Справа № 149/47/24
Провадження №3/149/176/24
Номер рядка звіту 156
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2024 року м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Олійник І. В., розглянувши матеріали, що надійшли від Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який одружений, не працює, має на утриманні двох дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

24.12.2023 о 20 год 54 хв по вул. Руданського у м. Хмільник Вінницької області водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом "Ford Focus", н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискових маячків синього та червого кольорів та спеціального звукового сигналу.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано, як порушення вимог п. 2.4 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

24.12.2023 о 20 год 54 хв по вул. Руданського у м. Хмільник Вінницької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Ford Focus", н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі КНП "Хмільницька ЦЛ" відмовився.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення вимог ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. б п. 8.9 ПДР вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Згідно із п. 2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до ч. 1 ст. 122-2 КУпАП невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

У відповідності до п. 2. 5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень не визнав та пояснив, що він 24.12.2023 о 20:54 год. не керував автомобілем "Ford Focus", н.з. НОМЕР_1 , який дійсно знаходиться у його володінні. Від надання інших пояснень відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

Адвокат Костюк С. М. у суді заявив клопотання про повернення матеріалів на доопрацювання, про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки: 1) при складенні протоколів про адміністративні правопорушення не дотримано вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, зокрема ОСОБА_1 не вручені їх копій, а в протоколі за ч. 1 ст. 130 КУпАП не зазначено який пункт ПДР порушено, це робить їх належними та недопустимими доказами; 2) у матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом; 3) ОСОБА_1 не міг відмовитися від огляду в медичному закладі, оскільки на час складення протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП таке направлення не складалося та останньому не вручалося.

Суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи адвоката Костюка С. М., дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 258525 від 24.12.2023 в якому викладені обставини правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наявні відмітки про роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, від надання письмових пояснень по суті порушення, ознайомлення зі змістом протоколу та отримання його копії він відмовився, що підтверджено і відеозаписами;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 , у якого виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю із ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови), від такого огляду на місці зупинки відмовився;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відповідно до якого 24.12.2023 о 21:37 год. ОСОБА_1 у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю із ротової порожнини, порушення координації рухів та мови), направлявся на огляд до КНП "Хмільницька ЦЛ", однак від огляду відмовився;

відеозаписами із нагрудної камери поліцейського, якими зафіксовано пояснення ОСОБА_1 про те, що він їздив в аптеку по ліки для дитини, яка захворіла (відеозапис порядковий № 1, 20:58), зафіксовано вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в лікувальному закладі та зафіксовано відмову водія ОСОБА_1 від такого огляду (відеозапис № 1 21:05-21:09). На відеозаписі поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 як наслідки відмови від огляду, що є порушенням п. 2.5 ПДР, так і виявлення алкогольного сп`яніння, що є порушенням п. 2.9 ПДР, і те, що ці обидва випадки передбачають складення протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Суд відхиляє доводи адвоката про те, що не зазначення в протоколі ААД № 258525 за ч. 1 ст. 130 КУпАП норми ПДР, яка порушена є підставою для закриття провадження, оскільки поліцейським на місці зупинки транспортного засобу водієві ОСОБА_1 роз`яснено те, що відмова водія від огляду є порушення п. 2.5 ПДР. У протоколі викладено суть правопорушення та його обставини, що відповідають як п. 2. 5 ПДР так і диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є чіткими та зрозумілими. За змістом протоколу у провину ОСОБА_1 не ставиться керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (п.п. "а" п. 2.9 ПДР).

Суд відхиляє доводи адвоката про те, що поліцейськими було порушено порядок направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я, оскільки направлення виписано після складення протоколу. Відеозаписом № 1 підтверджено, що після відмови водія ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки, поліцейський запропонував йому пройти огляд в закладі охорони здоров`я, на що також отримав відмову. Це відбулося о 21:09 год., у свою чергу час складення протоколу - 21:15 год., тобто порядок, визначений у ч. 3 ст. 266 КУпАП, поліцейським дотримано. Та обставина, що направлення було виписано о 21:37 год. не являється порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735), ні п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ 17 грудня 2008 р. № 1103 (надалі - Порядок № 1103), які дублюють послідовність дій, визначених у ч. 3 ст. 266 КУпАП.

