Єдиний унікальний номер №225/409/24
Номер провадження №3/225/249/2024
Дзержинський міський суд Донецької області
ПОСТАНОВА

іменем України

30 квітня 2024 року Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Челюбєєв Є.В., за участі секретаря Панасенко Г.Ю., захисника Саєнка О.М., розглянувши в залі суду в режимі відеоконференції матеріали, які надійшли від т.в.о. начальника відділення поліції № 1 Бахмутського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована і фактично проживає в АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 20 лютого 2024 року о 15 год. 15 хв. під час дії правового режиму воєнного стану ОСОБА_2 , перебуваючи в магазині за адресою: м.Торецьк, пр-т Шахтарів, 24, здійснила продаж двох пляшок марки «Львівське» об`ємом по 2,35 л кожна ОСОБА_3 за ціною двох пляшок 380 грн., чим порушила п.1 наказу командувача ОСУВ «Хортиця» № 16од від 09.07.2022.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився.

Захисник Саєнко О.М. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, оскільки працівниками поліції не доведено, що ОСОБА_2 перебувала в магазині та здійснила продаж пива.

Старший дільничний офіцер поліції ОСОБА_5 суду пояснив, що 20.02.2024 до відділення поліції № 1 від громадянина ОСОБА_6 надійшло повідомлення про те, що в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться по пр-ту Шахтарів, 24 продається алкоголь. Для перевірки даного факту на місце події виїхала оперативна група. Знаходячись на місці, працівником поліції був опитаний ОСОБА_3 , який повідомив, що він 20.02.2024 в магазині «Водолій», що знаходиться по пр-ту Шахтарів, 24 в м.Торецьку купив дві пляшки пива «Львівське» за ціною 380 грн. Перед цим ОСОБА_3 сфотографував грошову купюру 500 грн., а потім звернувся до поліції, оскільки був обурений тим, що мережа ОСОБА_7 здійснює продаж алкогольної продукції в той час, коли такий продаж заборонений в Донецькій області. Потім ОСОБА_3 добровільно видав працівникам поліції придбаний товар. Після чого працівники поліції пішли в магазин. В цей момент за прилавком знаходилася продавець ОСОБА_8 . Після того, як знайшли понятих, була опитана ОСОБА_8 , яка не визнала факту продажу двох пляшок пива. Хоча за прилавком в коробочці серед дрібних грошей знаходилася купюра номіналом 500 грн., яка за номером та серією співпадала з тією ж самою купюрою, фото якої показував ОСОБА_6 . Поліцейські сфотографували цю купюру. Однак вилучити не змогли, оскільки приїхали бухгалтера та забрали купюру. ОСОБА_6 в магазині не знаходився. Усно ОСОБА_6 пояснив, що придбав пиво у ОСОБА_8 .

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення від 20.02.2024 серії ВАД № 368088, ОСОБА_2 , перебуваючи в магазині, здійснила продаж двох пляшок пива під час дії правового режиму воєнного стану, чим порушила п.1 наказу командувача ОСУВ «Хортиця» № 16од від 09.07.2022.

Так, на доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні нею правопорушення за ч. 3 ст. 156 КУпАП, поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення додано рапорт поліцейського, протокол огляду речей від 20.02.2024 у ОСОБА_3 , фототаблицю до нього, письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , протокол огляду грошової купюри від 20.04.2024, довідку з відділення поліції № 1.

Даючи аналіз зазначеним доказам, суд виходить з наступного.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно ст. 251 КУпАП є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, відповідно до диспозиції ч. 3 ст. 156 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згорання з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

При цьому, об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері торгівлі пивом, алкогольним та слабоалкогольними напоями, а також суспільні відносини у сфері захисту прав споживачів та охорони здоров`я населення.

Суб`єктом даного проступку є будь яка фізична особа, що досягла 16-річного віку.

Таким чином для визнання особи, винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 156 КУпАП, суду насамперед необхідно встановити, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за це правопорушення здійснювала торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згорання з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

В той же час в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази, які підтверджують факт торгівлі пивом саме ОСОБА_2 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 та отримання нею коштів за товар.

Досліджені рапорт поліцейського, протокол огляду речей від 20.02.2024 у ОСОБА_3 , фототаблиця, на якій зображено купюру номіналом 500 грн, яку сфотографував ОСОБА_3 , письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , протокол огляду грошової купюри від 20.04.2024, фототаблиці, на яких зображена ОСОБА_2 за прилавком та купюра, серія та номер якої збігається з купюрою, яку фотографував ОСОБА_3 не доводять факт продажу ОСОБА_2 . пива ОСОБА_3 в магазині «Водолій» в розумінні принципу "поза розумним сумнівом".

Адже, згідно письмових пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_9 підтверджується тільки факт продажу двох пляшок пива в магазині «Водолій» по проспекту Шахтарів, 24.

Суд викликав в судове засідання свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та понятих, однак допитати в судовому засіданні їх не вдалося через неявку та невиконання приводу.

При цьому сама ОСОБА_2 в своїх письмових поясненнях зазначила, що в період часу, коли, начебто, були продані дві пляшки пива, була перерва і вона не знаходилася в магазині.

Інші зазначені вище письмові докази та показання старшого дільничного офіцера поліціїОСОБА_5 в суді також не підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.

За відсутності інших доказів, також не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.

Разом з цим, суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили. Обвинувачення не повинно грунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Виходячи з цього, суд вважає, що в ході розгляду справи не було доведено наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення (ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП).

Керуючись ч. 3 ст. 156 ст.ст. 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга через Дзержинський міський суд Донецької області протягом 10 (десяти) днів з моменту винесення постанови.

Суддя Є.В. Челюбєєв