Справа № 159/6319/24
Провадження № 3/159/2852/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Бойчук П.Ю., розглянувши справу, що надійшла від Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, про притягнення до адміністративної відповідальності військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (РНОКПП НОМЕР_1 ), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України,

передбаченої ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України, проходячи військову службу за мобілізацією на посаді позаштатного начальника служби пожежної безпеки - заступника командира 1 дисциплінарної роти військової частини НОМЕР_2 , в порушення вимог ст. 55 Кодексу цивільного захисту України, ст. 187 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п.п. 1, 2, 4 розділу І, п.п. 1, 11 розділу II, п.п. 2.5, 2.6, 2.12, 2.26 глави 2 розділу III, п.п. 1.18, 1.20 глави 1 розділу IV, п.п. 1.1, 1.2 глави 1 розділу V, п. 2.1 глави 2 розділу V, п. 2.2 глави 2 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 №1417, п. 1 розділу II, п.п. З, 7, 11 глави З розділу III, п. З глави 2 розділу V Правил забезпечення пожежної безпеки в системі Міністерства оборони України, затверджених наказом Міністерства оборони України від 02.04.2019 №143, п. 2 розділу І Положення про пожежну безпеку в системі Міністерства оборони України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 29.09.2014 №685, а також функціональних обов`язків позаштатного начальника служби безпеки військової частини НОМЕР_2 , затверджених наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 22.12.2023 №30-ОД, маючи реальну можливість виконувати належним чином свої службові обов`язки, однак через особисту безвідповідальність та недисциплінованість, допустив недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду, а саме в період з 09.07.2024 року по 15.08.2024 року, перебуваючи за місцем дислокації військової частини НОМЕР_2 , яка розташована у АДРЕСА_1 (більш точне місце розташування вказати неможливо через введення на території України воєнного стану), будучи відповідальним за справність всіх засобів пожежогасіння, пожежної сигналізації, джерел пожежного водопостачання, підтримання їх у постійній готовності до дії, проведення обліку технічного стану засобів пожежогасіння, заборону експлуатації окремих будівель, сховищ, майстерень та агрегатів, якщо їх використання може призвести до виникнення пожежі, не вжив всіх можливих заходів, які були визначені у вказівках Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону № 30.51/02-1844ВИХ-23 від 22.09.2023 та у довідці проведеної комплексної перевірки на території військової частини НОМЕР_2 від 21.09.2023 для усунення порушень у сфері пожежної безпеки у дисциплінарному батальйоні, тим самим не забезпечив необхідних умов протипожежного захисту в дисциплінарному батальйоні, що негативно вплинуло на стан додержання конституційних прав і свобод засуджених військовослужбовців, дотримання режиму тримання і забезпечення безпеки засуджених військовослужбовців, військовослужбовців постійного складу та інших осіб, які перебувають у військовій частині НОМЕР_2 , та не сприяло належному виконанню кримінальних покарань у виді тримання засуджених військовослужбовців в дисциплінарному батальйоні.

Так, за результатами проведення в серпні 2024 року комплексної перевірки питань додержання законодавства у сфері пожежної безпеки на території військової частини НОМЕР_2 , встановлено ряд порушень, в тому числі тих, які залишились не усунутими з моменту попередньої перевірки, зокрема:

- на території військової частини відсутній пристрій для подавання звукового сигналу з метою оповіщення особового складу на випадок пожежі (наказ МОУ №143- 2019 п. 1 розділу П1). При цьому ОСОБА_1 повідомив, що пристрій на території в/ч є, але його не було встановлено;

- відсутня експлуатаційна документація на наявні блискавкозахисні пристрої відповідно до ВСН58-87 (паспорти блискавкозахисних пристроїв та паспорти заземлювальних пристроїв, акти перевірок блискавкозахисних пристроїв, протоколи замірів опору заземлення блискавкозахисних пристроїв) (наказ МОУ №143- 2019 п.3,11 глави 3 розділу III, ВСНS8-87). Заявку на виготовлення паспорту ОСОБА_1 сформовано не було;

- на другому поверсі казарми (дисциплінарна рота), який має один евакуаційний вихід, допущено розміщення більше ніж 50 осіб (НАПБ 4.01.001-2014 п. 2.26. глави 2 розділу III, наказ МОУ №143-2019 п.3 глави 2 розділу V);

- допущено захаращення технічного поверху однієї з будівель сторонніми предметами (горюче будівельне сміття) (НАПБ А.01.001-2014 п. 2.12. глави 2 розділу III), що не потребує виділення додаткового фінансування, разом з тим усунуто не було;

- допущено застосування саморобних подовжувачів, які не відповідають вимогам ПУЕ, що пред`являються до переносних (пересувних) електропроводок.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

