Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4561/24
Провадження №: 3/332/2724/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Завіновська А.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нижні Ворота Закарпатської області, громадянина України, стрільця 1-го мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти, мотопіхотного батальйону, військової частини НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 25.07.2024 року надійшла доповідь від командира зенітного ракетного взводу мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 (ТВО командира мотопіхотного батальйону в ППД) старшого лейтенанта ОСОБА_2 про те, що під час ранкової перевірки наявності особового складу мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 в пункті постійної дислокації військової служби НОМЕР_1 (інформація обмежена для запобігання несанкціонованому поширенню інформації про переміщення або розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчиненому в умовах воєнного або надзвичайного стану) було виявлено відсутність військовослужбовця військової служби за мобілізацією стрільця 1 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_1 .

Старший солдат ОСОБА_1 , який 25.07.2024 року здійснив самовільне залишення пункт постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 (інформація обмежена для запобігання несанкціонованому поширенню інформації про переміщення або розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчиненому в умовах воєнного або надзвичайного стану) - 27.07.2024 року самостійно прибув до тимчасового розташування 1 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 в район виконання завдань за призначенням. Тобто, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.

У судові засідання, призначені на 15 год. 00 хв. 16.08.2024 року, 12 год. 00 хв. 23.08.2024 року та 12 год. 30 хв. 02.09.2024 року та 08 год. 00 хв. 06.09.2024 р., особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі.

Перевіривши матеріали справи та надавши оцінку доказам, наявним у ній, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, а судове рішення згідно закону повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За вимогами ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 256 КУпАП визначено, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-11 КУпАП може наставати за ч. 1 - самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб; ч. 2 - діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення; ч. 3 - самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб; ч. 4 - діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він 25.07.2024 року самовільно залишив пункт постійної дислокації військової частини і 27.07.2024 року самостійно прибув до тимчасового розташування військової частини в район виконання завдань за призначенням.

З формулювання фактичних обставин правопорушення, яке викладене в протоколі, неможливо достовірно встановити, де саме вчинено адміністративне правопорушення.

Не були усунуті ці недоліки і шляхом виконання постанови Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06.08.2024 року, якою зазначені матеріали справи були повернути для доопрацювання та уточнення даних щодо місця вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, виходячи з письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , які послугували підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення, 24.07.2024 року старший солдат ОСОБА_1 прибув в пункт постійної дислокації військової частини та надав документи про хворобу доньки, свідок ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_1 про його вибуття в район виконання завдань та надав вказівку придбати квитки, що останнім і було зроблено. Після чого свідок повідомив ОСОБА_1 , що той може відпочивати та готуватись до відбуття в район виконання завдань за призначенням - 26.07.2024 року. 25.07.2024 року на ранковому шикуванні ОСОБА_1 був відсутній. 27.07.2024 року ОСОБА_1 прибув в район виконання завдань.

Отже, з огляду на письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , є досить не зрозумілим які саме дії ОСОБА_1 , містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.

Також виникають у суду сумніви і щодо правильності кваліфікації дій ОСОБА_1 саме за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, хоча останньому ставиться у провину відсутність тривалістю до 2 днів.

Отже, наявні в матеріалах справи докази, формулювання фактичних обставин адміністративного правопорушення та його кваліфікація є суперечливими та такими, що не доводять беззаперечно винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у провину.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не може виходити за межі наданих йому повноважень.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить, зокрема, постанову про закриття справи при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Аналізуючи наведене, суд доходить висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-11 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 9, 172-11 ч. 3, 245, 247, 256, 280, 284 КУпАП, суддя

постановила:

провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-11 КУпАП відносно ОСОБА_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: А.П. Завіновська