Також безпідставними є доводи адвоката про необхідність вручення направлення водієві, оскільки ні Інструкція № 1452/735, ні Порядок № 1103 не передбачають цього. Водієві вручається акт огляду, а також копія висновку про стан сп`яніння.

Окрім того, навіть після складення направлення, водій ОСОБА_1 не виявив бажання пройти огляд.

Доводи адвоката про те, що при складенні протоколів про адміністративні правопорушення не дотримано вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, зокрема не вручені копії протоколів, не заслуговують на увагу, оскільки від ознайомлення зі містом протоколу та від його підпису ОСОБА_1 відмовився, що підтверджується відеозаписами із нагрудної камери поліцейського. Надання пояснень та отримання копій протоколів є правом особи.

ОСОБА_1 скористався правовою допомогою адвоката під час розгляду справи. Адвокат ознайомився з матеріалами справи та отримав їх копії, подав клопотання про повернення матеріалів на доопрацювання, про закриття провадження у справі, надавши оцінку доказам. Отже, право ОСОБА_1 на захист, ознайомлення з матеріалами справи та отримання їх копій було забезпечено та реалізовано.

Суддя відхиляє доводи адвоката про відсутність в матеріалах справи доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також критично оцінює пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем, оскільки вважає це обраним способом захисту.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 258524 та дослідженими судом відеозаписами підтверджено порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.4 ПДР та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП. З дослідженого у судовому засіданні відеозапису із нагрудної камери поліцейського встановлено, що поліцейський екіпаж переслідував автомобіль, який не виконував вимоги про зупинку, які подавалися відповідно до п. б п. 8.9 ПДР. Цим відеозаписом підтверджено, що водій зупинив автомобіль і залишивши його на дорозі з відкритими водійськими дверима та зайшов до будинку. У подальшому водій ОСОБА_1 повернувся та зазначив причину керування автомобілем, не заперечуючи факту керування.

Отже водій ОСОБА_1 вживав активні щоб уникнути переслідування працівників поліції, вибіг з автомобіля та зайшов в будинок, намагаючись уникнути відповідальності та фіксації вчинених правопорушень.

Відсутні підстав для повернення матеріалів на доопрацювання, як про це просить адвокат у клопотанні від 24.01.2024. Так, відповідно до супровідного листа Хмільницького РВП до суду направлено два протоколи спільно, на 7 аркушах, які зареєстровані як одна справа. У свою чергу розгляд справи про вчинення кількох правопорушень однією особою відповідає вимогам ст. 36 КУпАП. У кожному з цих протоколів зазначено про наявність додатків відеозаписів з нагрудної камери. Ці записи додані на одному диску, що також не є порушення вимог КУпАП щодо оформлення протоколів. Зважаючи на те, що в обох протоколах особу водія було встановлено на підставі посвідчення водія, із зазначенням його номеру, не дотримання поліцейським вимог п. 4, 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджені наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, та не долучення довідки про видачу посвідчення водія не є істотним порушенням, не впливає на можливість розгляду даної справи та з`ясування обставин. Інші доводи адвоката полягають у незазначенні у протоколі за ч. 1 ст. 130 ПДР норми ПДР, яку порушено, а також не вручення копій протоколів, і ці доводи були продубльовані у клопотанні про закриття провадження у справі, яким суд вже надав оцінку.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 , поза розумним сумнівом, у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 2 КУпАП).

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги характер вчинених правопорушень, які є грубими порушеннями Правил дорожнього руху та мають підвищену суспільну небезпеку, особу ОСОБА_1 , який вину не визнав, суддя дійшов висновку, що до ОСОБА_1 , з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, належить застосувати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи на яку накладено адміністративне стягнення, стягується судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 27, 30, 33-35, 40-1, 124, 130, 221, 280, 283, 284, 289, 294, 307, 308 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотань адвоката Костюка Сергія Миколайовича про повернення матеріалів на доопрацювання, про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - відмовити повністю.

Визнати винним та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням ст. 36 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави (Отримувач: ГУК у Він.обл./Він.обл/21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37979858, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку (ІВАN): UA0002001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300) в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави (ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Згідно із ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цьогоКодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ігор ОЛІЙНИК