В судовому засіданні по розгляду даної справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав. Скориставшись своїм безумовним правом, пояснення надавати відмовився. Вибірково відповідаючи на запитання, вказував на те, що частина виявлених в 2023 році порушень була усунута власними силами та за власний кошт. По решті порушень були відсутні кошти на їх усунення.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Талашко І.М. вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення заперечила та зазначила, що приміщення, в яких на даний час розташовується військова частина НОМЕР_2 не перебувають у власності вказаної частини. Вищевказані приміщення належать Державній установі «Ковельська виховна колонія». Жодних договорів оренди, чи користування вказаними приміщеннями та земельною ділянкою, на якій вони розміщені, між військовою частиною НОМЕР_2 та ДУ «Ковельська виховна колонія» не укладалось. Відповідно, обов`язок забезпечення пожежної безпеки покладено на власника приміщення. Крім цього зазначила, що ОСОБА_1 неодноразово подавав до вищого командування заявки на виділення необхідних грошових коштів на організацію протипожежної безпеки у військовій частині, однак з липня 2024 року ніяких коштів на фінансування пожежної безпеки на рахунки військової частини не надходило. Просила провадження закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Прокурори Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оброни Західного регіону Солоп В.П. та ОСОБА_2 в судовому засіданні вказували на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення доведена повністю, а тому просили притягнути його до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду даної справи, суддя прийшов до висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення повністю доведена дослідженими в ході розгляду справи доказами.

Так, згідно Вказівок про усунення вимог законодавства при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях, причин і умов, що їм сприяли від 22.09.2023 року, керівник Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону поставив вимогу до командира військової частини НОМЕР_2 щодо вжиття дієвих заходів негайного усунення порушень вимог законодавства у сфері забезпечення пожежної безпеки у військовій частині НОМЕР_2 (308 дисциплінарному батальйоні), причин і умов, що їм сприяли.

Відповідно до листа командира військової частини НОМЕР_2 №2136/7/1052 від 23.10.2023 року, на виконання вказаних вказівок вжиті заходи по покращенню роботи в напрямку забезпечення пожежної безпеки.

З вищевказаного листа вбачається, що виконано ряд вимог, поставлених перед керівництвом військової частини НОМЕР_2 .

Крім цього, з наданих ОСОБА_1 та його захисником ОСОБА_3 копій звернень та заявок, вбачається, що керівництво зверталось з заявками про сприяння у забезпеченні належного стану пожежної безпеки, приведення обладнання режимних приміщень військової частини НОМЕР_2 до вимог та усунення недоліків за вказівкою Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону.

Аналізуючи вищевикладене, слід дійти до висновку, що керівництво військової частини НОМЕР_2 своїми безпосередніми діями визнало факт існування обов`язку дотримання посадовими особами військової частини НОМЕР_2 вимог законодавства у сфері забезпечення пожежної безпеки, порядку і правил тримання засуджених військовослужбовців у військовій частині НОМЕР_2 (308 дисциплінарному батальйоні) та виконання вказівок Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону щодо усунення порушень вимог законодавства у сфері забезпечення пожежної безпеки у військовій частині НОМЕР_2 . В іншому випадку, у разі незгоди з вказівками прокурора Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, керівництво військової частини НОМЕР_2 повинно було не виконувати вищевказані вказівки та зазначати про відсутність вказаного обов`язку, або, як мінімум, вказувати на наявність вказаних обов`язків у інших осіб (власників приміщення, орендарів, тощо).

Крім цього, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення повністю доведена дослідженими в ході розгляду справи доказами, зокрема: витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 117 від 25.11.2023 року; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 47-ОД від 09.07.2024 року; Функціональними обов`язками позаштатного начальника служби пожежної безпеки військової частини НОМЕР_2 № 30-ОД від 22.12.2023 року; Вказівками про усунення порушень вимог законодавства при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях, причин і умов, що їм сприяли від 22.09.2023 року; Довідкою за результатами участі в проведенні комплексної перевірки з питань додержання законодавства у сфері пожежної безпеки на території військової частини НОМЕР_2 від 15 серпня 2024 року; Вказівками про усунення порушень вимог законодавства при виконанні кримінальних покарань у виді тримання засуджених військовослужбовців в дисциплінарному батальйоні, причин і умов, що їм сприяли від 16.08.2024 року; іншими матеріалами справи.

Суддя відхиляє заперечення ОСОБА_1 щодо неможливості усунення вищевказаних порушень у зв`язку з неналежним фінансуванням. А ні ОСОБА_1 , а ні його захисником ОСОБА_3 не надано підтвердження того, що ОСОБА_1 звертався з приводу фінансування на усунення саме тих порушень, які ставляться у провину. Також, деякі порушення не потребують фінансування для їх усунення (незастосування саморобних подовжувачів, нерозміщення більше дозволеної кількості осіб на поверсі), однак усунуті не були.

Слід звернути увагу на той факт, що певні порушення все ж були усунуті, навіть незважаючи на відсутність дозволу власника майна на проведення певних робіт, про обов`язковість якого стверджує ОСОБА_1 та його захисник.

Отже, позиція ОСОБА_1 та його захисника про неможливість виконання вимог законодавства та вимог прокурора без дозволу власника майна, відхиляється.

Таким чином, враховуючи вищенаведені докази, які в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи і узгоджуються між собою, слід дійти висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення, суддя враховує обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку про можливість та достатність застосування до винного адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

З матеріалів даної справи встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, яке ставиться йому у провину, під час виконання службових обов`язків як військовослужбовець, а тому він підлягає звільненню від судового збору.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 35, 221, 280, 283, 284, 287, 294 КУпАП, Законом України «Про судовий збір» -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору, згідно п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 18 листопада 2024 року.

Суддя П.Ю. Бойчук