технічних документах, а саме свідоцтва країни реєстрації Італія, де зазначено 11.06.2021. Тому, ним було опрацьовано, прийнято рішення і задекларовано 2021 рік виготовлення, оскільки інших сумнівів і інших даних що стосується порядку декларування митного оформлення, а саме Наказу Державної митної служби не має. Далі, згідно Наказу, у разі відсутності свідоцтва про реєстрацію виданого реєстраційним органом країни реєстрації, визначення дати початку проводиться відповідно до ідентифікаційного номеру кузову за наявності обґрунтованих сумнівів, щодо відповідності у зазначених документах на номері кузова, шасі, двигуні, а також року виготовлення дати початку користування, установлюються на підставі висновку експерта. Тому, в процесі митного оформлення ним було подано заяву про зупинення митного оформлення автомобіля, для залучення експерта з метою встановлення календарного року виготовлення даного транспортного засобу, оскільки без спеціальних навичок та знань згідно наданих до митного оформлення документів неможливо визначити рік виготовлення автомобіля. Таким чином, він звернувся до судового експерта для визнання календарного року виготовлення цього транспортного засобу для уникнення сумнівів та необґрунтованих підстав стосовно наявних у нього реєстраційних документів. Судовий експерт надав висновок експертно-товарознавчого дослідження, де встановив календарний рік виготовлення 2020, не так як ним було задекларовано 2021, оскільки він керувався Наказом Держмитслужби та реєстраційними документами. В подальшому, ним було надіслано заяву з проханням надати дозвіл на відкликання з метою повторного декларування транспортного засобу, у зв`язку з отриманою додатковою інформацією стосовно календарного року виготовлення автомобіля відповідно до висновку експерта для підтвердження заявленої митної вартості у зазначеному висновку. Тому, вказав, що у його діях відсутній умисел на ухилення від сплати податків чи вчинення інших дій, які б призвели до їх не нарахування чи неправильного нарахування. З цих підстав, просить суд провадження по справі закрити.

Представник ДМС України Тернопільської митниці Гребеняк Р.Б. у судовому засіданні підтримав протокол про порушення митних правил № №0007/40300/24, складений відносно ОСОБА_1 . Вважає обставини, викладені в протоколі від 25.01.2024 доведеними та просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ст.485 МК України, посилаючись на те, що матеріали адміністративної справи містять достатньо доказів на підтвердження порушення митних правил з боку останнього та застосувати стягнення згідно санкції ст. 485 МК України в розмірі 150% від суми митних платежів (6166,67 грн).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок провадження у справах про порушення митних правил, процесуальні дії та порядок їх проведення, оскарження постанов у справах про порушення митних правил визначено розділом XIX МК України.

Статтею 487 МК України встановлено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частина перша ст. 458 МК України визначає, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до положень статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом, передбачено адміністративну відповідальність Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення регулюється МК України та КУпАП.

Отже, провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи).

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст. 486 МК України встановлено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За загальним правилом, фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. У протоколі зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено; місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення; прізвища та адреси свідків, якщо вони є; відомості щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 51 1 цього Кодексу; інші необхідні для вирішення справи відомості.

Судом встановлено, що 18.01.2024 директором ТОВ ЕВЕРЕЛ ОСОБА_1 , який діяв на підставі договору про надання митно-брокерських послуг від 11.01.2024, укладеного з громадянином України ОСОБА_2 , до відділу митного оформлення № 1 митного посту «Тернопіль» Тернопільської митниці подано електронну митну декларацію та товаросупровідні документи з метою проведення митного оформлення із сплатою належних митних платежів та випуску у вільний обіг на території України автомобіля марки «LEXUS», моделі «NX300H», номер кузова НОМЕР_1 . Дана митна декларація була прийнята відділом митного оформлення № 1 митного поста «Тернопіль» Тернопільської митниці та зареєстрована за № 24UA41U4 від 18.01.2024. При перевірці вищезазначеної митної декларації (далі-МД) у графі 31 зазначено календарний рік виготовлення транспортного засобу - 2021. У графі 47 даної МД розраховані митні платежі в розмірі 293 220,68 грн. (мито - 87 777,30 грн., акцизний податок - 10 277,77 грн., податок на додану вартість - 195 165,61 грн.).

