ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/2537/24 Номер провадження 33/814/1220/24Головуючий у 1-й інстанції Свістєльнік Ю. М. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., за участі секретаря судового засідання Буйновій О.П., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Завезіона Євгенія Леонідовича на постанову судді Глобинського районного суду Полтавської області від 23 жовтня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Глобинського районного суду Полтавської області від 23 жовтня 2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн на користь держави.

Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 10 вересня 2024 року о 07 год 15 хв в м. Глобине по вул. Полтавський Шлях, 3А керував транспортним засобом Богдан-2110103 НГ д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у визначеному законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу, зі згоди водія за допомогою газоаналізатору «Drager» Alcotest 6820, результат огляду 0,37 проміле. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив захисник ОСОБА_1 адвокат Завезіон Є.Л. подавши апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Глобинського районного суду Полтавської області від 23 жовтня 2024 року, провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд першої інстанції під час розгляду справи не дотримався вимог КУпАП, поверхнево дослідив матеріали справи та не надав належної оцінки обставинам, зазначеним в письмових запереченнях.

На підтвердження своєї позиції апелянт посилається на те, що працівники поліції не роз`яснили йому право пройти огляд в закладі охорони здоров`я у разі незгоди із результатами DRAGER.

Апелянт стверджує, що до протоколу долучено лише акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та не долучено направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я на ім`я ОСОБА_1 , як не долучено й будь-який доказ оформлення такого направлення.

Зважаючи на вищенаведене, апелянт вважає, що працівниками поліції не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 вересня 2024 року о 07 год 15 хв в м. Глобине по вул. Полтавський Шлях, 3А керував транспортним засобом Богдан-2110103 НГ д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у визначеному законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу, зі згоди водія за допомогою газоаналізатору «Drager» Alcotest 6820, результат огляду 0,37 проміле. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що фактично дане адміністративне правопорушення встановлено та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №713693,роздруківкою DRAGER, результат огляду алкотестера «Drager 6820» від 10 вересня 2024 року тест № 1176, згідно якого результат огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння позитивний 0,37 проміле; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобі; відеозаписи фіксації вчинення правопорушення та іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається із матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не виконав зазначену вимогу ПДР України.

Щодо доводів апеляційної скарги, а саме, що до протоколу долучено лише акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та не долучено направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я на ім`я ОСОБА_1 , як не долучено й будь-який доказ оформлення такого направлення, суд відхиляє дані доводи, виходячи з наступного.

Із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що працівниками поліції був зупинений транспортний засіб Богдан 2110 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 (хронологічний відрізок 07:15:23 триває далі). В ході перевірки документів (хронологічний відрізок 07:31:00 - триває далі) працівник поліції зазначив, що в ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд за допомогою приладу Drager та роз`яснено порядок огляду. На питання працівника поліції «Скільки Ви вчора випили? Так як виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння обличчя», ОСОБА_1 зазначив: « ввечері, один літр півтора літри пива». (хронологічний відрізок 07:33:01 триває далі). В подальшому останній продув прилад Drager, результат якого склав 0.37 проміле (хронологічний відрізок 07:35:30 триває далі), в подальшому працівником поліції було роз`яснено ОСОБА_1 його права та обов`язки. Результати огляду останній не заперечував.

Щодо інших доводів, апеляційний суд не бере до уваги, так як зазначені порушення в доводах апеляційної скарги не є суттєвим та жодним чином не вплинуло на правильність висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується іншими доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 713693 від 10 вересня 2024 року, з якого вбачається, що в поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що з вечора випив 1 літр пива, навіть не думав, що з ранку буде запах алкоголю; результат огляду алкотестера «Drager 6820» від 10 вересня 2024 року тест № 1176, згідно якого результат огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння позитивний 0,37 проміле; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобі, в якому зазначається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна шкіряного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук; та іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 статті 266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно із п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС від 18.12.2018 року №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Таким чином, як вбачається із матеріалів справи, працівниками поліції було виконано зазначені вимоги законодавства щодо процедури оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в повному обсязі, що дає підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).

Враховуючи наведене вище, наявними матеріалами справи підтверджується винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а безсторонній та неупереджений аналіз долучених до справи доказів дозволяє констатувати, що не існує розумного сумніву в доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Проніна проти України» від 18.07.2006 року зазначив наступне: «Суд нагадує, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись вимогам надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи».

З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є обґрунтованою і не вбачаються підстави для її скасування, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 адвоката Завезіона Євгенія Леонідовича не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Завезіона Євгенія Леонідовича залишити без задоволення.

Постанову судді Глобинського районного суду Полтавської області від 23 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин