П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шепетко І.О., за участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Попович М.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 , непрацюючу, документ, що посвідчує особу посвідчення водія НОМЕР_1 , РНОКПП - невідомий -

за ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Як випливає з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №099857 від 02.08.2024, 02.08.2024 об 11 год. 30 хв., перебуваючи на в м. Ужгороді по вул. Фединця, 12, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Linkoln» державний номерний знак НОМЕР_2 вчинивши дорожньо-транспортну пригоду, а саме: здійснила наїзд на автомобіль марки «Mitsubishi Pajero» державний номерний знак НОМЕР_3 , що стояв, після чого місце пригоди залишила. Дії ОСОБА_1 за порушення вимог п. 2.10«а» ПДР кваліфіковано за ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

В судове засідання з`явилася представниця особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Попович М.І., яка просила закрити провадження про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за відсутності складу інкримінованого їй правопорушення.

Вказала, що ОСОБА_1 не відчула зіткнення транспортних засобів, не знала про пошкодження іншого транспортного засобу.

Зазначила, що диспозиція статті 122-4 КУпАП передбачає прямий умисел, залишення місця дорожньо-транспортної пригоди з метою уникнення відповідальності. Однак ОСОБА_1 не мала умислу залишати місце ДТП.

Заслухавши пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п. 2.10(а) ПДР, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Як випливає з протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №099857 від 02.08.2024, ОСОБА_1 ставиться у вину, що вона 02.08.2024 об 11 год. 30 хв., перебуваючи на в м. Ужгороді по вул. Фединця, 12, керуючи транспортним засобом марки «Linkoln» державний номерний знак НОМЕР_2 вчинивши дорожньо-транспортну пригоду, а саме: здійснила наїзд на автомобіль марки «Mitsubishi Pajero» державний номерний знак НОМЕР_3 , що стояв, після чого місце пригоди залишила.

В той же час, з наданого протоколу та інших матеріалів справи не видається можливим встановити умисел ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, оскільки не встановлено, що вона мала на меті приховувати факт дорожньо-транспортної пригоди або обставини її скоєння. А отже, умисел на вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП в її діях відсутній, а відтак відсутня суб`єктивна сторона складу інкримінованого їй правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що діяння, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , а саме: залишення водієм транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вона причетна матеріалами справи не доведене, її вина не підтверджена.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищенаведене, провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.7,245,247, 254,256,278,280,283,284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 122-4 КУпАП закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя І.О. Шепетко