ОСОБА_1 було подано до вищезазначеної МД свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 21.11.2023 та електронний витяг з особистого кабінету продавця вищевказаного автомобіля, відповідно до яких календарний рік виготовлення автомобіля марки «LEXUS», моделі «NX300H», номер кузова НОМЕР_3 .

22.01.2024 ОСОБА_1 до МД №24UA41U4 від 18.01.2024 було надано додатковий документ - висновок експертного транспортно-товарознавчого дослідження судового експерта ОСОБА_3 № 0409/24 від 22.01.2024, яким встановлено дату випуску автомобіля марки «LEXUS», моделі «NX300H», номер кузова НОМЕР_4 .

Згідно службової записки управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Тернопільської митниці від 23.01.2024 № 7.25-15-01/276, при декларуванні товару - автомобіля марки «LEXUS», моделі «NX300H», номер кузова НОМЕР_1 , різниця митних платежів за заявленою митною вартістю товарів по МД №24UA41U4 від 18.01.2024 та митною вартістю даного транспортного засобу з врахуванням року виготовлення - 2020, становить 6 166,67 грн.

Отже, у графі 47 МД № 24UA41U4 від 18.01.2024 заявлено ставку акцизного податку 100 євро, а згідно з Законом України від 08.11.2018 року №2611 -VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування акцизним податком легкових транспортних засобів» мало бути заявлено 150 євро, оскільки в дійсності датою випуску цього автомобіля є 2020 рік, що підтверджується висновком експертного транспортно-товарознавчого дослідження судового експерта ОСОБА_3 № 0409/24 від 22.01.2024. Також, особа уповноважена на здійснення декларування ОСОБА_1 вніс інформацію у графу 31 електронної митної декларації № 24UA41U4 від 18.01.2024 та електронний інвойс про календарний рік випуску транспортного засобу, зокрема вказав 2021 рік, в той час, як вірним є 2020 рік. В гр. 47 електронної митної декларації № 24UA41U4 від 18.01.2024 особа уповноважена на здійснення декларування ОСОБА_1 зазначив суму акцизного податку в розмірі 10 277,77 гривень та ПДВ в розмірі 195 165,61 гривень, а мав зазначити акцизний податок у сумі 15 416, 66 гривень та ПДВ у розмірі 196 193, 39 гривень. Отже, сума недоборів митних платежів склала 6 166,67 гривень, у тому числі акцизний податок - 5 138,89 гривень, та податок на додану вартість - 1 027,78 гривні.

Згідно ч.8 ст.264 Митного кодексу України з моменту прийняття митним органом декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за надання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до ч.1 ст. 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявления за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення, через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватись як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Частиною 1 ст. 293 Митного кодексу України визначено, що особою, на яку покладається обов`язок із сплати митних платежів, є декларант. Якщо декларування товарів здійснюється особою, уповноваженою на це декларантом, на таку особу покладається обов`язок із сплати митних платежів солідарно з декларантом.

Встановлено, що ОСОБА_1 було подано до вищезазначеної МД свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 21.11.2023 та електронний витяг з особистого кабінету продавця вищевказаного автомобіля, відповідно до яких календарний рік виготовлення автомобіля марки «LEXUS», моделі «NX300H», номер кузова НОМЕР_3 .

Дана обставина не заперечується представником Тернопільської митниці ДМС України.

