Справа № 144/664/24
Провадження № 3/144/240/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2024 смт Теплик

Суддя Теплицького районного суду Вінницької області Довгалюк Людмила Василівна, розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поіції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП невідомо, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 186100 від 28.04.2024, ОСОБА_1 28.04.2024 о 22 год. 00 хв. у смт Теплик по вул. Смілгородській вчинив психологічне насильство відносно дружини ОСОБА_2 , чим створив нестерпні умови для її проживання та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністратині правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є основним процесуальним документом і єдиною підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення, який офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як найважливіше джерело доказів, до якого висуваються певні вимоги.

На підставі протоколу суд у сукупності з іншими належними та допустимими доказами, встановлює наявність чи відсутність у діянні особи складу адміністративного правопорушення, що дозволяє всебічно, повно та об`єктивно розглянути справу та обґрунтовано застосувати адміністративне стягнення.

На виконання вимог ст. 256 КУпАП, особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи, перевірити та зазначити у протоколі відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно п. 2 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Протокол про здійснення адміністративного правопорушення є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення та відповідно має містити усі відомості, що стосуються правопорушення. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги.

Відповідно до частини 1 статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Підпунктом 6 пункту 9 розділу ІІ Розділу Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом МВС 06.11.2015 № 1376 передбачено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначається зокрема у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Стаття 173-2 КУпАП містить 2 частини.

У порушення вимог статті 256 КУпАП у протоколі не зазначено відповідну частину статті 173-2 КУпАП, яка передбачає відповідальність за дане правопорушення, та за якою слід кваліфікувати дії особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Фактично особа, яка склала протокол, пропонує суду самостійно визначати які обставини правопорушення створюють конкретний склад адміністративного правопорушення та за якою частиною статті 173-2 КУпАП вони кваліфіковані.

Згідно п. 7 розд. ІІ Інструкції з оформлення адміністративних матеріалів в органах поліції, затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 № 1376, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено. Виправлення, які допущені під час внесення записів до протоколу, до його підписання особою, стосовно якої його складено, повинні бути чітко посадовою особою виправлені та належним чином застережені (проставлена печатка та підпис посадової особи). Якщо ж такі виправлення заносяться в протокол після підписання його особою, відносно якої його складено, то відповідні виправлення із застереженням вносяться і в копію протоколу, який був виданий особі, відносно якої він складався.

Всупереч указаним вище вимогам, у протоколі такі застереження не зазначені.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення відображену в протоколі або відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки таким чином суд перебиратиме на себе сторону обвинувачення, що заборонено вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Без усунення вказаних недоліків суддя позбавлений можливості повно, всебічно та об`єктивно розглянути дану адміністративну справу та винести законне, вмотивоване та обґрунтоване рішення по ній, у визначений законодавством строк, а тому адміністративні матеріали підлягають поверненню для належного оформлення.

Норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного, зокрема, без додержання вимог статті 256 цього Кодексу, вмотивованою постановою суду для належного оформлення, про що зазначено в п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» від 17.10.2014 № 11.

Верховним Судом України також визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені неуповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення (п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14).

При доопрацюванні матеріалів про адміністративне правопорушення вказані недоліки необхідно усунути із урахуванням положень ст. 38 КУпАП щодо дотримання строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 256, ч. 2 ст. 268, ч. 2 ст. 277 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП повернути до Відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя