Справа № 676/4831/24
провадження №3/136/511/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника департаменту управління патрульної поліції в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, непрацюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч.3 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №706210 від 08.07.2024, слідує, що 08.07.2024 о 16 год. 45 хв. на автодорозі Н 03, Житомир-Чернівці, 291 км. + 300м, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем, державний номерний знак НОМЕР_2 , в той час, коли відносно нього встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою державного виконавця Липовецького районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 02.03.2021 ВП №41090301.

Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.15 ЗУ «Про дорожній рух», за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 126 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, повідомив суд, що про наявність відкритого відносно нього виконавчого провадження він не знав, тоді як за судовим наказом №136/1849/13-ц ВП №41090301 було закрито за заяваою стягувача, інших документів в його адресу державним виконавцем не направлялось. Після складення матеріалів він звернувся до відповідного ВДВС, де йому пояснили, що лише за відсутності заяви стягувача про відсутність заборгованості у боржника було винесено постанови 21.03.2021, якими його було обмежено у певних правах та 12.07.2024 начальником відділу Липовецького відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ковалінською Т.В. після з`ясування усіх обставин, постановами було скасовано встановлені відносно нього усі обмеження, у тому числі тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, яке було встановлено постановою від 02.03.2021, винесено постанову про закінчення ВП №41090301 за заявою стягувача на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження". Враховуючи зазначене просив закрити провадження у справі, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення дійшов висновку про наступне.

Згідно вимог ч. 1 ст.245, ст.280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

За ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (див. Правила дорожнього руху).

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у керуванні транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Суб`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП визнається вина у формі прямого умислу, тобто якщо особа на день скоєння правопорушення знає про встановлення тимчасового обмеження у праві щодо неї, однак знехтувала цим обмеженням, свідомо продовжує користуватись даним правом, тобто визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Отож ОСОБА_1 мав усвідомлювати протиправний характер своїх дій, передбачити шкідливі наслідки і бажати їх настання, тобто бути обізнаним про наявність встановлених відносно нього обмежень у праві користування транспортними засобами.

На підтвердження вини ОСОБА_1 особою, що склала матеріали про адміністративне правопорушення надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №706210, відповідно до якого зазначено суть правопорушення вчиненого ОСОБА_1 , про що зазначено вище; відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксовано обставини даного правопорушення щодо встановлення працівником поліції по електронній базі наявності постанови державного виконавця від 02.03.2021 ВП №41090301, якою стосовно ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; постанова від 02.03.2021 ВП №41090301; письмові пояснення ОСОБА_1 відповідно до яких він вину не визнав, вказуючи, що йому не відомо про існування ВП №41090301; постанова серії ЕНА №2565026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.125 КУпАП та накладення стягнення.

На спростування висунутого обвинувачення ОСОБА_1 до суду надано постанови винесені начальником відділу Липовецького відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ковалінською Т.В. від 12.07.2024, якими було скасовано тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, яке було встановлено постановою від 02.03.2021 та закінчення виконавче провадження №41090301 на підставі заяви стягувача згідно з п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження".

Суд звертає увагу, що переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Положеннями ч. 3 ст. 62 Конституції України визначено, що тлумачення сумнівів щодо доведеності вини відноситься на користь обвинуваченої особи.

Аналізуючи зібрані у справі докази суд констатує, що вони не містять обставин, які б підтверджували, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність встановлених стосовно нього обмежень у праві керування транспортними засобами у рамках виконавчого провадження, що виключає протиправний характер його дій, а відтак суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд дійшов висновку про недоведеність висунутого ОСОБА_1 обвинувачення за ч.3 ст.126 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст.126, 247, 283, 284, 288, 289 ст. КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження відносно ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП, закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя Світлана ШПОРТУН