Згідно Наказу Державної митної служби №1118 «Про затвердження порядку здійснення митного оформлення окремих транспортних засобів, що ввозяться громадянами на митну території України» (далі - Наказу), пункт 1.8 передбачає, що визначення року виготовлення транспортного засобу здійснюється на основі даних його виробника, що містяться в ідентифікаційному номері кузова. У разі неможливості визначення року виготовлення за ідентифікаційним номером кузова за рік виготовлення приймається рік, що зазначений в реєстраційних та технічних документах на транспортний засіб.

ОСОБА_1 в підтвердження своїх доводів посилається на те, що при оформленні митної декларації він керувався саме наказом Державної митної служби №1118 «Про затвердження порядку здійснення митного оформлення окремих транспортних засобів, що ввозяться громадянами на митну території України», а саме, що стосується року виготовлення в п.1.8 зазначено, що визначення року виготовлення транспортного засобу здійснюється на основі даних його виробника, що містяться в ідентифікаційному номері кузова, в даному випадку згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а саме графи «б» дата ведення в експлуатацію 11.06.2021. Далі, згідно Наказу у разі неможливості визначення року виготовлення за ідентифікаційним номером кузова за рік виготовлення приймається рік, що зазначений в реєстраційних та технічних документах на транспортний засіб.

За наявності обґрунтованих сумнівів щодо відповідності записів у зазначених документах наявним номерам на кузові, шасі, двигуні, а також року виготовлення ТЗ, дати початку користування ним достовірність цих даних установлюється на підставі відповідного висновку, виданого експертами (спеціалістами), що мають відповідну ліцензію. (п.1.8 Наказу).

Відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно із ст. 266 МК України декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Згідно ст.485 МК України відповідальність настає за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів - заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно зУКТ ЗЕДта його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Зі змісту диспозиції ст. 485 МК України випливає, що суб`єктивна сторона складу вказаного порушення обумовлює вчиненням декларантом умисних дій у вигляді, зокрема, заявлення неправдивих відомостей, щодо року випуску транспортного засобу, з метою неправомірного зменшення розміру належних до сплати митних платежів.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Тобто особа, при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, повинна: усвідомлювати, що вона заявляє в митній декларації відомості, які є неправдивими чи надає неправдиві документи; усвідомлювати, що її дії призведуть до неправомірного зменшення розміру належних до сплати митних платежів; усвідомлювати, що таке ухилення від сплати належних митних платежів буде неправомірним; особа повинна бажати настання наслідків своїх дій, а саме зменшення розміру митних платежів чи ухилення від їх сплати, оскільки це випливає із мети правопорушення.

Усі ці ознаки характерні для умисної форми вини.

Правопорушення, передбачене ст. 485 МК України не може бути вчинене з необережності.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду від 20.03.2018 у справі 640/7258/17, відповідно до якої для притягнення до відповідальності, згідно статті 485 Митного кодексу України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу. При цьому, статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Матеріалами справи встановлено, що декларування автомобіля ОСОБА_1 здійснювалося у відповідності до вимог ст. ст. 257, 264 Митного кодексу України, на підставі наявної у нього інформації про автомобіль, зокрема свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 21.11.2023 та електронного витягу з особистого кабінету продавця вищевказаного автомобіля, відповідно до яких календарний рік виготовлення автомобіля марки «LEXUS», моделі «NX300H», номер кузова НОМЕР_3 .

При цьому, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що дії ОСОБА_1 були спрямовані саме на умисне зменшення розміру митних платежів у формі прямого умислу.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 не вчиняв умисних дій щодо неправомірного зменшення розміру належних до сплати митних платежів.

Аналізуючи наведені докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, суд дійшов висновку, що у даному випадку не вбачається вини ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення, оскільки відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, а саме умисел.

Відповідно до ст. 527 МК України у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

Керуючись ст.ст. 36, 248, 249, 251, 283-285 КУпАП, ст.ст., 485, 519, 522, 527, 528 МК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі №607/6028/24 про притягнення ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого ст. 485 МК України закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти діб з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі.

СуддяВ. Л. Дзюбич